Дата документу 04.07.2018
ЄУ № 420/768/18
Провадження №3/420/216/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 липня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Стеценко О.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Новопсковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн. НОМЕР_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, якому роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Новопсковського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №009063 від 21.05.2018, згідно якого 20.05.2018 о 19 год. 00 хв. по вул. Центральній в с. Ганусівка Новопсковського району Луганської області ОСОБА_1 керував мотоблоком «Zubr» з ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна кольору шкіри обличчя), від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Внаслідок таких дій інспектором СРПП Новопсковського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №009063 від 21.05.2018 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав повністю, пояснив, що його транспортний засіб мотоблок «Zubr» стояв, а потім почав котитися і він з ОСОБА_3 почали його зупиняти.

Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, письмові докази, пояснення свідка, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення з огляду на таке.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з наданих до суду матеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили, що вони були свідками того, що 21.05.2018 об 11 год. 00 хв. в с. Степне по вул. Привольній, ОСОБА_1 на вимогу поліцейських відмовився пройти медичний огляд у встановленому законом порядку для встановлення стану алкогольного спяніння, що підтверджується їх письмовими поясненнями від 21.05.2018.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 20.05.2018 в другій половині дня вони з ОСОБА_1 поїхали в с. Ганусівка, зупинилися перекурити, мотоблок скотився у ворота, пошкодивши лист шиферу. Після того вони пішли пішки додому, де і випили, мотоблок залишився в с. Ганусівка. До того часу вони не випивали.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України», заява № 61406/00, п. 55, ECHR 2005, зазначив, що з огляду на його усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично мало кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 вказаної Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_6 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Крім того, враховуючи положення Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях і всі сумніви щодо недоведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що працівниками поліції не проведено всебічного, повного та обєктивного дослідження та зібрання фактичних даних у справі, що не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

До суду не надано жодного переконливого доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд оцінює критично, так як подія, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, сталася 20 травня 2018 року о 19 год. 00 хв., а не 21 травня 2018 року об 11 год. 00 хв., як зазначають свідки. Тому їх пояснення обєктивно суд не може прийняти як доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння та відмовився від проходження медичного огляду в присутності двох свідків, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, спростовується поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3

Таким чином, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що сукупність досліджених доказів, які обєктивно узгоджуються між собою, як і відсутність доказів на спростування встановлених обставин, не дає переконливих підстав вважати, що ОСОБА_1 20.05.2018, як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у даній справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у вiдношеннi ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку iз відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-ти денного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області.

Суддя: О.С. Стеценко