АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 24 серпня 2017 року о 06.00 год. в м. Києві по вул. Вишгородська, 45/2 керував автомобілем марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком на стан сп'яніння № 006505 від 24 серпня 2017 року. З результатами проходження медичного огляду на місці водій не згоден. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що з прийнятою постановою не можливо погодитись у зв'язку з упередженим ставленням та невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки не було належним чином з'ясовано усі фактичні обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, в тому числі не було належним чином досліджено наявні у матеріалах справи докази стосовно їх належності та допустимості, що позбавило особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, законного права на справедливий неупереджений суд, а також рівності усіх учасників судового процесу перед законом.

Апелянт зазначає, що висновки суду про те, що в матеріалах справи міститься копія протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №141231від 24 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2, проте оригінал зазначеного протоколу до Оболонського районного суду не направлявся, доказів притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вищевказаним протоколом немає, а тому на час розгляду даного матеріалу відсутні підстави вважати, що особа двічі притягнута до відповідальності за одне і теж правопорушення, а також посилання у постанові на те, що відповідно до наявного рапорту інспектора поліції від 28 серпня 2017 року, в якому вказано, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 141231 відносно ОСОБА_2 є вибракуваний, викликають непорозуміння.

ОСОБА_2 зазначає, що протокол серії БД № 141232 оформлений поліцейським одноосібно, не містить ідентифікаційних даних осіб - свідків та їх пояснень, в якому також відсутні пояснення і заперечення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які були відображені вказаними особами у протоколі БД №141231.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що відсутність оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 141231 від 24 серпня 2017 року, складеного відносно ОСОБА_2, який був належним чином оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, в якому були відображені ідентифікаційні дані свідків та їх пояснень, а також пояснення і заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який в свою чергу являвся законною підставою, належним та допустимим доказом у справі відповідно до ст. 251 КУпАП, інспектор поліції обґрунтував, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №141231 відносно ОСОБА_2 є вибракуваний, оскільки водій не погодився з результатами тесту за допомогою газоаналізатора Алкотест від 24 серпня 2017 року.

Посилання в рапорті поліцейського на «вибракування» протоколу через відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підписати його, не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, опитавши свідків за клопотанням сторони захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в сукупності, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, наданий на запит апеляційного суду Управлінням патрульної поліції в м. Києві, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 пояснив, що, коли був зупинений працівниками патрульної поліції, останні запропонували пройти йому тест для визначення стану сп'яніння у зв'язку з підозрою, що він (ОСОБА_2.) перебуває в такому стані, на що він (ОСОБА_2.) погодився. Коли він проходив тест за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, то з результатом проходження такого огляду не погодився, про що вказав у протоколі про адміністративне правопорушення. У зв'язку з цим йому було запропоновано проїхати в медичний заклад, де він знову пройшов огляд на стан сп'яніння, та з результатами такого огляду також не погодився. Огляд у лікаря-нарколога належним чином не проводився. Крім того, він не вживає алкоголь, оскільки є інвалідом П групи внаслідок захворювання, при якому йому категорично забороняється вживати алкогольні напої.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено наступне.

Під час апеляційного розгляду допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що 24 серпня 2017 року близько 6 год. по вул. Вишгородська в м. Києві автомобіль «Фольксваген» рухався на червоний сигнал світлофора (п. 8.7.3 е ПДР України), у зв'язку з чим зазначений транспортний засіб було зупинено за вказане порушення. Після зупинки транспортного засобу було виявлено, що водій перебуває з ознаками алкогольного сп'яніння. Після цього водію будо запропоновано пройти тест за допомогою спецпристрою «Драгер», на що водій погодився, і в присутності двох свідків пройшов такий огляд. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення водій не погодився з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, і водію було запропоновано проїхати до лікаря-нарколога на вул. Визволителів, 6. Як відбувались події в медичному закладі, він (ОСОБА_4) не пам'ятає, але ОСОБА_2 в медичному закладі аналізи не здавав. Чи виконував будь-які фізичні вправи ОСОБА_2 в медичному закладі, він не пам'ятає, але, можливо, лікар міряв тиск, дивився на зіниці очей. Чи вживав ОСОБА_2 тоді будь-які ліки, він (ОСОБА_4) не з'ясовував. Разом з тим ОСОБА_2 говорив, що вчора вживав пиво. За результатами огляду ОСОБА_2 у лікаря-нарколога його (ОСОБА_4) напарник склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2.

Допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 пояснив, що 24 серпня 2017 року ніс службу, був зупинений водій транспортного засобу «Фольксваген», у зв'язку з порушенням п. 8.7.3.е ПДР України. В ході спілкування у водія були виражені ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Водій повідомив, що вживав ввечері пиво. Далі водію було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився пройти, але, в подальшому, не погодився з його результатом. У зв'язку з цим вони з водієм, з згодою останнього, поїхали до медичного закладу до лікаря-нарколога і в медичному закладі на приладі «Драгер», який знаходився у лікаря, ОСОБА_2 пройшов повторно огляд на стан сп'яніння, і проба була також позитивною. Лікар світив ліхтариком ОСОБА_2 в зіниці очей, а також міряв тиск ОСОБА_2 Інших дій, як йому здається, не було.

Щодо складання двох протоколів, то свідок пояснив, що перший раз особа не погодилась з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, у зв'язку з чим в подальшому було складено другий протокол вже за результатами огляду на стан сп'яніння у лікаря нарколога. Перший протокол з відповідним рапортом повернуто до відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції м. Києва, як вибракуваний.

Опитані під час апеляційного розгляду за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що приблизно о 06-06.20 год. 24 серпня 2017 року, коли вони їхали на рибалку, їх працівники поліції запросили бути свідками огляду водія на стан сп'яніння. Коли вони підійшли, водій стояв спокійно, претензій до нього не було. Близько біля водія вони не стояли, а тому сказати, чи був від нього запах алкогольного сп'яніння, не можуть. Працівники поліції вказали, що водій поїхав на червоний сигнал світлофора, і є підозра на те, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння, проте, будь-яких ознак вони не бачили. Водій погодився на огляд для перевірки на стан сп'яніння, двічі дув в трубку. Результат огляду був позитивний. Водій не заперечував проти вказаного огляду та результату, з усім погоджувався. Вони швидко підписали те, що надали їм працівники поліції, та поїхали у своїх справах.

Допитаний в суді апеляційної інстанції лікар нарколог ОСОБА_8 пояснив, що 24 серпня 2017 року перебував на добовому чергуванні. Працівниками поліції була доставлено водія (за направленням) для визначення стану сп'яніння. Відповідно, він (ОСОБА_8) відібрав у водія інформацію щодо добровільної згоди на обробку персональних даних та вніс дані до відповідного журналу. Він оглянув спершу клінічну картину, а вже потім проводив огляд водія за допомогою приладу «Драгер». Кров чи сеча, відповідно до існуючих нормативів, відбирається в разі перебування особи в непритомному стані. В разі незгоди водія з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер», він (ОСОБА_8), як лікар, рішення про здачу крові чи сечі приймає самостійно. В даному випадку йому було достатньо клінічної картини та показників «Драгеру». Як правило, огляд водія він проводить повністю, що відображається у відповідному акті. Але як саме було 24 серпня 2017 року, він не пам'ятає. Виходячи із змісту акту, огляд водія проводився повністю. Камери спостереження в його кабінеті є, але вони не ввімкнені, наскільки йому відомо. Оскільки в акті не зазначено про те, що водій вживав ліки, він робить висновок, що водій не говорив про вживання ліків.

Під час перегляду відеозапису в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на місці зупинки двічі проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння, перший раз результат показав 0,85 проміле, а другий раз, вже за проханням ОСОБА_2, 0,83 проміле.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що з часом рівень алкоголю в крові знижується, у зв'язку з чим наявна різниця показників. Можна безліч спроб робити і показник буде падати.

Відповідно до чеку алкотестерету «Драгер», на ньому зафіксовано результат проходження ОСОБА_2 огляду за допомогою приладу - 0, 85 проміле (ас. 2).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_2 проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, та проведено огляд за допомогою приладу ALKOTEST DRAGER 6810, прилад номер ARCE 0247 та проба позитивна - 0,85 проміле, Свідки огляду ОСОБА_6, ОСОБА_7

Як зазначено в акті, ОСОБА_2 з результатами не згоден (ас. 4).

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2017 року, за результатами проведеного 24 серпня 2018 року о 07.15 год. огляду, встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння (ас. 3).

З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 доставлений інспектором поліції ОСОБА_4 для огляду в КМНКЛ «Соціотерапія». Під час огляду ОСОБА_2, серед іншого, встановлено: поведінка напружена, настрій нестійкий, лабільність настрою, порушення уваги, орієнтований всебічно, почервоніння обличчя, ін?єкованість склер, зіниці розширені, реакція на світло млява, ністагм при погляді вбік горизонтальний, рухова сфера збережена, міміка млява, в позі Ромберга нестійкий, пальце-носова проба з порушенням, тремтіння пальців рук, зі слів вживання алкоголю та наркотичних засобів заперечує, явний запах алкоголю з ротової порожнини на відстані. Час обстеження 07.23 год. 24 серпня 2017 року - 0,72 проміле, інші прояви та симптоми відсутні, заключний діагноз: стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю.

Оцінюючи та аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділом П Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп'яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду.

Згідно до положень ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 вищевказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, результат такого огляду - 0,85 проміле. При цьому, як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в їх присутності водій погоджувався з результатами такого огляду, у зв'язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №141231 від 24 серпня 2017 року. Разом з тим, під час надання пояснень по обставинам правопорушення ОСОБА_2 вказав, що не згоден (ас. 6).

Як вбачається з рапорту інспектора патрульної поліції ОСОБА_5, у зв'язку з незгодою ОСОБА_2 з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки, він просив «вибракувати» бланкову продукцію, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії БД №141231від 24 серпня 2017 року (ас. 7).

Зважаючи на положення Розділу ХШ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року, апеляційний суд доходить висновку, що за обставин, встановлених під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, списання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №141231 не суперечить вимогам вказаної Інструкції.

У зв'язку з незгодою ОСОБА_2 з результатами огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, працівниками поліції відповідно до вимог закону ОСОБА_2 доставлений у медичний заклад - КМНКЛ «Соціотерапія», якому надано право на проведення такого огляду, де за результатами огляду ОСОБА_2, на стан сп'яніння встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що працівниками поліції вимоги закону як при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БЮ № 141232 від 24 серпня 2017 року, дотримані.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 (а) ПДР України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним, вмотивованим та ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

Зважаючи на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, доводи ОСОБА_2 про те, що місцевий суд підійшов до розгляду справи формально, та порушив норми матеріального та процесуального права, належним чином не з'ясував усі фактичні обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, в тому числі не дослідив належним чином наявні у матеріалах справи докази стосовно їх належності та допустимості, що позбавило особу, яка притягується до адміністративної відповідальності законного права на справедливий неупереджений суд, є необґрунтованими.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції наданий витяг з амбулаторної картки хворого щодо стану його здоров'я (ас. 52).

Однак, вказаний висновок жодним чином не спростовує обставин, які відбулися 24 серпня 2017 року, а також пояснення ОСОБА_2 щодо неможливості вживання ним алкогольних напоїв.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності підтверджується наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва