Справа № 308/3352/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

17.07.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянув справу № 33/777/417/2018, в якій ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст. 122 КУпАП.

В постанові судді Ужгородського міськрайонного суду від 25.06.2018 вказано, що ОСОБА_1 28.03.2018 о 18:30 на вул. Анкудінова, 4 в м. Ужгород, всупереч вимогам п.п. 1.5 та 8.5.1 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем НОМЕР_1 порушував вимоги дорожньої розмітки, чим спричинив створення аварійної обстановки, що примусило інших учасників дорожнього руху різко змінювати напрямок руху та вживати інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати цю постанову і закрити провадження в справі. Вказує, що водій автомобіля марки «Опель», який їхав поруч, став підтискати його з правого боку, виштовхуючи на зустрічну смугу руху і саме через це сталось зіткнення, внаслідок якого було пошкоджено праве крило його автомобіля. Після того, як обидва автомобілі зупинились, водій автомобіля «Опель» став на нього кричати, звинувачувати в порушенні Правил дорожнього руху, вимагати компенсації, залякувати та погрожувати, непомітно викрав ключ запалювання від його автомобіля та поїхав. Хвилин через 40 він повернувся з поліцейськими. Стверджує, що поліцейські без роз'яснення йому його прав склали протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на те, що висунуте йому обвинувачення ґрунтується виключно на неправдивих показаннях водія автомобіля «Опель», який не тільки вчинив зіткнення, але і залишив місце події, що також є порушенням Правил дорожнього руху.

Апеляційний суд заслухав пояснення ОСОБА_1, перевірив матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі і вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 122 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення, зокрема, дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 цього Кодексу. Окрім нього такі дані встановлюються поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний, насамперед, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 408105 від 28.03.2018, на який послався суддя як на доказ вини ОСОБА_1 (а.с.1), ці вимоги додержані не в повній мірі: в ньому не вказано яку розмітку порушив ОСОБА_1, в чому полягало створення аварійної обстановки, хто з учасників дорожнього руху різко змінив швидкість, напрямок руху, які заходи вони були змушені вжити для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. Вказані в протоколі пункти Правил дорожнього руху України, вимоги яких нібито порушив ОСОБА_1, містять загальні положення про безпеку дорожнього руху, заходи, які зобов'язана вжити особа, що створила небезпеку для руху (п.1.5) та правила нанесення горизонтальної дорожньої розмітки (п.8.5.1), і не регулюють правил дорожнього руху, порушення яких тягне відповідальність за ч.4 ст. 122 КУпАП.

З пояснення водія автомобіля «Опель» ОСОБА_2 вбачається, що автомобіль НОМЕР_1, який рухався попереду нього, «займав дві полоси для руху, здійснював незрозумілі маневри чим створював аварійну обстановку» для учасників дорожнього руху.

Інших документів, які містили б докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, справа, яка надійшла на розгляд судді, не містила.

Єдиний встановлений учасник дорожнього руху - водій ОСОБА_2, якщо і був примушений вжити заходів безпеки, ці заходи (різка зміна швидкості, напрямку руху тощо), не вказав, і чому, якщо сам рухався позаду автомобіля НОМЕР_1, всупереч вимогам п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки і у такий спосіб не уникнув зіткнення, не пояснив.

Пояснень інших учасників, очевидців події, показань технічних приладів, засобів фото- і відеоспостереження, речових та інших доказів у справі немає. Чи була нанесена горизонтальна дорожня розмітка на проїзній частині вул. Анкудінова в м. Ужгород станом на 18:30 28.03.2018, в порушенні якої обвинувачується ОСОБА_1, у справі також не встановлено.

Відсутність у матеріалах справи переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом порушив вимоги розмітки проїзної і саме з цієї причини створив аварійну обстановку: примусив інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, виключає і допустимість вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказів.

Отже, висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтується на недопустимих доказах. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 283 КУпАП, повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Оскаржена постанова цим вимогам не відповідає, оскільки містить рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поряд з описом обставин, які не доведені допустимими доказами.

За таких обставин пояснення ОСОБА_1 і доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає встановлення факту адміністративного правопорушення про яке йдеться в протоколі серії БД № 408105 від 28.03.2018 і в постанові судді від 25.06.2018.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.06.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.4 ст.122 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.