Справа № 486/580/18 17.07.2018 17.07.2018 17.07.2018
Єдиний унікальний номер судової справи 489/580/18
Номер провадження 33/784/320/18 Головуючий у місцевому суді: Савін О.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року місто Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4 на постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 червня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає по адресу: АДРЕСА_2

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді міського суду встановлено, що 31 березня 2018 року о 23:40 год. ОСОБА_4 керував автомобілем «Хюндай Сантафе» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Київська в місті Первомайськ Миколаївської області в стані алкогольного сп'яніння. Огляд водія ОСОБА_4 на стан сп'яніння проводився в Первомайській центральній міській багатопрофільній лікарні, про що складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №27 від 01 квітня 2018 року, чим порушив вимоги пп. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 червня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважав, що судом при ухваленні оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог законодавства.

Зазначав, що місцевим судом необґрунтовано не взято до уваги його пояснення, що він дійсно 31 березня 2018 року вживав алкогольні напої, але не здійснював керування транспортним засобом, оскільки за кермом був його племінник ОСОБА_3

Крім того посилався на порушення поліцейськими процедури огляду на стан сп'яніння, оскільки йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, та проти його волі одразу було доставлено до медичного закладу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, свідка ОСОБА_5, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, викладених у даній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху України єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють вищеназваними Правилами.

За п.1.10 Правил дорожнього руху України водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п.«б»,«д» п.2.3, п.п.«а» п.2.9 та п.2.5 Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв'язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №259605, водій ОСОБА_4 31 березня 2018 о 23:40 годині керував автомобілем «Хюндай Сантафе» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Київська в місті Первомайськ Миколаївської області, в стані алкогольного сп'яніння, згідно медичного висновку №27 від 01 квітня 2018 року.

Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у Первомайській центральній міській багатопрофільній лікарні (далі - Первомайська ЦМБЛ) за допомогою технічного засобу Alcotest er Drager, кількісний показник якого склав 2.05%.

З акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння водія транспортного засобу вбачається, що ОСОБА_4 проходив медичний огляд на стан сп'яніння в вищеназваній лікарні 01 квітня 2018 року та за результатами огляду Первомайською ЦМБЛ встановлено заключний діагноз «гостра алкогольна інтоксикація» (а.с.37-39).

Таким чином ОСОБА_4 порушив вимогу п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо того, що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження належними доказами та спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

При цьому наведені показання свідків узгоджуються із змістом протоколу, та свідчать про те, що саме особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керувала транспортним засобом.

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах адміністративної справи.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП, особа яка притягається до адміністративної відповідальності має право, поміж іншим, надавати докази. Проте на думку апеляційного суду, ОСОБА_4 не надав суду належних доказів на підтвердження своєї версії вказаних подій чи на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Не містить таких даних і протокол про адміністративне правопорушення, в якому відсутні пояснення ОСОБА_4

Отже, доводи ОСОБА_4 про те, що він не керував транспортним засобом, а тому не було підстав, як для проведення йому медичного огляду, так і для притягнення до адміністративної відповідальності, є непереконливими та спростовуються дослідженими судом та наведеними у постанові доказами.

Також, апеляційний суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_5, які останній надавав в судовому засіданні апеляційного суду, про те, що автомобілем 31 березня 2018 року керував саме ОСОБА_3 Оскільки, вказаний свідок є заінтересованою особою та є близьким родичом ОСОБА_4 При цьому правом на виклик ОСОБА_3 в якості свідка, особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, не скористалася.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків місцевий суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об'єктивно підтверджено висновком та актом медичного огляду, що у відповідності до положень ст.251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256 КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що в порушення вимог передбачених ч.ч.2,3 ст.266 КУпАП та п.7 Розділу І, п.1 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, і матеріали справи, у тому числі й протокол про адміністративне правопорушення, не вказують на те, що йому пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого б він відмовлявся; що пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я (без проведення попереднього огляду на місці зупинки транспортного засобу або без отримання відмови від проведення такого огляду), не ґрунтується на вимогах законодавства, у зв'язку з чим, результати огляду не можуть утворювати жодних юридичних наслідків, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, визнає такими, що не свідчать про недійсність проведеного в закладі охорони здоров'я медичного огляду ОСОБА_4 на стан алкогольного сп'яніння та не спростовують факту порушення ним вимог, передбачених п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, і у свою чергу не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена можливість проведення огляду на стан сп'яніння як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров'я.

Твердження ОСОБА_4 щодо неправомірних дій патрульних під час зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_4 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та з урахуванням положень ст.33 КУпАП накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Тому підстав для скасування постанови Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 19 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Южноукраїнського міського суду Миколаївської області 19 червня 2018 року відносно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.В. Серебрякова