АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1676/18 Номер провадження 33/786/655/18Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_2,

його захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 1 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 24 березня 2018 року о 1 год. 20 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по площі Павленківській, 16, в м. Полтава з ознаками алкогольного сп'яніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому зазначає, що факт керування ним транспортним засобом не підтверджений належними та допустимим доказами та спростовується поясненнями допитаної в судовому засіданні поліцейської ОСОБА_4

Стверджує про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення чітко сформульованої суті правопорушення та зазначає, що відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп'яніння законодавством не встановлена.

Вказує про порушення працівником поліції порядку огляду на стан сп'яніння.

Ставить під сумнів неупередженість свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були присутні під час події.

Зазначає про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження його відмови від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров'я.

Стверджує, що суддею під час розгляду справи не було вирішено його клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 не заперечував того, що 24 березня 2018 року близько 1 год. 20 хв. на площі Павленківській, 16, в м. Полтава працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, але він відмовився, оскільки вважав, що підстав для такого огляду не має.

Стверджував, що автомобілем, який належить його батькові, керував незнайомий чоловік на його прохання, оскільки він в кафе вживав алкогольні напої. При цьому назвати будь-які дані, за допомогою яких можливо було ідентифікувати цього незнайомого чоловіка він не зміг.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №134044 від 24 березня 2018 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився проходити, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.1).

Викладені у протоколі відомості підтверджуються показаннями допитаного в судовому засіданні свідка - інспектора роти №1 батальйону УПП в Полтавської області ОСОБА_4, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та пояснила, що автомобілем НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_2 До моменту зупинки автомобіль постійно був в полі її зору, а ОСОБА_2 перебував на місці водія та після пропозиції пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився його проходити.

Жодних доказів можливої упередженості поліцейської ОСОБА_4 чи свідків матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не зазначено.

При цьому показання поліцейської ОСОБА_4 узгоджуються з показаннями в судовому засіданні місцевого суду свідка ОСОБА_5 та поясненнями свідка ОСОБА_6, які підтвердили викладені в протоколі відомості, а також відповідають відеозапису події з нагрудної камери поліцейської (а.с.3, 4, 5).

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи порушника про відсутність відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп'яніння та порушення працівником поліції порядку огляну на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 визнаний винуватим в ухиленні від огляду, а не у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваної постанови, всупереч твердженням апелянта, доводи порушника про можливість закриття провадження у справі були належним чином перевірені суддею та не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Київського районного суду м. Полтава від 1 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Костенко В.Г.