Номер провадження 3/754/2647/18
Справа №754/6401/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Галась І.А. розглянувши матеріали, які надійшли з Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда ІІ групи, який проживає за адресо: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №053509, 04.04.2018 р. близько 10 год. 00 хв. за адресою м. Київ, вул. Милославська, 27, в СШ №311 під час навчального процесу, малолітній син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 вдарив ногою під партою однокласника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, чим спричинив фізичний біль своєму однокласнику.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 суду показав що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, за обставин, відсутності накладення на нього адміністративного стягнення раніше протягом року щодо надуманих з боку поліції подій відносно його ухилення, передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Протокол про адміністративне правопорушення, який йому взагалі невідомий та копію якого ніхто не надавав, сфабрикований з боку особи, яка його складала у порушення ст.ст.256,268 КУпАП. Належних доказів зворотному немає.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії »«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Його ніхто не знайомив з допустимими і відповідними доказами по справі, які є достовірними та істинними.

Проте, належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б у своїй сукупності свідчили про те, що він, ОСОБА_1, як батько, ухиляється чи не виконує покладені на нього обов'язки по вихованню малолітньої дитини ОСОБА_2, матеріали справи не містять. За відсутністю вказаних доказів взагалі.

За відсутністю гіпотези та диспозиції до нього намагаються застосувати санкцію.

На підтвердження вищезазначеного є оригінали матеріалів судових справ №754/15483/17, №754/16965/17, №754/1454/18, №754/1456/18, №754/1457/18 Деснянського районного суду м. Києва.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження по справі №754/6401/18 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Розглянувши зазначені матеріали, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 053509 від 13.04.2018 року, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.184 КУпАП, однак належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП суду не надано.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в адміністративному протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення відображену в протоколі або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 зазначеного складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ч.3 ст.284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення..

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цьогоКодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Суддя