03.07.2018 227/2549/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2018 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП України в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм КЦТ № 542 м. Покровськ Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
23 червня 2018 року о 00 год. 30 хв. громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Першотравнева, 65 у м. Добропілля з наявними ознаками алкогольного спяніння, (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) Від продуття газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» та проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП визнав, у вчиненому розкаявся, зазначив, що обставини справи в адміністративних матеріалах викладено вірно та відповідають дійсності. Просить суд не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки працює водієм транспортної дільниці КЦТ № 542 м. Покровськ Дніпропетровської філії ПАТ «Укртелеком» та це є єдиним джерелом доходу його родини, долучив до матеріалів справи довідку видану підприємством.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Під час дослідження адміністративних матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 дійсно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що свідчить, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 372468 від 23 червня 2018 року, відеозапис з камери поліцейського, письмові пояснення свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, письмові пояснення ОСОБА_1 в яких зазначено, що 22 червня 2018 року приблизно о 18 годині останній вживав 2 л. пива, після чого 23 червня 2018 року о 00 год.30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 та був зупинений співробітниками поліції по вул. Першотравнева, 65 у м. Добропілля, від продуття газоаналізатора Drager та проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився.
Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування даним правом. Дана стаття також передбачає, що позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами в звязку з інвалідністю, за винятком випадків керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.
Пунктом 28 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року за № 14 розяснено, що судам необхідно враховувати, що КУпАП не передбачає накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією певної норми Тому, згідно зі ст.33 цього Кодексу основні й додаткові стягнення слід застосовувати з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеня його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, у межах санкцій відповідних норм.
Санкцією ч.1 ст.130 КУпАП визначено безальтернативний розмір штрафу та строк позбавлення права керування транспортним засобом, отже за правопорушником неможливо залишити право керування транспортним засобом.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до диспозиції частини першої статті відмова водія від проходження медичного огляду утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого даною нормою закону та вважає за необхідне застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00грн. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розміру 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 130, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, Законом України Про судовий збір, суд
ПОСТАНОВИВ:
Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Левченко