Провадження №33/792/349/18
Справа № 678/446/18-п Головуючий в 1 інстанції Лазаренко А.В.
Категорія:ч.4ст.122 КУпАП Доповідач Вітюк І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Вітюк І.В., за участю секретаря судового засідання Бондара О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому його апеляційну скаргу на постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

За постановою суду, ОСОБА_1 01.04.2018 року о 15 год. 16 хв. в м. Вінниці, на 377км а.д. М12 (вул. Мечникова 7), керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з АЗС «Авантаж», не надав переваги в русі автомобілю МАН д.н.з. АЕ 0363АВ, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі і змусив водія різко гальмувати, змінити напрямок руху, виїхавши на смугу зустрічного руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну ситуацію, порушивши п.10.2 ПДР, і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині накладеного адміністративного стягнення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову місцевого суду змінити та призначити стягнення не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Свої вимоги аргументує надмірно суворим і необґрунтованим стягненням, адже лише факт не визнання вини не може бути підставою для обрання найсуворішого адміністративного стягнення.

Звертає увагу, що керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходу і засобом для існування, крім того, на його утриманні перебуває неповнолітня донька ІНФОРМАЦІЯ_3.

Переглянувши справу в межах поданої апеляційної скарги, вислухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, за викладених у постанові обставин, є правильними і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, з якими погоджується апеляційний суд.

Накладаючи адміністративне стягнення, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, та обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами з урахуванням грубого порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 Саме таке стягнення є необхідним з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Постійне посилення законодавцем адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, давало законні підстави суду обрати саме таке адміністративне стягнення, у розмірі, яке не є найсуворішим, але відповідає його меті.

Доводи апеляційної скарги про необхідність призначити ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, суперечать їх доцільності та обґрунтованості, так як апелянт у поданій апеляційній скарзі звертає увагу на незадовільне матеріальне становище, перебування на його утриманні неповнолітньої доньки. Тоді як для застосування такого виду стягнення як штраф, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, необхідно, у тому числі з іншими обставинами, дослідити дані про майновий стан правопорушника і про можливість його сплати, чого апелянтом додано не було, як і не було долучено жодного доказу на підтвердження його позиції про те, що керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу його сімї.

Виходячи з наведеного, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для визнання, що накладене на апелянта стягнення є занадто суворим, та для зміни постанови суду із застосуванням до нього більш м'якого стягнення у виді штрафу.

З врахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_3