Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1037/18
Провадження № 3/650/430/1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Хомик І.І., розглянувши заяву про самовідвід судді Хомик І.І. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2018 року головуючим у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, визначено суддю Хомик І.І.

В провадження судді вказана справа надійшла разом з матеріалами, що були направлені Великоолександрівським відділенням поліції Бериславського відділу поліції ГУНП в Херсонській області і отримані судом 25.06.2018 року. Будь-які процесуальні рішення з приводу вирішення вказаних заяв про самовідводи в матеріалах справи відсутні, що свідчить про відсутність підстав для заміни судді у відповідності до п. 2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, положення якої вказують як на єдину підставу для заміни судді за вказаних обставин - рішення про відвід (самовідвід).

Дослідивши заяву про самовідвід, суддя приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід виходячи з наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «самовідвід судді» та порядку розгляду заяв про самовідвід. Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про самовідвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватися, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб'єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб'єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об'єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П'єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об'єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб'єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що в провадження судді вказана справа надійшла за результатом автоматизованого розподілу, а також доводи наведені суддею у заяві про самовідвід, з метою виключення будь - яких сумнівів в неупередженості судді при розгляді вказаної вище справи, враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Хомик І.І. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 087744 від 17.06.2018 року - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення № 650/1037/18 передати до канцелярії Великоолександрівського районного суду Херсонської області для забезпечення її розгляду іншим суддею у порядку визначеному чинним законодавством.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І.Хомик