Справа № 219/4079/18
Провадження № 3/219/1684/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора СРПП № 2 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, працюючого електромеханіком у ДП «Артемсіль», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 372783 від 21 квітня 2018 року, згідно якого 21 квітня 2018 року о 01 годині 10 хвилин у місті Бахмут, вул. Шевченко, буд. 27 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова). Від продуття алкотестеру «Драгер» та медичного освідчення в Бахмутській ЦРЛ відмовився у присутності двох свідків. Від керування усунений.

Таким чином, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, порушивши вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. При таких обставинах суд дістається висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та його захисника відповідно до ст. 268 КУпАП.

В свою чергу, допитаний у судовому засіданні, яке відбулось 27 червня 2018 року, ОСОБА_2 суду пояснив, що винним себе у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає за таких підстав. Так, 19 квітня 2018 року (але ймовірно, що і 21 квітня 2018 року, оскільки точно не памятає) у нічний період доби (приблизно о 01 годині ночі) він керував автомобілем «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_1. Їдучи в районі миколаївської церкви, розташованій по вулиці Шевченка у місті Бахмут Донецької області, звідки забирав свого брата ОСОБА_4, його наздогнав автомобіль поліції (марки «Daewoo Lanos» білого кольору з наявними проблисковими маячками), побачивши який, він одразу зупинив свій транспортний засіб. Після зупинки до транспортного засобу до автомобіля ОСОБА_2 підійшли поліцейські, у яких він запитав підставу зупинки, на що вони повідомили, що ОСОБА_2 був не пристебнутий паском безпеки, після чого попросили вийти з автомобіля. Коли ОСОБА_2 вийшов з автомобіля, поліцейські висунули йому підозру, що начебто він знаходиться у стані алкогольного спяніння, після чого почали зупиняти автомобілі з метою пошуку свідків скоєння правопорушення. Зупинивши два автомобіля, водії яких відмовились бути свідками, поліцейські почали телефонувати знайомим таксистам, під час чого ОСОБА_2 відійшов від автомобіля та почав розмовляти по телефону. Коли він закінчив розмовляти, підійшов до автомобіля та побачив, що один з таксистів вже поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення та поїхав. Додатково зазначив, що у присутності свідків йому не пропонували пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та не надавали відповідних направлень на такий огляд.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що приблизно 2-3 місяці тому (ймовірно і 21 квітня 2018 року), приблизно о 23 годині, він їхав вулицею Шевченко у місті Бахмут Донецької області, де був зупинений поліцейськими, які попросили його бути присутнім у якості свідка під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Вийшовши з автомобіля, він побачив транспортний засіб «Volkswagen Passat» світлого кольору. При цьому, водія зазначеного автомобіля він особисто не бачив, оскільки той, зі слів поліцейських, ховався у кущах. Ознайомившись з протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями до нього, підписавши їх, поїхав.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Суд, заслухавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до вимог цього ж Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 372783 від 21 квітня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_2, вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке вчинив ОСОБА_2, мало місце 21 квітня 2018 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що строк притягнення винного до адміністративної відповідальності сплив, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Що стосується встановлення вини особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

З узагальнення науково-консультативного висновку ОСОБА_6 при Вищому Адміністративному Суді України вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

1)вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

2)закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

За таких підстав, Артемівським міськрайонним судом Донецької області у судовому засіданні не перевіряються обставини вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 38, 130, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у звязку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко