Справа № 308/3685/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
10.07.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1,
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2018 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка с. Тийглаш, вул. Сент Іштвана, 11, Ужгородського району Закарпатської області, гр. України, не працююча,
визнана винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 гривень у дохід держави.
Згідно постанови, 08 квітня 2018 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1, у пункті пропуску «Тиса» під час перетинання державного кордону із ОСОБА_3 в Україну предявила на паспортний контроль паспорт громадянина ОСОБА_3 ВD 9528828, виданий 26 лютого 2014 року на ім`я KOVACS JOLAN, тобто вчинила спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим порушила вимоги передбачені статтями 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, за що ч. 1 ст. 204-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки висновок про те, що вона намагалася перетнути кордон України без відповідних документів не ґрунтується на фактичних обставинах справи. Посилається на те, що, прийшовши до висновку про наявність у її діях складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, , суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що в протоколі не зазначено за якою саме кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 204-1 КУпАП вона вчинила правопорушення. При цьому, стверджує, що поза увагою суду залишилися її доводи про те, що їй ставиться у вину те, що вона предявила на паспортний контроль дійсний документ паспорт громадянки ОСОБА_3 для вїзду в Україну, чим на думку прикордонної служби вчинила спробу незаконного перетину державного кордону України, однак, у протоколі не вказується чому саме в даному випадку такий документ не дає їй право на перетин кордону. Разом із тим, вказує на те, що в неї наявні паспорти громадянки України для виїзду за кордон, який дійсний до 22.08.2022, та паспорт громадянки ОСОБА_3, який дійсний до 26.02.2019, і доказів, які б давали підстави піддати сумніву належність кожного із цих документів у справі немає, у звязку із чим її право як громадянки ОСОБА_3 на перетин кордону піддано сумніву безпідставно, що у свою чергу свідчить про те, що судом не встановлено факту вчинення, суті та складу адміністративного правопорушення, а також її вини у його вчиненні. Зазначає, що позиція суду щодо тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції «Про громадянство» від 06.11.1997 (ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006), згідно якої Україна зобовязалася гарантувати права громадян із множинним громадянством. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях події та складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді підлягає до скасування з таких підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи вищенаведених вимог закону місцевим судом не дотримано, а складеному щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи належної оцінки дано не було.
Так, диспозицією статті 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади.
У підтвердження висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення суд послався на те, що ОСОБА_1 є громадянкою України, а також на положення ст. ст. 245, 251, 252, 280, 204-1 КУпАП, ст. 1 Закону України «Про громадянство України», ст. ст. 2, 3 Закону України «Про порядок виїзду з України й вїзду в Україну громадян України» й рапорт інспектора ВПС «Чоп».
Дійшовши висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано за якою саме кваліфікуючою ознакою ч. 1 ст. 204-1 КУпАП дії ОСОБА_1 кваліфіковані.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1, маючи намір в'їхати в Україну подала документи, які надають право як вїзду в Україну, так і виїзду з України закордонний паспорт громадянина ОСОБА_3.
Указане підтверджується у тому числі письмовим клопотанням ОСОБА_1, в якому вказується на те, що під час в'їзду з ОСОБА_3 в Україну ОСОБА_1 предявила закордонний паспорт громадянина ОСОБА_3, виданий на її ім'я й міститься прохання про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях події та складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має закордонний паспорт громадянина ОСОБА_3 серії ВD № 9528828, терміном дії з 26.02.2014 по 26.02.2019, за яким вона 08.04.2018 вїжджала на територію України як громадянин ОСОБА_3.
З рапортів інспекторів прикордонної служби ВПС «Тиса» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що 08 квітня 2018 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1, у пункті пропуску «Тиса» під час перетинання державного кордону із ОСОБА_3 в Україну предявила на паспортний контроль паспорт громадянина ОСОБА_3 ВD 9528828, виданий 26 лютого 2014 року на ім`я KOVACS JOLAN, терміном дії до 26 лютого 2019 року.
У матеріалах справи відсутні які-небудь дані, які підтверджують, що паспорт громадянина ОСОБА_3 серії ВD № 9528828, виданий 26 лютого 2014 року на ім`я KOVACS JOLAN (ОСОБА_1А.), який 08 квітня 2018 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1, предявила у пункті пропуску «Тиса» під час перетинання державного кордону із ОСОБА_3 в Україну, є підробленим.
Наведені вище докази достовірно підтверджують, що 08 квітня 2018 року о 20 год. 20 хв., ОСОБА_1, предявила у пункті пропуску «Тиса» під час перетинання державного кордону із ОСОБА_3 в Україну, на паспортний контроль паспорт громадянина ОСОБА_3 серії ВD № 9528828, виданий 26 лютого 2014 року на ім`я KOVACS JOLAN, терміном дії до 26 лютого 2019 року, який є офіційним документом, достовірність якого не оспорюється і який надає певні права.
Апеляційний суд, дослідивши наведені вище докази, давши їм відповідну оцінку, вважає, що суд першої інстанції безпідставно піддав сумніву справжність паспорта громадянина ОСОБА_3, а відтак і право ОСОБА_1 як громадянина ОСОБА_3 на перетин кордону із предявленням цього документа, при цьому, необґрунтовано вдавшись до оцінки правомірності множинності громадянства особи, замість встановлення факту чи було вчинено адміністративне правопорушення, суть та склад правопорушення й, чи винна особа в його вчиненні.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 намагалась перетнути кордон України без відповідних документів не ґрунтується на фактичних обставинах справи, у звязку із чим, доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими й заслуговують на увагу.
Одночасно, апеляційний суд вважає, що позиція суду першої інстанції відносно тлумачення громадянства із запереченнями його множинності суперечить принципам Європейської Конвенції " Про громадянство" від 06.11.1997, ратифікованою Україною Законом від 20.09.2006, згідно якої Україна зобов`язалася гарантувати права громадян із множинним громадянством, зокрема, ст. 17, відповідно до якої, визначаючи права та обов`язки, пов`язані із множинним громадянством: громадяни держави - учасниці, які мають інше громадянство, мають на території держави учасниці, в якій вони проживають, ті самі права та обов`язки, як і інші громадяни держави-учасниці.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, а тому, постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1, задовольнити.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан