Номер провадження: 33/785/1066/18
Номер справи місцевого суду: 521/6113/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Потанін О.О.

З участю правопорушника: ОСОБА_2

Захисника: ОСОБА_3

Представника Одеської митниці ДФС: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 100 відсотків вартості товару, а саме 321365 гривень 37 копійок, з конфіскацією майна, вилученого за протоколом про порушення митних правил № 0210/500000000/17 від 02.03.2016 року, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2015 року між ТОВ «НАВІКОН» () в особі директора ОСОБА_2 та компанією «Shenzen dejiayuan trade co.ltd» (Китай) в особі громадянина Wang Joe було укладено контракт №1405/15 щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС з Туреччини на вантажному автомобілі НОМЕР_1/АР0894 ХР прибув товар «арматура для обладнання басейну».

Згідно митної декларації № 500060001/2015/012529 від 07.07.2015 року фактурна вартість заявлених товарів складала 238849,73 гривень. Згідно отриманої відповіді митних органів Туреччини встановлено, що фактична вартість товарів згідно експортної декларації № 15341300ЕХ378375 від 03.07.2015 року з зазначенням інвойсу №289552-53 від 02.07.2015 року складала 13727, 99 Євро (321365,37 гривень згідно курсу НБУ на момент митного оформлення).

Тобто, різниця між вартістю товарів за митною декларацією та фактичною загальною вартістю складає 82 515, 64 гривень, що свідчить про суттєве заниження вартості товарів, оформлених у Одеській митниці ДФС.

На підставі викладених обставин, 02.03.2017 року посадовою особою Одеської митниці ДФС відносно ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил № 0210/500000000/17 за ознаками порушення митних правил, передбаченого статтею ч. 1 ст. 483 МК України.

На дану постанову правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, винести нову, якою адміністративне провадження відносно нього закрити. Оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, яка підлягає скасуванню. Розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення проведено без участі ОСОБА_2Д або його захисника. Дізнався про існування постанови відносно нього в кінці червня 2018 року поштовим повідомлення від Другого Суворовського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, про що отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від. 25.05.2018 року за ВП №56453352. З вказаних документів і стало відомо про накладення відповідного стягнення. 04.07.2018 року представник ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи в приміщенні Малиновського районного суду м. Одеси. Справа районним судом була розглянута з істотним порушенням процесуального права, висновки суду викладені в постанові не відповідають фактичним обставинам справи. Жодним чином ОСОБА_2 не було повідомлено про розгляд даної справи в суді першої інстанції, чим було порушено право на захист. Копія постанову ОСОБА_2 направлена не була, що підтверджується матеріалами справи.

Вивчивши доводи поданої скарги, заслухавши правопорушника, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, представника Одеської митниці ДФС, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 статті 486 МК України, передбачено, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 495 МК України, встановлено, Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 7 ст. 494 МК України, протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ч. 3 ст. 494 МК України, протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Частиною 3 ст. 256 КУпАП передбачено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 5 статті 494 МК України встановлює, у разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, розяснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

Відповідно до ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи, протокол складений без присутності особи, що притягується до відповідальності із зазначенням відомостей про особу, необхідних для розгляду справи.

Оскільки протокол складений без ОСОБА_2, відповідно до законодавства, в протоколі відсутні відмітки про розяснення прав та обовязків, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про отримання другого примірника протоколу. Також з вказаною обставиною відсутні пояснення ОСОБА_2 та не виконані інші дії, які мають бути виконані у разі складання протоколу з особою, яка притягується до відповідальності.

Однак, слід виокремити наступне.

У разі складання протоколу без особи, яка притягується до відповідальності, другий примірник протоколу направляється поштою при наявності встановлення відомостей про особу.

Як вбачається з протоколу, відомості про особу встановлені. Примірник протоколу направлено поштою гр. ОСОБА_2

Також, Одеською митницею ДФС ОСОБА_2 направлено лист 2263/10/15-70-20-01 від 03.03.2017 року, в якому ОСОБА_2 повідомляється про факт складання протоколу із зазначенням номеру протоколу ознак правопорушення відносно нього, розяснення прав та обовязків. Повідомлено про терміновість явки до відділу провадження у справах ПМП Управління боротьби з митними правопорушеннями Одеської митниці ДФС для надання пояснень. Додатком направлено примірник протоколу про ПМП на 3 арк.

При дослідженні матеріалів адміністративної справи, апеляційним судом не встановлені будь-які обставини, докази, відмітки про направлення, надходження або отримання ОСОБА_2 вказаного повідомлення з протоколом або будь-якого сповіщення про наявність протоколу відносно останнього.

У звязку з викладеним, приймаючи до уваги матеріали справи, суд зазначає про необізнаність ОСОБА_2 про складений протокол відносно нього з причин незалежних від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, справа про адміністративне правопорушення районним судом розглянута без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто ОСОБА_2

ОСОБА_2 районним судом не був належним сповіщений про місце і час розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а саме відсутності в матеріалах справи сповіщення будь-яким засобом, передбаченим законодавством. Даний факт свідчить про несвоєчасне, неналежне сповіщення ОСОБА_2 про місце і час розгляду справи, що унеможливлює розгляд справи без його участі та порушує його право на захист.

З урахуванням того, що суттєві порушення права на захист при розгляді справи в районному суді дають підстави для скасування прийнятого рішення, то з урахуванням вимог положення даного закону, не дає можливості судді апеляційної інстанції прийняти рішення повязаного з необхідністю до оформлення справи в передбаченому законодавством порядку.

ОСОБА_2 того, митні органи при складані протоколу про адміністративне правопорушення не дали належної оцінки того, що ОСОБА_2 діяв в межах доручення дія якого закінчилась 31 грудня 2016 року, дія його не була продовжена в звязку з чим, правові наслідки неналежного оформлення товару, який перетинав митний кордон лежить на власнику товару, який його отримував і який надав належні повноваження брокеру в межах контрольного строку. Продовження строку, передбаченого ст. 467 МК України після закінчення повноважень неможливий, так як брокер не наділений будь-якими повноваженнями і при встановлені будь-яких порушень усунути їх не може.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Листом від 17.07.2007 р. №22-14-493 Міністерство юстиції України повідомляє про те, що чинний Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче правопорушення», обмежуючись загальною нормою.

ОСОБА_5 України висловив позицію, згідно якою триваючими правопорушеннями є проступки, пов'язані з тривалим, безперервним невиконанням обов'язків, передбачених правовою нормою. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 02.08.2013 р. №6802-0-4-13/11, початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний не виконує конкретний покладений на нього обов'язок або виконує його неповністю чи неналежним чином.

ОСОБА_5 України від 01.12.2003 р. №22-34-1465 «Щодо скоєння особою триваючого правопорушення» встановлено, триваючі правопорушення припиняються виконанням установлених обов'язків або притягненням винної особи до відповідальності.

Тобто, дії ОСОБА_2 слід класифікувати як триваюче правопорушення, в наслідок чого він чинив бездіяльність щодо надання достовірних відомостей зазначених в декларації, не виконувавши покладених на нього обовязків при розмитненні товарів та подачі декларації.

Відповідно до матеріалів справи, вбачається, що строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2 сплинули, у звязку з чим ОСОБА_2 провадження по справі підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії. Після виключення провадження втрачається можливість здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності зясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття справи.

Таким чином, враховуючи викладене вважаю, що постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_2 закриттю в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294, 296 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 задовільнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 29.05.2017 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 100 відсотків вартості товару, а саме 321365 гривень 37 копійок, з конфіскацією майна, вилученого за протоколом про порушення митних правил № 0210/500000000/17 від 02.03.2016 року, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законну силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6