АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що 21 травня 2017 року о 23.15 год. у м. Києві по просп. Науки, 52, керувала автомобілем «BMW 523» державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», у присутності двох свідків (результат тесту 0,96 проміле), та пройдено медичний огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, в діях особи вбачається порушення п. 2.9 а) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що прийнята постанова є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом неповно з'ясовано обставини справи, що потягло за собою неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Більш того, як зазначає апелянт, суд формально віднісся до розгляду справи.

Так апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявний висновок КМКНЛ «Соціотерапія», з якого вбачається, що даний висновок складений на підставі акту медичного огляду, який складений о 23.40 год., але з висновку незрозуміло, на якій підставі лікарем було зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння., оскільки аналізи біологічних середовищ організму ОСОБА_2 не бралися належним чином під час освідування. Вказані обставини свідчать про те, що результати даного освідування не можуть бути доказом у справі.

Щодо чеку приладу «Драгеру», то захисник зазначає, що чек складений о 23.50 год., а тому, на думку апелянта, є сфальсифікованим працівниками поліції, оскільки складений не на місці зупинки транспортного засобу, за відсутності свідків, після медичного огляду ОСОБА_2 працівником медичного закладу, який був вже закінчений о 23.40 год. Крім того, вказаний чек не підписаний ОСОБА_2

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що строк дії сертифікату газоаналізатора «Драгер» у даному провадженні чинний тільки до 27 березня 2017 року, а тому огляд за результатами використання такого алкотестеру є недійсним.

Також, матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування або передачі керування транспортного засобу іншій особі.

Окрім того, захисник вказує на те, що у рапорті працівник поліції посилається на порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, а саме проїзда на червоний сигнал світлофора. Проте, будь-які докази на підтвердження вказаних обставин, матеріали справи не містять. Також апелянт посилається на те, що результати тесту, який було проведено за допомогою газоаналізатора, який було проведено у КМКНЛ «Соціотерапія», але при цьому посилається на результати чеку «Драгера», який міститься в матеріалах справи та який було роздруковано вже після медичного освідування, а також незрозуміло за яких обставин.

Апелянт стверджує про те, що суд в постанові на власний розсуд зазначив про наявність двох свідків, даних про які матеріали справи не містять взагалі.

Крім того, апелянт посилається на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення підпис ОСОБА_2 сфальсифікований, що унеможливлює використання протоколу про адміністративне правопорушення як доказ у справі.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2, підтримавши вимоги апеляційної скарги, пояснила, що керувала автомобілем БМВ 523 в м. Києві по пр. Науки в пізній час доби. Працівники патрульної поліції рухались за нею на автомобілі з відповідним сигналом. Вона зупинила свій автомобіль. Працівники поліції підійшли до автомобіля та попросили пред'явити документи. На її запитання щодо причини зупинки працівники поліції відповіли, що вона порушила ПДР України і здійснювала рух на червоний сигнал світлофора. В подальшому працівники поліції запідозрили, що вона перебуває в стані наркотичного сп'яніння, з приводу чого між нею та працівниками поліції почалась дискусія. Вона запитала поліцейських, чи вони є лікарями, щоб говорити про стан наркотичного сп'яніння, та сама запропонувала поліцейським проїхати до медичного закладу. В подальшому, вони (ОСОБА_2 та поліцейські) приїхали до медичного закладу. Вона зайшла до кабінету лікаря, на що лікар повідомив, що ОСОБА_2 не перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Вона (ОСОБА_2.) здала аналізи, і все було добре. Вона також на той момент говорила працівникам поліції, що напише на них скаргу, та записала дані працівників поліції. Однак працівники поліції просили не писати жодних заяв, але ця її заява працівників поліції розізлила. Вони склали адміністративний протокол, надали тимчасовий талон для керування транспортним засобом. Потім працівники поліції відвезли її до автомобіля. В складеному на неї протоколі не її підпис. На чеку «Драгера» її підпису також немає, адже вона здавала аналізи.

В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, та пояснив, що в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» не зрозуміло, хто саме писав, оскільки почерк чоловічий, ОСОБА_2 так не могла написати. Чек освідування є сумнівним доказом, оскільки не зрозуміло, на підставі чого його зроблено. Також, як зазначив захисник, рапорт інспектора поліції не узгоджується з відеозаписом, який наявний в матеріалах справи, тому не може бути доказом винуватості ОСОБА_2 В рапорті інспектор поліції зазначає показники «Драгера», але ж ОСОБА_2 здавала аналізи, і цієї інформації в рапорті немає. Сам відеозапис є неповним, а тільки його частина. Працівники поліції порушили вимоги ст.. 266 КУпАП та не відсторонили ОСОБА_2 від подальшого керування транспортним засобом, матеріали справи не містять таких даних. Також, в порушення працівниками поліції вимог ст. 265-2 КУпАП немає даних в справі про тимчасове затримання транспортного засобу. Щодо алкотестуру «Драгер», то захисник зазначив, що немає даних стосовно сертифікату, декларації про відповідність пристрою. Окрім того, як звернув увагу захисник, відсутні дані про свідків, акту огляду немає. Також, згідно аналізів результат 1,67 проміле, а згідно «Драгеру» - 0,96, незрозуміло чому вірити. На чеку «Драгеру» немає підпису лікаря, а окрім того, немає інформації щодо кваліфікації лікаря, який проводив огляд. зауважив, що патрульна поліція не надала беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_2 Протокол складено незаконно Управління патрульної поліції перебуває у змові із «Соціотерапією». Справа сфальсифікована. З приводу доказів винуватості ОСОБА_2 захисник звернув увагу на те, що в протоколі підроблений підпис ОСОБА_2, на чеку «Драгера» зазначено час 23:50, висновок складено о 23:40, що є явними суперечностями. ОСОБА_2 відмовилась від підпису, а чий підпис в протоколі, невідомо. Незрозуміло, де знаходиться оригінал чеку «Драгеру». Крім того, працівниками поліції не виконані вимоги Закону щодо огляду водія на місці зупинки. За порушення п. 8.7.3 (е) ПДР України інспекторами поліції не винесено постанови. Також, в порушення вимог Інструкції, відсутнє направлення ОСОБА_2 до «Соціотерапії», що свідчить про те, що ОСОБА_2 не направлялась до медичного закладу у встановленому законом порядку. Крім того, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 не було затримано, як того вимагає ст.. 265-2 КУпАП. В порушення вимог ст.. 266 КУпАП водія не було відсторонено від керування, оскільки ОСОБА_2 проживала дальше від місця події. Не зрозуміло, чому працівники поліції від пр. Науки повезли ОСОБА_2 на Визволителів, 6, а не на Деміївську, яка набагато ближче до місця пригоди. Прилад «Драгер» 6810, за допомогою якого ОСОБА_2 проходила огляд також сумнівний, оскільки його немає в реєстрі, і він не використовується. З наданого відеозапису вбачається, що відсутній повний відеозапис події. Окрім того, медичний акт не був предметом розгляду в суді першої інстанції. Протокол складено 21 травня, а аналізи 22 травня. Окрім того, захисник зауважив, що всі сумніви у справі, відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, тлумачаться на користь особи, в даному випадку на користь ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та її захисника, опитавши за клопотанням захисника працівника поліції, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки винуватість останнього підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами в їх сукупності: даними за результатами застосування спеціального технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Драгер» 6810, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 травня 2017 року № 003915, відеозаписами з камер нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, які містяться на диску, і з таким висновком погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, з пояснень інспектора патрульної поліції ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції вбачається, що в нічну пору доби він в складі патруля перебував на зміні в Голосіївському районі м. Києва. По пр. Науки в м. Києві було зупинено транспортний засіб за порушення водієм ПДР України: особа проїхала на червоний сигнал світлофора, при цьому навіть не зупинилась. Зупинили транспортний засіб, у водія була підозріла поведінка. Водій дуже вальяжно себе поводила. У водія запитали, чи вона щось вживала, на що водій відповіла, що ні, однак він (свідок) вирішив перевірити, та запропонував вийти водієві з автомобіля. У водія було явно виражені порушення координації рухів. Виявивши у водія ознаки сп'яніння, він запропонував ОСОБА_2 проїхати до лікаря в медичний заклад, на що водій погодилась. Вони поїхали до «Соціотерапії». В автомобілі відчувався характерний запах алкоголю. При перевірці в медичному закладі водія на «Драгері» був встановлений результат приблизно 0,83 або 0,86 проміле, точно він не пам'ятає. Водій з результатами не погодились і здала аналізи. Анкетні дані водія записував зі слів водія. За порушення п. 8.7.3 є ПДР України постанову не виносили, оскільки це на розсуд інспектора поліції, більш того вказане порушення не є грубим, а тому з урахуванням положень ст. 36 КУпАП складено адміністративний матеріал за ст. 130 КУпАП. До медичного закладу поїхали, оскільки він (свідок) не міг визначити, в якому ж саме стані сп'яніння перебувала водій. Щодо блокування автомобіля, яким керувала водій, то автомобіль дорожньому руху не перешкоджав, а тому не було підстав його блокувати. Водій після проходження огляду зобов'язалась за кермо не сідати, оскільки автомобіль водія було зупинено недалеко від її будинку. Винуватість водія у вчиненні правопорушення підтвердилась результатами огляду ОСОБА_2 на «Драгері», а щодо результатів аналізу у лікаря, то він їх не бачив, відпрацював свою зміну, а висновок був готовий через 2-3 дня. Протокол складено відповідно до результатів алкотестеру «Драгер». Стосовно написання пояснень в протоколі, то особа, щодо якої складається протокол, пише їх самостійно. Він, як інспектор поліції, тільки контролює. Чому водій написала «Згодний», не зрозуміло, адже він (свідок) тільки говорить водію, що він може написати «згоден з порушенням» або «не згоден з порушенням». На вул.. Визволителів до медичного закладу поїхали, оскільки він (ОСОБА_3) не відчуває саме запах алкоголю, самостійно не може визначити. Він побачив тільки ознаки сп'яніння, і йому необхідно перевірити те, що він побачив. У ОСОБА_2 зіниці очей не змінювались, все було зафіксовано на нагрудну камеру.

Під час апеляційного розгляду переглянутий відеозаписи фіксації події з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, які знаходяться на диску.

Так, на диску в папці «0961» наявні 3 файли:

- перший файл розпочинається о 23:03:08 та закінчується о 23:06:35, з якого вбачається, працівники поліції зупинили автомобіль, як з'ясувалось, під керуванням ОСОБА_2, за проїзд на червоний сигнал світлофора, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Інспектор поліції запитує у ОСОБА_2, чому вона не зупинила автомобіль на попереджувальний сигнал та попросив документи. Далі інспектор поліції роз'яснює ОСОБА_2 права, передбачені ст.. 268 КУпАП. Інспектор поліції запитує у ОСОБА_2 щодо наявності страхового поліса, посвідчення водія, та просить ОСОБА_2 їх пред'явити, а також просить пред'явити технічний паспорт на автомобіль. ОСОБА_2 відповідає, що нещодавно була на суді за ст. 124 КУпАП. Працівник поліції з'ясовує, як звати ОСОБА_2, оскільки у тимчасовому дозволі зазначено ім'я ОСОБА_5, а не ОСОБА_2, та одночасно запитує у останньої, чи є у неї довіреність чи доручення іноземної компанії для керування автомобіль з литовськими номерами. Працівник поліції пропонує ОСОБА_2 вийти з автомобіля;

- другий файл розпочинається о 23:44:18 та закінчується о 23:46:20, з якого вбачається, що ОСОБА_2 у лікаря-нарколога проходить перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою технічного засобу «Драгер». Лікар в присутності ОСОБА_2 відкриває трубку, роз'яснює ОСОБА_2, що необхідно 5 секунд безперервно видихати повітря. За наслідками проходження огляду ОСОБА_2 результат становив 0,96 проміле. Працівник поліції роз'яснює, що результат перевищує норму майже в 5 разів;

- третій файл розпочинається о 00:05:23 та закінчується о 00:05:41, з якого вбачається, що працівник поліції запитує у ОСОБА_2, чи буде вона підписувати результати, чи проходитиме аналізи. ОСОБА_2 не погоджується з результатами огляду за допомогою «Драгер», висловлює бажання здати аналізи.

Після перегляду відеозапису за участю свідка ОСОБА_3, останній пояснив, що у ОСОБА_2 не було прав у зв'язку з тим, що нею було вчинено правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП, і тому був тимчасовий талон. Протокол про адміністративне правопорушення склали на Визволителів, 6, і він (свідок) не пам'ятає, чи підписувала ОСОБА_2 чек «Драгеру». З результатами «Драгеру» ОСОБА_2 не погодилась і пішла здавати аналізи. Потім він повернув ОСОБА_2 на те місце, звідки вони і забирали її.

Таким чином, під час апеляційного розгляду встановлено, що автомобіль під керуванням саме ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції у зв'язку з порушенням останньою Правил дорожнього руху. В подальшому, ОСОБА_2 проходить огляд на стан сп'яніння в КМНКЛ «Соціотерапія», за результатами якого встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, після чого щодо ОСОБА_2 складається протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані обставини, окрім пояснень інспектора поліції ОСОБА_3, підтверджуються:

- рапортом інспектора поліції ОСОБА_3, відповідно до якого приблизно о 23.15 год. було зупинено автомобіль БМВ державний номерний знак НОМЕР_1, який здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3 (е) ПДР України. Під час спілкування та перевірки документів у водія ОСОБА_2 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, запах з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Огляд проведений у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в м. Києві, по пр.. Визволителів, 6, за допомогою газоаналізатору «Драгер» 6810 ARAM-3579. Результат огляду позитивний 0,96 проміле (ас. 4);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підставі даних, що містяться в акті огляду особи № 003915, складеному о 23.40 год. 21 травня 2017 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 направлена 21 травня 2017 року о 23.35 год. інспектором УПП ОСОБА_3, огляд проведено 21 травня 2017 року о 23.40 год., за результатами огляду ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (ас. 3);

- чеком алкотестеру «Драгер», відповідно до якого вбачається, що за результатом огляду ОСОБА_2 за допомогою алкотестеру «Драгер», проведеному в КМНКЛ «Соціотерапія» лікарем ОСОБА_4 о 23.50 год., встановлено результат тесту 0,96 проміле (ас. 2);

- копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 003915 від 21 травня 2017 року о 23.40 год., з якого вбачається, що поведінка обстежуваної особи млява, загальмована, сонлива, в свідомості, орієнтована всебічна, мова змазана нечітка, склери інєковані, дихання незмінне, зіниці звужені, реакція на світло млява, ністагм при погляді вбік - горизонтальний, рухова сфера збережена, в позі Ромберга похитування, пальцево-носова проба виконується неточно, тремтіння пальців рук нема; зі слів: ввечері вживала вино; запах алкоголю з рота виражений; огляд проведений «DragerAlcotest 6810 ARAM3579», остання повірка 1 лютого 2017 року; тест 41338 23.50 год. - 0,96 проміле; обстеження через 20 хвилин: тест 41339 00.06 год. - 0,96 проміле; висновок та діагноз за результатами огляду: стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю;

Лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу: час проведення лабораторних тестів 22 травня 2017 року, о 00.05 год., досліджуване біологічне середовище - сеча; метод лабораторного тестування - ГРХ; результат лабораторних тестів № 726, етанол 1,67 проміле;заключний діагноз: стан сп'яніння внаслідок вживання алкоголю (ас. 112-113);

- даними щодо освіти та кваліфікації лікаря-нарколога ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_4 - лікар-нарколог вищої категорії (ас. 162-165);

- копіями результатів проходження огляду ОСОБА_2 21 травня 2017 року о 23.50 год., 22 травня 2017 року о 00.06 год. (ас. 167);

- копіями Свідоцтва про державну реєстрацію приладів електродіагностичних Alcotest6810; копіями Свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки за період з 2011 року по 2019 рік (ас. 169-176);

- листом МОЗ України від 2 травня 2018 року № 3.09-53/645-18 на адресу департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської ради Київської міської державної адміністрації, згідно із змістом якого, відповідно до п. 9 Розділу III Спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв, транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та. швидкість реакції», використання вимірювальної техніки в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень дозволених МОЗ України та Держспоживстандартом, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки

1 липня 2015 року введений в дію Технічний регламент щодо медичних виробів (далі ТР), затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 року № 753, (далі постанова КМУ № 753), згідно якому введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється після Ствердження відповідності їх вимогам цього ТР. Постанова Кабінету Міністрів України від 9 листопада 2004 року № 1497 «Про затвердження Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення» втратила чинність. Реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення згідно ТР не ведеться.

За інформацією ДУ «Український медичний центр сертифікації» включення медичних виробів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 9 листопада 2004 року № 1497 зазначених виробів у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення та можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання).

Закінчення терміну дії свідоцтва зазначених медичних виробів та засобів вимірювальної техніки медичного призначення означає припинення можливості їх ввезення та введення у експлуатацію, але це не впливає на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

Інформуємо, що постанову КМУ № 753 необхідно розглядати з урахуванням усіх змін, внесених постановами Кабінету Міністрів України, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року № 240 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», де внесено зміни до пункту 6 плану заходів із застосування Технічного регламенту, де чітко визначено терміни та вимоги до обов'язкового застосування Технічного регламенту щодо медичних виробів, а саме:

- для медичних виробів, що пройшли державну реєстрацію та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України, строк дії свідоцтва про державну реєстрацію яких необмежений чи закінчується після 1 липня 2017року - з 1 липня 2017 року, що свідчить про необхідність проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності з 1 липня 2017року;

- для медичних виробів, що пройшли державну реєстрацію та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України, строк дії свідоцтва про державну реєстрацію яких закінчується до 1 липня 2017 року - починаючи з моменту закінчення строку дії свідоцтва про державну реєстрацію.

Тобто, усі газоаналізатори, які постачались на територію України після 1 липня 2017 року повинні були пройти процедуру оцінки відповідності вимогам Технічного регламенту та мають бути внесені до Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, затвердженого наказом МОЗ України 10 лютого 2017 року № 122, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 7 березня 2017 року за №317/30185.

Зазначаємо, що перераховані спеціальні технічні засоби (засоби вимірювальної техніки медичного призначення) дозволені до застосування для виявлення ознак сп'яніння та їх застосування можливе в разі регулярної повірки і калібрування.

- аналогічного змісту копіями листів Українського медичного центру сертифікації МОЗ України та ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України (ас. 180-181).

З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлених судом доведена повністю.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи наявний висновок КМКНЛ «Соціотерапія», з якого вбачається, що даний висновок складений на підставі акту медичного огляду, який складений о 23.40 год., але з висновку незрозуміло, на якій підставі лікарем було зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, спростовуються наявними у справі доказами, оскільки з відеозапису та наявних документів у справі вбачається, що о 23.40 год. розпочався огляд ОСОБА_2 лікарем клінічно, після чого о 23.50 год. ОСОБА_2 пройшла огляд на визначення стану сп'яніння за допомогою алктотестеру «Драгер».

Посилання захисника на те, що чек за результатами огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння складений о 23.50 год., а тому, на думку апелянта, є сфальсифікованим працівниками поліції, а також про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення підпис ОСОБА_2 сфальсифікований, є безпідставними, оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт того, що огляд ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» проводився саме лікарем-наркологом ОСОБА_4, про що зазначено і в самому чеку. Окрім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що не проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння на місце зупинки пов'язане з тим, що інспектор поліції не міг визначити, у якому саме стані сп'яніння: наркотичному чи алкогольному перебуває ОСОБА_2

Окрім того, доводи захисника та ОСОБА_2 про те, що вказаний чек не підписаний ОСОБА_2, матеріалами справи не спростовані.

Доводи апелянта, з посиланням на відповідні листи Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Міністерство охорони здоров'я (адресовані іншим адвокатам), рішення апеляційних судів, які долучені захисником до справи, про те, що строк дії сертифікату газоаналізатора «Драгер» у даному провадженні чинний тільки до 27 березня 2017 року, а тому огляд за результатами використання такого алкотестеру є недійсним, є безпідставними, оскільки дійсно виникало питання щодо можливості використання вказаних алкотестерів після закінчення строку дії Свідоцтва про державну реєстрацію, проте, з наявних у справі листів, наданих КМНКЛ «Соціотерапія», в яких містяться роз'яснення, вбачається, що при дотриманні певних умов застосування таких приладів є можливим. З матеріалів справи вбачається, що алкотестер «Драгер-6810», за допомогою якого проводився огляд ОСОБА_2 пройшов повірку у передбаченому законом порядку.

Посилання захисника про те, що матеріали справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування або передачі керування транспортного засобу іншій особі, є слушними, разом з тим не впливають на доведеність вини ОСОБА_2 в порушенні нею ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху, а саме проїзд на червоний сигнал світлофора, спростовуються відеозаписом події, відповідно до якого інспектором поліції про вказане порушення повідомляється ОСОБА_2, яка не заперечує вказані обставини.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції недотримані вимоги ст. 256 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки в протоколі зазначено дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності підтверджується наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 26 червня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва