АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/100/18 Головуючий суддя І інстанції Шарко О.П.
Провадження № 33/790/659/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. вирішуючи питання щодо можливості призначення до розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Швець С.В. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25січня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

Згідно цієї постанови

ОСОБА_1, 1979 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова, -

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 352грн. 40 коп.

На вказану судову постанову поштою лише 22.06.2018 року захисником Швець С.В. подана апеляційна скарга датована 22.06.2018 року, в якій він просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, захисник Швець С.В. просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження цієї постанови, посилаючись на те, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 участі не приймав, оскільки не був повідомлений про час та місце розгляду справи та копії постанови не отримував. Лише 12.06.2018 року Швець С.В. отримав копію судової постанови.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання адвоката Швець С.В. про поновлення йому строку на апеляційне оскарження судової постанови не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов'язує строк подачі апеляційної скарги на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення з датою ухвалення судового рішення.

Постанова суду винесена 25січня 2018 року, тобто строк апеляційного оскарження спливає 5лютого 2018 року.

Відповідно до матеріалів справи правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні першої інстанції участі не приймав.

Проте, згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) ОСОБА_1 достовірно знав про те, що справа відносно нього буде розглядатись Фрунзенським районним судом м. Харкова, про що свідчить його власноручний підпис в протоколі.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знала, а тому вказані причини пропуску строку не можна однозначно вважати як поважні.

Отже, хоча в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 і не приймав участі, однак він достовірно знав, що справа буде розглядатись Фрунзенським районним судом м. Харкова, однак її розглядом не цікавився.

Таким чином нехтування ОСОБА_1 протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об'єктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні дані про наявність таких причин відсутні.

Крім того, захисник Швець С.В. в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційну скаргу надіслав до суду поштою лише 22.06.2018 року, про що свідчить роздруківка штрихкодового ідентифікатора поштового конверту (а.с. 30).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 271 КУпАП, повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджуються довіреністю на ведення справи, посвідченою нотаріусом або посадовою особою, якій відповідно до закону надано право посвідчувати довіреності, або ордером чи дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов'язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Витяг засвідчується підписами сторін.

Хоча в матеріалах справи і є договір про надання юридичної допомоги (а.с. 17), укладений між адвокатом Швець С.В. та ОСОБА_1 від 07.06.2018 року, однак зі змісту цього договору, апеляційна інстанція не вбачає, що ОСОБА_1 уповноважив адвоката Швець С.В., який не приймав участі при розгляді справи в суді першої інстанції, подавати від його імені та за своїм підписом апеляційну скаргу на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25січня 2018 року, якою ОСОБА_1 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, Швець С.В. не є особою, яка має право подавати апеляційну скаргу оскільки нею не надано належного підтвердження повноважень захисника відповідно до ч.2 ст.271 КУпАП, а право подачі клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судової постанови є похідним від права подачі апеляційної скарги.

За вищенаведених обставин апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Швець С.В. пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд зазначає що ОСОБА_1 не позбавлений права особисто звернутись з апеляційною скаргою на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Швець С.В. в поновлені процесуального строку на апеляційне оскарження постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 січня 2018 року, якою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Матеріали справи повернути до Фрунзенського районного суду м. Харкова, при цьому апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату Швець С.В. через суд першої інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко