Провадження №: 3/752/5588/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2018 року

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1, який працює в УП в Метрополітені ГУНП у м. Києві, поліцейським, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.06.2018 року о 03 години 35 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_2 в м. Києві по прос. Науки, 9, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав, надав суду письмові пояснення, згідно яких він зазначив, що недовіряв працівникам поліції, тому і відмовився від огляду, до лікаря їхати йому не пропонували. Просив викликати своє керівництво, за участі якого готовий був пройти всі необхідні тести. Зранку поїхав до лікаря, здав аналізи та отримав висновок, що він тверезий. Просить справу закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Вознюк В.А. підтримав клопотання свого підзахисного, крім вказаного останнім, повідомив, що зібрані докази не відповідають вимогам внутрішніх нормативних актів, не співпадає час, вказаний у документах та на відеозаписі, пояснення свідків складені також з порушеннями.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, переглянувши диск з відео з нагрудних камер поліцейських, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними доказами.

Так, згідно з даних відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що водій ОСОБА_1 був зупинений патрульною поліцією, при цьому намагався пересісти на пасажирське сидіння. Вказані події мали місце 11.06.2018 року о 2 год. 58 хв. В подальшому працівники поліції почали з'ясовувати дані про особу, повідомили причини зупинки, з'ясовували причини з яких водій намагався пересісти на пасажирське сидіння. Після цього без участі понятих, у зв'язку з тим, що відчули запах алкоголю з порожнини рота, запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на місці чи проїхати до лікаря, на що останній відмовився. Згідно даних відео працівники поліції поводили себе коректно, будь-якої неприязні до ОСОБА_1 не проявляли, останній не просив викликати його керівництво, а лише просив відпустити його, оскільки він є працівником поліції.

В подальшому працівники поліції зупинили свідків, за участі яких знову запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці або проїхати до лікаря, як того вимагають норми закону та підзаконних нормативних актів. Останній певний час уникав відповіді, постійно відходив від поліції та свідків, проте через деякий часнадав відповідь, що відмовляється від проходження огляду, оскільки не керував транспортним засобом. Вказана відмова була зафіксована у відповідному протоколі та поясненнях свідків, час відмови від проходження медичного огляду, у зв'язку з чим і було складено протокол, на відеозаписі співпадає з тим, що вказаний у протоколі та поясненнях свідків.

В поясненнях свідків про відмову від проходження медичного огляду дійсно невірно вказана дата подій при наданні останніми пояснень, проте час подій, а також дата у самому бланку поясненні вказана вірно. Суд сприймає такі розбіжності як технічну помилку.

Інші помилки у поясненнях свідків, на які вказував захисник та ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, на думку суду, є незначними, технічними, враховуючи те, що викладені у них обставини в повній мірі збігаються з даними з відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, згідно висновку службової перевірки, проведеної інспектором ВІОС УКЗ ГУ НП в м. Києві, вказані у матеріалах справи про адміністративне правопорушення свідки були опитані та підтвердили викладені у їх письмових поясненнях обставини.

Враховуючи вище наведені та всі зібрані у сукупності докази по справі, а також поведінку ОСОБА_1 під час оформлення події, вважаю, що пояснення останнього є позицією його захисту, спрямованою на уникнення відповідальності. Разом з тим, вказані пояснення в повній мірі спростовуються зібраними доказами.

Наданий ОСОБА_1 висновок лікаря про те, що 11.06.2018 року об 9 год. 30 хв. останній був тверезим, не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку 11.06.2018 року об 3 год. 35 хв. Крім того, медичний огляд особи у лікаря повинен бути проведений не пізніше ніж протягом двох годи з моменту виявлення ознак сп'яніння. Проте фактично огляд був проведений через 6 годин за самозверненням.

Вказівки ОСОБА_1 на те, що він розгубився і не знав як діяти правильно в момент складання протоколу, суд піддає сумніву, враховуючи те, що останній з 2012 року є працівником поліції та знає свої процесуальні права. Крім того, з відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції, які зупинили водія, неодноразово роз'яснювали йому його права та обов'язки як водія в даній ситуації.

За таких обставин, суд вважає в повному обсязі доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який працює в органах поліції, раніше адміністративному стягненню не піддавався, одружений, відсутність обтяжуючих чи пом'якшуючих відповідальність обставин, та вважає необхідним накласти на нього стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, тому з правопорушника належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п"ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя : Бондаренко Г.В.