Справа №592/1940/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Труханова Л. М.
Номер провадження 33/788/268/18 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 травня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого по АДРЕСА_1., фактично проживаючого у АДРЕСА_2

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 травня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, у зв'язку з тим, що 20 лютого 2018 року, о 3 год. 24 хв. ОСОБА_3 керував автомобілем марки «Opel VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Набережна річки Стрілки в м. Суми, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку зі спливом строку застосування адміністративного стягнення.

Захисник ОСОБА_5 у своїй апеляційній скарзі зазначає, що під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими був порушений порядок його проведення, оскільки такий огляд проводився за відсутності свідків.

Крім того, захисник вважає результат обстеження ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою гозоаналізатора «Драгер Алкотест 6820» недопустимим доказом, оскільки зазначений прилад відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та думку захисника ОСОБА_4 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи судом було встановлено, що ОСОБА_3 20 лютого 2018 року, о 3 год. 24 хв., по вул. Набережна річки Стрілки у м. Суми керував автомобілем марки «Opel VIVARO», реєстраційний номер НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_3, як у суді першої інстанції, так і суді апеляційної інстанції не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв незадовго до керування ним транспортним засобом.

На думку суду апеляційної інстанції, вказана обставина давала судді підстави для висновку про керування ОСОБА_3 транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Дані висновки суду підтверджуються дослідженими в суді першої інстанції доказами: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204741, від 20 лютого 2018 року ( а. с. 2 ); 2) актом огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 з використанням спеціальних технічних засобів ( а. с. 3 ); 3) письмовими поясненнями особи, до якої застосовується стягнення - ОСОБА_3 ( а. с. 4 ); 4) письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ( а. с. 5 - 6 ).

Беручи до уваги вищезазначені докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним керування транспортним засобом, знаходячись у стані сп'яніння, доведена судом у повному обсязі.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_4 про те, що під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння не були запрошені свідки, то вони повністю спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, згідно з якими, 20 лютого 2018 року, о 3 год. 35 хв., вони були присутні під час проведення огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння ( а. с. 5 - 6 ), а також спростовуються відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що свідки були присутні під час обстеження ОСОБА_3 на стан сп'яніння.

Не можна погодитись і з доводами апеляційної скарги захисника щодо недопустимості результату обстеження за допомогою спеціального технічного засобу.

Відповідно до вимог п. 3 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735, від 9 листопада 2017 року, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», до засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, відносяться зокрема, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується які, згідно зі статтею 17 п 1 цього Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

У матеріалах справи наявні копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора «Драгер Алкотестер 6820» та копія сертифіката його повірки типу, згідно з якими, за результатами повірки встановлено, що зазначений засіб вимірювальної техніки відповідає методикам повірки та застосованим вимогам технічного регламенту ( а. с. 33 - 34 ).

Крім того, згідно Свідоцтва про державну реєстрацію № 14455/2014, 29 грудня 2014 року, газоаналізатори «Драгер Алкотестер» зареєстровані в Україні і у встановленому порядку внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, при цьому строк дії вказаного свідоцтва необмежений ( а. с. 35 ).

За таких обставин, показники проби з результатом 1,4 проміле, отримані у результаті перевірки повітря, що видихалось ОСОБА_3 за допомогою газоаналізатора «Драгер Алкотестер 6820», є належним доказом щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того, факт вживання алкогольних напоїв ОСОБА_3 підтвердив у власноруч написаних поясненнях наданих ним поліцейським після зупинки його транспортного засобу ( а. с. 4 ) та у суді першої інстанції, і добровільне підтвердження вживання ним алкогольних напоїв також вбачається при перегляді відеозапису з камер патрульних поліцейських.

Не є обгрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 про необхідність закриття даного адміністративного провадження з підстав закінчення строку застосування адміністративного стягнення.

У відповідності зі ст. 38 ч. 2 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, у випадку якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, за вчинення якого до ОСОБА_3 застосовується адміністративне стягнення, було вчинено 20 лютого 2018 року. Цей факт підтверджується вищезазначеним протоколом про адміністративне правопорушення і не заперечується особами, які беруть участь у провадженні.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_3, відбувся 15 травня 2018 року, тобто менше, ніж через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що адміністративне стягнення було застосоване до ОСОБА_3 у межах строку, у період якого може бути застосоване стягнення, а тому підстав для закриття провадження у справі відсутні.

З огляду на викладене, беручи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та дотримався вимог ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення, відносно ОСОБА_3 виду та розміру стягнення, врахував особу порушника, а також пом'якшуючі та обтяжуючі обставини, підстав для скасування та зміни постанови судді суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми, від 15 травня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у виді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОлійник В. Б.