П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/536/18

Номер провадження 3/184/192/18

02 липня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Томаш В.І., при секретарі Михайловій Т.В., з участю прокурора Петрова О.І., правопорушника ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покров адміністративну справу, яка надійшла від Національної поліції України Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Дніпропетровській області про притягнення громадянина

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює: Відділ безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Нікопольського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, начальник, який зареєстрований та мешкає: вул. Вишнева, буд. 36 в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області,

за скоєння адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №545 від 28.03.2018 року, складеному старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3, згідно п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Встановлено, що наказом в.о начальника Управління Держпродспоживслужби в м. Орджонікідзе Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 10.05.2016 року № 5-К ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарії Управління Держпродспоживслужби в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області.

Наказом в.о начальника Управління Держпродспоживслужби в м. Орджонікідзе Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 10.06.2016 № 15-К ОСОБА_1 присвоєно 6 ранг державного службовця в межах категорії посад «Б». У відповідності до п.п. «в», п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Таким чином, ОСОБА_1 є суб'єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно з рішенням №2 Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 зареєстрованим Міністерством юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088із змінами згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року зареєстрованим Міністерством юстиції України від 19.08.2016 року за № 1153/29283 така система розпочинає свою роботу в два етапи:

перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01.09.2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб'єктів декларування:

-щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

-декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище.

другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб'єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 25.01.2018, встановлено, що ОСОБА_1 подав несвоєчасно, тобто поза строком, визначеним законом, щорічну (за минулий рік, за 2016 рік) декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Вказану декларацію подано лише 01.11.2017 о 15:25 годині та присвоєно унікальний ідентифікатор "674а960b-14е9-42е6-а574-16d65а9е8604".

ОСОБА_1, займаючи посаду начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарії управління Держпродспоживслужби в м. Орджонікідзе Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини першої ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за № 958/29088, перебуваючи в денний час доби за місцем здійснення повноважень, за адресою: Дніпропетровська область, м. Покров, вул. Тітова, 1-А, без поважних причин, не виконав у встановлений законодавством строк до 01.04.2017 обов'язок щодо вчинення відповідних активних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та несвоєчасно, тобто 01.11.2017 року подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2016 рік.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що він подавав декларацію в березні 2017 року. Заповнював її декілька днів. Після того, як подав декларацію, прийшло повідомлення про те, що декларація подана успішно. В жовтні 2017 року він зайшов на сайт НАЗК, але не знайшов свою декларацію і подав її знову 01.11.2017 року. Він не вважає себе винним за збій в роботі НАЗК. 03 березня або 04 березня 2017 року він заповнив декларацію, прийшло повідомлення, що доставлено успішно. Потім він подав декларацію повторно, оскільки проводився конкурс і необхідно було надати декларацію. ОСОБА_4 він побачив, що декларація не прийшла і заповнив її повторно. В печатному вигляді не вимагається роздруківка підтвердження декларації.

Окрім того ОСОБА_1 було надано до суду письмові пояснення щодо обставин, які викладені в протоколі.

Захисник адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи ОСОБА_1, викладені в судовому засіданні та зазначив про те, що з 2003 року ОСОБА_1 працює на державній службі. Станом на березень 2016 року він працював начальником відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарії управління Держпродспоживслужби в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області.

До 2015 року декларація про майновий стан та доходи державними службовцями заповнювалась тільки в паперовому варіанті та здавалась до податкової інспекції та відділу кадрів за місцем роботи, де зберігалась в особовій справі. Починаючи з 2015 року декларація про майновий стан та доходи державними службовцями заповнювалась в електронному варіанті на сайті НАЗК.

За правильність та своєчасність в складення декларацій до ОСОБА_1 не було будь-яких зауважень. При заповненні декларації за 2016 рік в березні 2017 року на сайті Національне агентство з питань запобігання корупції як із ОСОБА_1, так і інших державних службовців України, на протязі тривалого часу, виникали проблеми з прийняттям сайтом інформації у вигляді декларації. На заповнення одної декларації уходило по декілька днів.

Згідно роздруківки ОСОБА_1 не ухилявся від складення декларації за 2016 рік та мав бажання її внести до відповідного реєстру.

Так, 03.03.2017 року з 12 години 58 хвилин до 13 години 33 хвилини ОСОБА_1 виконав 39 операцій, щоб ввести декларацію за 2016 рік до реєстру. І він вважав, що в цей день вніс декларацію за 2016 рік до реєстру о 13 годині 32 хвилини 39 секунд командою «Зберегти чернетку».

Аналогічну декларацію за 2016 рік в письмовій формі ОСОБА_1 передав керівництву для приєднання до матеріалів особистої справи.

Про надання декларації за 2016 рік було повідомлено керівництво ОСОБА_1. Після внесення декларації за 2016 рік 03.03.2017 року до реєстру ОСОБА_1 та його керівництву будь-яких повідомлень з НАЗК про неотримання ними декларації не надходило.

Рішенням № 19 від 06.09.2016 року НАЦІОНАЛЬНОГО АГЕНТСТВА З ПИТАНЬ ЗАПОБІГАННЯ КОРУПЦІЇ, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 року за №1479/29609, затверджений Порядок перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій.

Згідно до п. 7 Порядку, у випадку встановлення факту неподання декларації суб'єктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію. Повідомлення суб'єкту декларування надсилається за адресою зареєстрованого місця його проживання, що вказана в останній поданій таким суб'єктом декларації, або за адресою, зазначеною відповідним органом, у повідомленні про встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларації.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі встановлення факту неподання декларації суб'єктом декларування Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного орган), вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції.

Про те, що у разі ненадходження декларації за 2016 рік до 01.04.2017 року, НАЗКа було зобов'язано повідомити суб'єкт декларування та його керівництво, підтверджується і запитом управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 15.12.2017 року. В цьому запиті Департамент просив ГУ Держпродспоживслужби в області надати інформацію, чи надходило від НАЗКа повідомлення про випадки неподання чи несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1.

ОСОБА_1 як суб'єкту декларування та його керівництву, починаючи з 01.04.2017 року і на протязі всього 2017 року будь-яке повідомлення від НАЗК стосовно неподання щорічної декларації за 2016 рік не надходило, а тому він був впевнений, що його декларація від 03.03.2017 року про доходи за 2016 рік успішно подана та внесена до реєстру.

В середині жовтня 2017 року, приблизно 19 числа ОСОБА_1 перед проведенням конкурсу на іншу вищу посаду виявилось, що відсутній доступу до його декларації за 2016 рік в Єдиному державному реєстру декларацій (сайті Національне агентство з питань запобігання корупції). ОСОБА_1 дзвонив до різних інстанцій і йому було порекомендовано повторити введення декларації за 2016 рік ще раз.

19.10.2017 року в період з 15-16 годин до 16 годин 12 хвилин ОСОБА_1 було виконано 30 комп'ютерних операцій з заповнення повторної декларації за 2016 рік. 01.11.2017 року з 14 години 02 хвилини до 15 години 26 хвилин було виконано 94 операції і після цього декларація за 2016 рік була повторно введена в реєстр.

01.11.2017 року о 15 години 25 хвилин ОСОБА_1 зміг вдруге внести декларацію про доходи за 2016 рік до Єдиного державного реєстру декларацій Національного агентства з питань запобігання корупції. Копію декларації він роздрукував.

Якщо б у ОСОБА_1 не виникла необхідність в перевірці декларації в жовтні 2017 року, то він не знав, що до неї не має доступу, так як вона відсутня в реєстрі НАЗК.

Тільки після 01.11.2017 року, а саме після повторного внесення ним до реєстру декларації за 2016 рік, як він вважав, вияснилось, що відсутній в реєстрі доступ до першої декларації від 03.03.2016 року, яка яким-то чином не з його вини не відобразилась в реєстрі. І вийшло так, що він не подав декларацію за 2016 рік станом до 01.04.2017 року і що його дії підпадають під ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП (Порушення вимог фінансового контролю) передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 вважає, що він не скоїв вказаного адміністративного правопорушення. Саме відсутність відповідних пізнань в комп'ютерній техніці, перебоїв роботи сайту НАЗК вважає поважною причиною, що його декларація від 03.03.2017 року за 2016 рік і не збереглась на сайті. Всі його дії свідчили про його бажання відобразити свою декларацію на сайті НАЗК. Крім цього, одною з причин того, що до 01.04.2017 року ним не була виявлена відсутність декларації на сайті і стало те, що на той час не було рекомендацій та вказівки роздруковувати декларацію з сайту. Також йому невідомо, коли саме його декларація від 03.03.2017 року зникла з сайту НАЗК.

ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ своїм листом вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», роз'яснив, що під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

ОСОБА_1 вважає, що саме технічний збій офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції і стало причиною того, що його декларація за 2016 рік від 03.03.2017 року не відобразилась в реєстрі.

З цих причин ОСОБА_1 вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (Порушення вимог фінансового контролю) передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї етапі. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Декларація ОСОБА_1 від 03.03.2017 року за 2016 рік не відобразилась в реєстрі в результаті технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції і повторно була внесена до реєстру 01.11.2017 року, а тому це і може бути датою як для Національного агентства з питань запобігання корупції, так і для правоохоронних органів виявлення правопорушення.

Саме після 01 листопада 2017 року, тобто після повторного внесення ОСОБА_1 до реєстру декларації за 2016 рік і почались його виклики стосовно несвоєчасного подання декларації.

Згідно листа прокуратури Дніпропетровської області від 27.11.2017 року, де вказана дата реєстрації в УЗЕ Дніпропетровської області 06.12.2017 року, 27.11.2017 року начальник відділу організації діяльності у сфері запобігання корупції прокуратури області направляє начальнику УЗЕ в Дніпропетровській області матеріали стосовно мене (начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Нікопольського міського управління Головного Управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про порушення вимог фінансового контролю в частині несвоєчасної, 01.11.2017 року, подачі щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або міського самоврядування за 2016 рік, а 26.10.2016 року за 2015 рік.

До листа прокуратури було надано ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру декларацій датований листопада 2017 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 подав декларацію за 2016 рік о 15:25 годин 01.11.2017 року, а 26.10.2016 року за 2015 рік. Згідно цих документів працівники прокуратури Дніпропетровської області та працівники поліції управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, станом на 27 листопада 2017 року та 6 грудня 2017 року знали, що декларація ОСОБА_1 за 2016 рік зареєстрована в Єдиному державному реєстру декларацій повторно 01.11.2017 року.

11.12.2017 року старший оперуповноважений управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 навіть отримав з реєстру декларацію ОСОБА_1 від 01.11.2017 року, що підтверджується роздруківкою.

Крім цього, в матеріалах справи знаходиться комп'ютерний витяг з бази даних НАЗК, датований 11.12.2017 року, який зробив старший оперуповноважений управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 На цьому ОСОБА_2 видно, що декларація ОСОБА_1 за 2015 рік внесена до бази даних Реєстру 26.10.2016 року, а за 2016 рік 01.11.2017 року. Тобто для оперуповноваженого навіть 11.12.2017 року було вже відомо, що декларація за 2016 рік в базі даних внесена 01.11.201.7 року, а не до 01.04.2017 року.

15.12.2018 року управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України з метою складення відносно ОСОБА_1 адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП (Порушення вимог фінансового контролю), яка передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, звернулось з запитом за місцем моєї роботи з метою надання відповідних документів.

Після неодноразових викликів, 19.01.2018 року від ОСОБА_1 старший оперуповноважений управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3 як правопорушника вимог ч. І ст. 172 - 6 КУпАП отримав пояснення стосовно несвоєчасної подачі декларації про доходи за 2016 рік.

Адміністративний протокол стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП був складений 28.03.2018 року, та направлений до суду 30.03.2018 року. Вважає, що в протоколі безпідставно зазначено, що днем виявлення адміністративного правопорушення є дата складення протоколу.

Документально підтверджується, що працівники прокуратури, які мали право на складення адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виявили факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації ще до 27.11.2017 року, а працівники поліції - 06.12.2017 року, а тому на сьогоднішній час цей строк є поза межами тримісячного терміну.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

ОСОБА_1 самостійно виявив, що його декларація відсутня в реєстрі і сам виправив цю помилку шляхом направлення аналогічної декларації. Зазначене виключає умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. З поведінки ОСОБА_1 та документів, які знаходяться в матеріалах адміністративної справи, вбачається, що невчасне подання декларації допущено неумисно, з необережності, про що свідчать його активні дії та через збій в електронному ресурсі перша декларація від 03.03.2017 року чомусь не пройшла реєстрацію.

Згідно роз'яснення ВИЩОГО СЛЕЦІАЛІЗОВАНГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ (ЛИСТ 22.05.2017 р. №223-943/0/4-17) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», 3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просить визнати ОСОБА_1 винним у вчинені корупційного правопорушення та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн..

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника адвоката ОСОБА_2, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю у звязку із закінченням строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом, який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка згідно зі ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «ОСОБА_3 проти Обєднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

З урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст. 62 Конституції України, відповідно до ч. 3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 172 6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, за участю ОСОБА_1, суд дійшов висновку, що згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Згідно ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї етапі. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як встановлено судом, декларація ОСОБА_1 від 03.03.2017 року за 2016 рік не відобразилась в реєстрі в результаті технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції і повторно була внесена ним до реєстру 01.11.2017 року, а тому це є датою як для Національного агентства з питань запобігання корупції, так і для правоохоронних органів виявлення правопорушення.

Не дивлячись на це, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено лише 28 березня 2018 року з метою його подальшого безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що справу необхідно закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, оскільки з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке не є триваючим, до дня розгляду справи судом прийшло понад встановлених законом строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди керуються Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суд враховує обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї корми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку та субєкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом. Зазначимо, що в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня».

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Як зазначено вище, згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно брати до уваги наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (№ 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», дано роз'яснення, що під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Згідно роз'яснення ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», 3) суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні прокурором у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб'єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Адже поважною причиною несвоєчасної подачі ОСОБА_1 електронної декларації є відсутність та неналежний доступ до мережі Інтернет, а відсутність умислу свідчить про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суди покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Крім цього, з огляду на вищенаведене суд вважає, що особою, якою складено протокол, не надано до суду будь яких належних та допустимих доказів щодо вчинення ОСОБА_1 саме адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і самим ОСОБА_1 і його захисником та наданими ними документами цілком спростовуються обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо невиконання ним вимог Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена адміністративна відповідальність згідно вимог ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, в звязку з чим провадження по справі відносно нього слід закрити.

Згідно п. 5 розділу II затвердженої наказом МВС № 1376 від 06 листопада 2015 року Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення (додаток 2), на якому проставлено відповідні серію та номер.

В даному випадку протокол про адміністративне правопорушення складений на власно створеному бланку, до якого додаються лише копії незавірених документів, які роздруковані з мережі Інтернету, та супровідних листів, які навіть не містять в собі жодних підписів.

У звязку з чим при таких обставинах, згідно ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172- 6 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 38, 172-6, 247, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172 6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності та у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Дата виготовлення повного тексту постанови 03 липня 2018 року.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_4