АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2223/2018 Постанова винесена суддею Світлицькою В.М.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., за участі: прокурора Музики В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року стосовно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Стрий Львівської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_2, будучи військовою посадовою особою Збройних Сил України та відповідно до підпункту &q?о ;г&q?нк; п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктом відповідальності за цим Законом, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомив про суттєві зміни у майновому стані у десятиденний строк з моменту придбання 19 січня 2017 року автомобіля NISSAN X-TRAIL, 2005 року випуску, вартістю 249791 грн. 89 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, а справу про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

За доводами апеляційної скарги, оскільки ОСОБА_2 у щорічній декларації за 2017 рік було вказано про автомобіль NISSAN X-TRAIL і дану інформацію внесено до декларації 02 березня 2018 року, тобто до виявлення співробітниками Національної поліції факту порушення вимог, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, така обставина виключає в його діях прямий умисел щодо невнесення або приховання відомостей про суттєві зміни в майновому стані, а тому в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, як вважає апелянт, суддею місцевого суду не повною мірою досліджено докази, не з'ясовано усіх обставин справи та не вірно застосовано норми процесуального і матеріального права.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення прокурора щодо доводів скарги та апеляційного прохання, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, дотримав.

Висновки судді місцевого суду щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованими.

Так, частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України &qu45;Про запобігання корупції&q? д;, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно з пунктом 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, затвердженого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Відповідно до частини 3 Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування, затвердженої Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091, суб'єкт декларування повинен повідомити про цінне рухоме майно, яке він придбав (набув у власність), якщо його вартість перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року.

Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування.

Статтею 7 Закону України &qu;t;Про державний бюджет на 2017 рік&q?та; установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в сумі 1600 грн.

Отже, відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП у 2017 року настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, якщо ним отримано дохід або придбано майно на суму, яка перевищує 80 000 грн.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 12.08.2015 призначений на посаду заступника військового комісара - начальника відділення комплектування Шевченківського районного у м. Києві військового комісаріату.

Виходячи з положень підпункту &qu;t;г&qund; пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України &q?ід;Про запобігання корупції&qu1 ;, з урахуванням частини 12 статті 6 Закону України &q? к;Про військовий обов'язок і військову службу&qu6 ;, ОСОБА_2 є суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України &q?б';Про запобігання корупції&q?ко;.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 8041/2017/296788 від 19.01.2017 ОСОБА_2 придбав автомобіль NISSAN X-TRAIL, 2005 року випуску, у ОСОБА_4 за 249 791 грн. 89 коп. і в цей же день, як власник, зареєстрував автомобіль у Територіальному сервісному центрі № 8041 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, отримавши номерні знаки на автомобіль.

За таких обставин, саме з 19.01.2017 у ОСОБА_2 виник обов'язок відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України &q?ог;Про запобігання корупції&q?ов; письмово, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет, повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк про зміну у майновому стані, який він не виконав, оскільки у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, станом на 29 травня 2018 року відсутня інформація щодо подання ОСОБА_2 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, зокрема щодо придбання ним 19.01.2017 автомобіля NISSAN X-TRAIL, 2005 року випуску, вартістю 249 791 грн. 89 коп.

Як у суді першої інстанції, так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2, заперечуючи свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зазначив, що не мав наміру приховувати придбане рухоме майно, оскільки у щорічній декларації за 2017 рік повідомив необхідну інформацію про автомобіль NISSAN X-TRAIL, який придбав 19.01.2017.

Між тим, доводи ОСОБА_2 та захисника про відсутність в діях ОСОБА_2, з огляду на повідомлені ним обставини, суб'єктивної сторони складу правопорушення, є безпідставними.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Суб'єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, як це визначено ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП, незалежно від ознак суб'єктивної сторони, є адміністративним правопорушенням з формальним складом, при цьому обов'язковою складовою складу даного правопорушення є існування об'єктивної сторони, тобто протиправного діяння.

З матеріалів справи убачається, що з встановленими Законом України «Про запобігання корупції» вимогами та обмеженнями ОСОБА_2 був ознайомлений (а.с. 28), отже усвідомлював про обов'язок повідомляти у десятиденний термін про суттєві зміни у майновому стані, проте не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про придбання легкового автомобіля, вартістю 249 791 грн. 89 коп., тобто про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 повідомити Національне агентство з питань запобігання корупціїпро суттєві зміни у майновому стані, апелянтом не зазначено та судом не встановлено, а належне виконання суб'єктом декларування обов'язку щодо подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, жодним чином не звільняє таку особу від обов'язку виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону України &quor;Про запобігання корупції&q?б';.

Посилання ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції на те, що йому всі положення Закону України &q?нн;Про запобігання корупції&q?ак; не роз'яснили і в 2017 році він взагалі не знав про обов'язок у десятиденний термін повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупціїпро суттєві зміни у майновому стані, не заслуговують на увагу, оскільки, як вже зазначалося, ОСОБА_2 було доведено зміст Закону України &qu20;Про запобігання корупції&quпр;, про що він особисто підтвердив військовому комісару Шевченківського районного у м. Києві військового комісаріату; зміст ст. 52 цього Закону не є складним для сприйняття і зрозумілим для виконання; будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, ОСОБА_2 повинен був вжити усіх заходів для виконання вимог Закону України &q?го;Про запобігання корупції&q?са;, а незнання законiв відповідно до ст. 68 Конституції України не звiльняє вiд юридичної відповідальності.

Таким чином, апеляційні доводи про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення у зв'язку із відсутністю у нього умислу на його вчинення, апеляційним судом визнаються необґрунтованими.

При розгляді даної справи суд першої інстанції дотримав вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, правильно встановив усі фактичні обставини справи та дійшов вмотивованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Врахувавши, що вчинене ОСОБА_2 адміністративне правопорушення було виявлене 06 березня 2018 року, отже на час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції пройшли передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172 -6 КУпАП, суддя місцевого суду правомірно закрив провадження в справі за цією обставиною.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів, отже постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року є законною та обґрунтованою, а тому

апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а провадження в справі відносно нього закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко