П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2018 Справа №607/11805/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк Василь Михайлович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 419216 від 12 червня 2018 року, 12 червня 2018 року о 13 год. 40 хв. на автодорозі М-12 Стрий - Знамянка 155 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi 80 д.н.з. НОМЕР_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» № ARHJ-0295 (повірка дійсна до 04 жовтня 2018 року) відмовився, після чого огляд проводився в КУТОР Тернопільському ОНД, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 12 червня 2018 року близько 13 год. їхав в сторону смт. В. Бірки у автомобілі НОМЕР_3, за кермом якого перебував ОСОБА_3, як пасажир. Близько 13.30 год. повідомив ОСОБА_3, що йому потрібно повернутись в м. Тернопіль, на що останній відмовився, внаслідок чого між ними виникла суперечка. ОСОБА_3 зупинив автомобіль неподалік аеропорта, витягнув ключі із замка та залишивши автомобіль поїхав додому. Оскільки потрібно було їхати терміново в Тернопіль пересів на водійське сидіння намагаючись шукати провода, щоб завести автомобіль, однак нічого не знайшовши, заснув. Розбудили його поліцейські, які підійшли до автомобіля, самостійно відкрили двері та почали спілкуватись, звинувативши його у керуванні автомобілем. ОСОБА_1 зазначив, що близько 13.40 год. - 14.00 год. не керував транспортним засобом, автомобіль знаходився в стані повної зупинки та працівники поліції його не зупиняли. Крім цього, вказав, що свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були відсутні під час того як працівники поліції підійшли до стоячого автомобіля. Поліцейським ОСОБА_6 не було представлено сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку технічного приладу. Окрім того, ОСОБА_1 зазначив, що не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, жодного приладу «Драгер» у працівників поліції не було, поліцейський не повідомив про можливість проходження огляду на місці та одразу доставив його у заклад охорони здоровя.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та матеріалами справи не підтверджено даний факт.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 12 червня 2018 року його попросив ОСОБА_1 сісти за руль свого автомобіля та відвезти додому в смт. В. Бірки, оскільки він сидів у барі та вживав алкоголь. В дорозі між ними виникла суперечка, після якої він залишив автомобіль та близько12-13 год. забрав від нього ключі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та свідка, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 7 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР України).

Проаналізувавши вищевказані норми КУпАП вбачається, що обов'язковою ознакою обєктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є саме факт керування транспортним засобом водієм.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, 12 червня 2018 року близько 13.40-14.00 год. на автодорозі М-12 Стрий Знамянка він не керував транспортним засобом Audi 80, д.н.з. НОМЕР_2, автомобіль знаходився у нерухомому стані та працівники поліції його не зупиняли.

Вказані пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повністю узгоджуються з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, оскільки будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 12 червня 2018 року о 13 год. 40 хв. керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні.

Так, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у своїх письмових поясненнях підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу; на відеоматеріалах з нагрудних камер працівників патрульної поліції також не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Будь-які інші докази, які б спростовували пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про те, що він не керував транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні, як і відсутні будь-які дані, які б підтвердили, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції в ході керування ним транспортним засобом.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Необхідних доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме факту керування останнім транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, матеріали справи не містять, а нормами КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Так, враховуючи те, що подію та склад адміністративного правопорушення можуть підтвердити чи спростувати лише належні та допустимі докази, разом з тим, будь-які докази на підтвердження такої обовязкової ознаки обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом, в матеріалах справи відсутні, суддя приходить до висновку про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_7