Справа №: 671/779/18

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановила :

01 травня 2018 року о 20 годині 50 хвилин ОСОБА_1, маючи ознаки алкогольного спяніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), в с. Копачівка Волочиського району Хмельницької області по вул. Матросова керував автомобілем Opel Movano 2.5 Dti державний номерний знак FNV31761, а після зупинення працівниками поліції транспортного засобу, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан спяніння на місці зупинки та в лікаря-нарколога в закладі охорони здоров'я, відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1, який про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про наявність поважних причин неявки до суду.

При розгляді даної справи суд приймає до уваги те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обовязкової участі особи при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з врахуванням принципу судочинства, що зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1, приймаючи до уваги наступне.

Судом вживались належні заходи для повідомлення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи. Зокрема, останній повідомлявся про час та місце розгляду справи за допомогою смс-повідомленя за номером телефону, наявним в базі автоматизованої системи документообігу Волочиського районного суду, згідно раніше поданої ним до суду заявки. Судова повістка у вигляді смс-повідомлення доставлена ОСОБА_1 03.07.2018 року (а.с. 23).

Також ОСОБА_1 за адресою його реєстрації та проживання (с. Копачівка, вул. Матросова, 31) надсилались поштові повідомлення (а.с. 12, 24), які не були отримані ним, чи для передачі йому членами його сім'ї, з незалежних від суду причин.

Одночасно, суд, з метою своєчасного розгляду даної справи, направляв до органу поліції листи про сприяння суду у повідомленні ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи. Працівниками поліції за адресою проживання ОСОБА_1 його цивільній дружині ОСОБА_2 було повідомлено відомості про час і дату розгляду судом справи, про що свідчать письмові поясненя ОСОБА_2 (а.с.15), рапорт поліцейського та відеозаписи, записані на sd-r диски (а.с. 16, 21, 22).

Судове засідання, призначене на 25.06.2018 року було відкладено на 06.07.2018 року для надання ОСОБА_1 можливості реалізувати в суді передбачені ст. 268 КУпАП права.

Тобто, ОСОБА_1 були створені умови для реалізації особистого захисту своїх інтересів під час розгляду, однак він не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні та надання пояснень суду під час судового засідання.

При цьому суд враховує, що Україна, ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основних свобод, взяла на себе обов'язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р., не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Також, при розгляді даної справи суд бере до уваги норми Конвенції та практики ЄСПЛ, з яких вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 057148 від 01.05.2018 року (а.с.1), даними висновку № 54 від 01.05.2018 року Волочиської центральної районної лікарні щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), відеозаписом обставин правопорушення, що записаний на cd-диск (а.с. 6). ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу, про що свідчать письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4, 5).

Враховуючи викладене, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановила :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

На постанову може бути подана скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: