Справа № 203/2401/18
Провадження № 3/0203/1518/2018
ПОСТАНОВА

20 липня 2018 р. суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Підберезний Г.А., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, пенсіонерки, яка мешкає: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 4/28, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2018 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1.

Посадовою особою ГУНП в Дніпропетровській області ДВП складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в якому вказано, що 16.06.2018 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Привокзальна, 4/28 вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свого сина ОСОБА_2 в ході конфлікту виганяла його з квартири.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.

Так, за змістом ст.ст. 9, 10, 11, 251, 280 КУпАП України, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є субєктом правопорушення, всіх обовязкових ознак складу певного адміністративного правопорушення. Стосовно даної справи про адміністративне правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП України, необхідно зазначити, що обєктивна сторона складу цього правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, що призвело до насильства в сімї.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сімї» насильство в сімї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сімї стосовно іншого члена сімї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сімї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психологічному здоровю.

Отже, з наведеного вбачається, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою не було вказано які конкретно дії вчинила ОСОБА_1 по відношенню до свого сина, внаслідок чого не зазначено, які права і свободи останньої можливо були порушені та нанесли шкоду потерпілим, натомість наявна тільки констатація факту про те, що остання спричиняла дії психологічного характеру, що не є достатнім для розгляду справи у відповідності до ст. 280 КУпАП України.

Як вбачається із диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, відповідальність за нею настає за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Однак, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення події, не підпадають під жодні із зазначених в ч.1 ст.173-2 КУпАП дій, а тому не можуть бути кваліфіковані як насильство в сім'ї.

З пояснень в судовому засіданні ОСОБА_1 вбачається, що у них дійсно мав місце конфлікт з вини самого сина, і причина тому те, що її син ОСОБА_2 є людиною з психічними розладами, та на даний час проходить стаціонарне лікування.

Підсумовуючи вищевикладене, вважаю, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 дані щодо порушення суспільних відносин у сфері захисту прав громадян, а саме вчинення насильства в сімї обєктивно не підтверджуються та ставлять під сумнів факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України, враховуючи ч. 3 ст. 62 Конституції України в якій зазначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Керуючись ст. ст. 277, 268 КУпАП України, суд, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови..

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Г.А. Підберезний