Справа № 347/1029/18
Провадження № 33/779/334/2018
Категорія ст.130 ч.2 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М. І.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, 24.05.2018 року о 21 год.55 хв. ОСОБА_2 в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, керував транспортним засобом марки Хонда Акорд, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9. ПДР України. Оскільки ОСОБА_2 протягом року повторно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд першої інстанції прийшов до висновку про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, та порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що суд розглянув справу без його участі, чим було порушено його право на захист. Апелянт зазначає, що свідок ОСОБА_3 який зазначений в протоколі про адмінправопорушення не був присутнім під час події, вказаний факт може підтвердити ОСОБА_4, який був присутній в той час та є власником транспортного засобу. Крім того, апелянт вказує, на те, що працівники поліції спочатку підійшли до нього та його товариша та попросили надати документи на транспортний засіб, та водійське посвідчення. В подальшому працівники поліції одягнули на нього кайданки, та відвезли у відділення поліції, а через деякий час вони відвезли його додому. При цьому жодних пояснень у нього не відбирали, і протокол про адміністративне правопорушення він не підписував.

Також апелянт вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанцію. Посилається на те, що про винесену постанову йому стало відомо тільки 22.06.2018 року.

З цих підстав, строк на апеляційне оскарження просив поновити, оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Обставини, викладені апелянтом щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови сумніву не викликають, оскільки в матеріалах справи міститься поштове підтвердження про вручення оскаржуваної постанови 20.06.2018 року (а.с.11),а апеляційна скарга згідно штампу вхідної кореспонденції подана26.06.2018 року.

За таких обставин строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення складається на водія про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №393812 від 24.05.2018 року, в якому ОСОБА_2 власноруч написав про те, що вживав алкоголь, після чого керував транспортним засобом, результатами огляду проведеного за допомогою приладу Драгер, згідно яких кількість алкоголю в крові ОСОБА_2 становила 1,04% проміле, копією акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів. З вказаними документами ОСОБА_2 був ознайомлений, що підтверджується його власноруч зробленим підписом, який не викликає у суду сумніву щодо його достовірності.

Посилання апелянта на те, що з протоколом про адмінправопорушення його ніхто не ознайомлював, і він не керував транспортним засобом, є голослівними, нічим не підтвердженими, та спростовуються встановленими судом обставинами та письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

В засіданні апеляційного суду, ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про розгляд справи, не з'явився, про причини неявки суд не повідомляв. Жодних інших доказів, які б спростовували встановлені судом обставини не надав, будь яких клопотань, які б могли підтвердити апеляційні твердження не заявляв.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на наявних у ній доказах.

Жодних порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративні правопорушення, та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

З огляду на наведене апеляційних підстав для скасування постанови судді немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2018 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Косівського районного суду Івано-Франківської області від 13 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк