Справа № 366/586/18 Головуючий у І інстанції Тетервак Н. А.
Провадження № 33/780/416/18 Доповідач у 2 інстанції Зіміна В. Б.
Категорія 251 26.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Зіміної В.Б., з участю прокурора - Лавренюк Т.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року; -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Іванківського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ємільчине Житомирської області, українця, громадянина України, працюючого генеральним директором ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 будучи генеральним директором ДП «СЛП «Київоблагроліс» та згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв'язку з придбанням ним 14.04.2017 року земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2, загальна вартість яких, згідно з договорами купівлі-продажу земельних ділянок за №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 14.04.2017 року складає 145201 (сто сорок п'ять тисяч двісті одна) гривня 09 копійок, що становить 90,7 прожиткових мінімумів працездатних осіб, установлених на 01.01.2017 року та потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, а саме: у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до публічно доступної інформації про оприлюднені суб'єктами декларування електронної декларації ОСОБА_2 подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, о 12 год. 24 хв. 08.08.2017 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин.

Отже, ОСОБА_2 будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, був зобов'язаний повідомити про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування з 14.04.2017 року до 25.04.2017 року, але повідомив несвоєчасно, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому на його думку постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Обґрунтовуючи свої доводи, апелянт зазначає, що наявний у матеріалах справи протокол є недопустимим, неналежним та недостатнім для висновку про його винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, а дана судом першої інстанції його оцінка є помилковою та не відповідає вимогам ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Так апелянт зазначає, що правоохоронні органи, які здійснювали його перевірку як суб'єкта декларування та склали протокол без відповідного звернення (доручення) НАЗК, вийшли за межі своїх повноважень і діяли поза межами діючого законодавства, оскільки посадовці Національної поліції України, як спеціальний уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції вправі складати протокол про адміністративне правопорушення на підставі отриманих матеріалів виключно у випадку встановлення факту неподання декларації суб'єктом декларування та після отримання письмового повідомлення із НАЗК. Крім цього, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо нього неодноразово викладався у різних редакціях з зазначенням щоразу неточних відомостей у ньому та суттєвих помилок.

Також ОСОБА_2 в обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що судом першої інстанції в порушення вимог закону не було всебічно і об'єктивно досліджено матеріали адміністративної справи.

З цього приводу апелянт зазначає, що у квітні 2017 року ним були придбані земельні ділянки, вартість кожної з яких, відповідно до договорів купівлі-продажу становить від 26 до 32 тисяч гривень, що не перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року, а тому не передбачає внесення змін до декларації у зв'язку із суттєвими змінами у майновому стані, що свідчить про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

При цьому, апелянт вказує на те, що факт своєчасного отримання ним електронного цифрового підпису та своєчасне подання електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави за 2016 рік, а у подальшому внесення інформації про зміни у майновому стані, незважаючи на відсутність необхідності внесення таких змін, свідчить про відсутність у нього намірів уникнути фінансового моніторингу доходів.

Також, на думку ОСОБА_2 судом першої інстанції не прийнято до уваги, що датою виявлення його можливого правопорушення є дата формування начальником одного з відділів прокуратури Київської області Пікулем О.О. інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а саме - 28.08.2017 року, а не 26.02.2018 року, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В зв'язку з цим, апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо нього, а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції пояснив, що своєї вини у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 172-6 КУпАП не визнає. Підтвердив той факт, що з січня 2017 року працює заступником генерального директора ДП «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», а з 20.01.2017 року він виконував обов'язки генерального директора та дійсно 14.04.2017 року придбав 5 земельних ділянок. Але, оскільки вартість жодної з п'яти придбаних ним земельних ділянок не перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 01.01.2017 року, він вважає, що внесення змін до декларації у зв'язку із суттєвими змінами у майновому стані подавати було не потрібно. У подальшому, незважаючи на відсутність необхідності внесення таких змін, він 08.08.2017 року повідомив НАЗК про зміни у майновому стані.

Прокурор в судовому засіданні проти апеляційної скарги ОСОБА_2 заперечувала і просила відмовити в її задоволенні, а постанову суду першої інстанції залишити без змін. Пояснила, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складений відповідно до вимог закону та в межах повноважень працівників Національної поліції України, оскільки ОСОБА_2, будучи суб'єктом декларування і набувши 14.04.2017 року в один день та в однієї особи права власності на п'ять земельних ділянок, загальна вартість яких складає 145201,09 грн., зобов'язаний був повідомити про суттєві зміни у майновому стані.

Старший оперуповноважений управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту Національної поліції України Устинов Б.Ю. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2, будучи заступником генерального директора ДП «СЛП «Київоблагроліс», є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а тому, набувши 14.04.2017 року права власності на п'ять земельних ділянок загальною вартістю 145201,09 грн., а саме в один день і в однієї особи, був зобов'язаний повідомити про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування в період з 14.04.2017 року до 25.04.2017 року.

Для складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП потрібен був час для перевірки відомостей та зібрання відповідних документів, а тому фактичним моментом виявлення інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення є дата зібрання усіх документів та складання протоколу, тобто 26.02.2018 року. Повноваження працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення перевірки визначені ст. ст. 254, 255 КУпАП і ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції».

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, прокурора і свідка ОСОБА_5, який склав протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із вимогами ст. ст. 245, 252 КУпАП під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді даного адміністративного матеріалу зазначені вимоги законодавства, суддею першої інстанції були дотримані.

Ч.2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення абр несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Висновки судді, щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявним в матеріалах справи доказам і є обґрунтованими.

Викладені в апеляції доводи, аналогічні тим, які були предметом дослідження судом першої інстанції. При цьому, аналізуючи їх, суд першої інстанції дійшов правильних та законних висновків про наявність у діях ОСОБА_2 складу корупційного правопорушення.

Так, приймаючи рішення у справі суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов'язаних з корупцією.

Згідно ч.2 ст. 52 вказаного Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_2 14.04.2017 року набув права власності на земельні ділянки за наступними кадастровими номерами: НОМЕР_1, НОМЕР_2. Згідно договорів купівлі продажу земельних ділянок за №№ НОМЕР_3, НОМЕР_4 від 14.04.2017 року загальна вартість вказаних земельних ділянок становить 145201,09 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 придбав майно на суму 145201,09 грн., що становить 90,7 прожиткових мінімумів працездатних осіб, установлених на 01.01.2017 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, а тому у нього виник обов'язок у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити про суттєві зміни в майновому стані НАЗК в період з 14.04.2017 року до 25.04.2016 року, але ОСОБА_2 подав зазначене повідомлення несвоєчасно - 08.08.2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, вважає їх достатньо мотивованими і обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги в цій частині безпідставними.

Так, згідно вимог ст. ст. 254-255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

За змістом ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», Національна поліція є спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції.

Порядок та строки проведення перевірки, що передують складанню протоколу, діючим законодавством не визначений. Але, відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції, п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 255 КУпАП, ч.6 Положення про Національну поліцію України, затвердженого Постановою КМУ № 877 від 28.10.2015 року, Національна поліція є спеціально уповноваженим суб'єктом у сфері протидії корупції, уповноважена на складання протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних із корупцією, за ст.ст. 172-4 - 172-9 КУпАП та для виконання покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень і має право одержувати в установленому законом порядку інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань, користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв'язку та іншими технічними засобами.

Враховуючи зазначене, посилання апелянта на те, що правоохоронні органи, при проведенні перевірки та складанні протоколу вийшли за межі своїх повноважень, є безпідставним і не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Також, не знайшло свого підтвердження посилання апелянта на закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи - 28.08.2017 року, на яке посилається апелянт, є датою формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В подальшому, в рамках перевірки можливого порушення генеральним директором ДП «СЛП «Київоблагроліс» ОСОБА_2 вимог Закону України «Про запобігання корупції» посадовими особами Національної поліції України робились запити для зібрання і перевірки інформації, що підтверджується дослідженими судом матеріалами справи та поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с. 21, 42-48, 59-61).

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання адміністративного протоколу, а саме - 26.02.2018 року.

Оскільки постанова судді Іванківського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, суд не вбачає підстав для її зміни чи скасування, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Іванківського районного суду Київської області від 06 квітня 2018 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.Б. Зіміна