АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 658/954/18
Номер провадження: 33/791/250/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року м. Херсон

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області Литвиненко І.І., за участю прокурора Касьяненко І.В., захисника - адвоката Кермача А.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.172-6 КУпАП, закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

При цьому, закриваючи провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, місцевий суд прийшов до висновку, що в бездіяльності ОСОБА_3, яка полягає у неповідомленні НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, які відбулись 30 листопада 2017 року, у зв'язку із придбанням автомобіля марки Volkswagen Toureg 2017 року випуску, вартістю 1 759 784 грн., є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді виконуючого обов'язки директора ДП «Дослідне господарство «Асканійське» Асканійської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту зрошувального землеробства Національної академії аграрних наук України», будучи, згідно з підпунктом «а» п.2 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією, 21 листопада 2017 року придбав автомобіль марки Volkswagen 2017 року випуску, вартістю 1 759784 грн., що перевищує поріг у 50 мінімальних заробітних плат встановлених на 01 січня 2017 року та в порушення ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що закриваючи провадження за спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності, суд не може встановлювати вину особи у вчиненому правопорушенні, у зв'язку із чим посилання суду на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є неправомірним.

Вказує, що під час розгляду справи суд невірно визначив його процесуальний статус та процесуальний статус адвоката Кермача А.І., чим позбавив їх прав, передбачених ст.ст.268,271 КУпАП.

Крім того, в розгляді справи про адміністративне правопорушення приймав участь прокурор, хоча главою 21 КУпАП він не віднесений до осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор, посилаючись на необґрунтованість зазначених доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, вважає постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 законною, у зв'язку із чим просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а постанову місцевого суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_3, захисника - адвоката Кермача А.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точні відповідності з законом.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону встановлено, що висновки суду про закриття провадження на підставі ст.38 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення вини особи, яка притягується до відповідальності, є неможливим, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Вказівка законодавця у зазначеній нормі «на момент розгляду справи», означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки встановлені ст.38 КУпАП. Разом із цим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб'єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Крім того, закінчення строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження по справі, як наприклад відсутність в діях особи складу чи події адміністративного правопорушення, у зв'язку із чим визнання вини, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковим з огляду на вимоги ст.280 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неможливості встановлення фактичних обставин справи, при закритті провадження у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення є безпідставними.

Разом із цим, оцінюючи повноту виконання судом першої інстанції вимог ст.280 КУпАП, щодо встановлення обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки місцевого суду викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поруч із цим, постанова суду першої інстанції вказаним нормам права не відповідає.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП полягає у неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому слід враховувати, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст.172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» (далі - Закону), в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що дозволяє встановити саме ті ознаки, які мають значення для правової кваліфікації.

Відповідно до частини першої статті 4 ЗУ «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з пунктом 8 частини першою статті 11 Закону до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ч.3 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_3 проводилась виключно працівниками Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення. При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_3, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки ДЗЕ НП України.

Слід зазначити, що згідно п.1 та п.4 Загальних положень «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України» покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Відповідно до п.1, п.п.1, п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10 лютого 2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.2-5 розділу ІІ Порядку, Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку. Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадові особи ДЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу ІІ Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

В той же час, усі обов'язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Крім того, як визначив у своєму рішенні від 26 березня 2018 року у справі №800/513/17 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Натомість, в матеріалах справи відсутні докази затвердження та надсилання Національним агентством з питань запобігання корупції до Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_3 законодавства у сфері запобігання корупції, яке б могло бути правовою підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, як відсутнє і звернення Управління захисту економіки до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо отримання відомостей про порушення ОСОБА_3 вимог ЗУ «Про запобігання корупції».

Таким чином суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що досудова перевірка по справі уповноваженими суб'єктами у сфері протидії корупції проведена неналежним чином, внаслідок чого наявні в матеріалах справи відомості не дають достатніх підстав вважати, що в діях ОСОБА_3 наявні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції винесена з порушенням вимог ст.245, 280 КУпАП, а тому підлягає скасуванню, як незаконна.

Згідно ст.294 КУпАП в разі скасування постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції повинен розглянути справу по суті з винесенням нового рішення, або закрити провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи зі змісту п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що постанова Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суд ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 24 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.172-6 КУпАП скасувати та винести нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області І.І.Литвиненко