Справа №583/1635/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/788/285/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, не працюючий, проживаючий в АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 28 квітня 2018 року о 17 год. 10 хв. на автодорозі напрямку Суми-Полтава, поблизу АЗС «BVS», керував транспортним засобом марки «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив поновити йому строк на апеляційне оскарження винесеної відносно нього постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року, оскільки її копія була направлена йому судом 21 травня 2018 року, а отримана ним лише 25 травня 2018 року.

Крім цього, ОСОБА_3 просив вказану постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Так, на переконання апелянта суд безпідставно не повідомив його належним чином про дату, час і місце судового розгляду складених відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення, безпідставно в своєму рішенні вказав про визнання ним своєї вини, що не відповідає дійсності, не звернув уваги на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено з порушенням встановлених на те законом строків, та більше того, вказав в своєму рішенні дату події - 28 квітня 2018 року, якої взагалі не існувало, оскільки транспортним засобом він керував 19 квітня 2018 року. Вказане, на переконання апелянта, свідчить про не відповідність оскаржуваного ним судового рішення вимогам закону, матеріалам і обставинам справи, а тому є підставою для його скасування із закриттям провадження у справі.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4, які просили поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, як такий, що пропущений ОСОБА_3 з поважних причин, а також які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили оскаржувану ОСОБА_3 постанову судді скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та дослідивши доводи самої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувана ОСОБА_3 постанова Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року була винесена за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, її копію він отримав лише 25 травня 2018 року, у зв'язку чим апеляційна скарга на вказану постанову була подана ним до суду 06 червня 2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на її апеляційне оскарження.

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі її права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Cумської області від 17 травня 2018 року, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Щодо вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 про скасування постанови суду, як незаконної з подальшим закриттям провадження у справі, то вивчивши матеріали даної справи апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 387122 від 28 квітня 2018 року, ОСОБА_3 19 квітня 2018 року о 01 год. 45 хв. на автодорозі напрямку Суми-Полтава, поблизу АЗС «BVS», керував транспортним засобом марки «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З вказаним протоколом ОСОБА_3 ознайомлено під підпис, роз'яснено йому його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Коституції України і ст. 268 КУпАП та повідомлено про дату, час та місце судового розгляду (а.с. 1).

Також відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 квітня 2018 року № 97, ОСОБА_3, на момент його огляду 19 квітня 2018 року о 03 год. 20 хв. перебував в стані наркотичного сп'яніння, який викликаний у нього вживанням «Амфетаміну» (а.с. 2).

При дослідженні зазначеного документу ( висновку щодо результатів огляду) в апеляційному суді ОСОБА_3 повідомив, що 19 квітня 2018 року, на момент його зупинки та на момент його огляду в закладі охорони здоров'я, він перебував в стані наркотичного сп'яніння, та пояснив, що такий стан міг у нього викликати курс лікування, водночас жодних документів, які б підтвердили такі доводи ОСОБА_3 останній в ході судового розгляду справи так і не надав. Крім цього, жодних відомостей про наявність захворювань чи призначеного лікування не містять і матеріали даної справи та подана ОСОБА_3 апеляційна скарга.

Щодо тверджень апеляційної скарги в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення поза встановленими на те ст. 254 КУпАП строками, чим були суттєво порушені норми матеріального та процесуального права, то апеляційний суд не визнає такі порушення суттєвими, які б потягли за собою визнання вказаного документу недопустимим доказом, оскільки складення зазначеного протоколу через 10 днів після вчинення правопорушення було зумовлено об'єктивними на те причинами.

Так, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, та не заперечувалось і самим ОСОБА_3 в ході апеляційного розгляду, він дійсно був зупинений 19 квітня 2018 року, поблизу АЗС працівниками СРПП Сумського РВП ГУНП, і відповідним працівником Сумського РВП він і був доставлений у заклад охорони здоров'я.

В подальшому, через певний час, в саме 28.04.2018 року, коли висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_3 вже був виготовлений, його викликав начальник СРПП Охтирського ВП, який ознайомив з вказаним висновком, та в його присутності 28.04.2018 і склав протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною 2 статті 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення повинен бути складений з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, лише у разі його оформлення, протягом 24 годин.

В нашому ж випадку, протокол при встановленні особи водія - ОСОБА_3 19.04.2018 року не оформлювався, оскільки на той момент (19.04.2018) у відповідних працівників поліції були відсутні дані, а саме висновок медичного закладу, що водій перебуває в стані наркотичного сп'яніння, тобто що в діях особи - водія наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказане свідчить про відсутність в уповноваженої на те особи, об'єктивної можливості скласти протокол у встановлені на те часові межі, оскільки на них безпосередньо впливає висновок із закладу охорони здоров'я, а тому апеляційний суд не може визнати направлені до суду матеріали та їх аргументацію сумнівними, як про це зазначає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3

Крім цього, матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або лікаря було не обєктивне ставлення.

Разом з тим, одним із доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 виступає встановлення судом в ході розгляду матеріалів справи тих обставин, які у вказану ним дату та час взагалі не мали місця, зокрема, те, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України було ним вчинене 28 квітня о 17 год. 10 хв., тоді як транспортним засобами він взагалі у вказаний день та час не керував, а сама подія мала місце 19 квітня 2018 року о 01 год. 45 хв.

Перевіривши матеріли справи та дослідивши вказані твердження апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апелянта в цій частині, заслуговують на увагу, оскільки судом в даному випадку було суттєво порушені норми матеріального та процесуального права, а саме допущена невідповідність висновків суду щодо дати та часу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_3, фактичним обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин оскаржувана постанова не може залишатися чинною і підлягає безумовному скасуванню, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції має ухвалити нову постанову, в якій необхідно визначитися з питанням фактичних обставин справи та винуватості особи.

Тому, аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення, які апеляційним судом визнані належними та допустимими доказами, в своїй сукупності , а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 387122 від 28 квітня 2018 року , згідно якого ОСОБА_3 19 квітня 2018 року о 01 год. 45 хв. на автодорозі напрямку Суми-Полтава, поблизу АЗС «BVS», керував транспортним засобом марки «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, (а.с. 1) та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 квітня 2018 року № 97, ОСОБА_3, на момент його огляду 19 квітня 2018 року о 03 год. 20 хв. перебував в стані наркотичного сп'яніння, який викликаний у нього вживанням «Амфетаміну» (а.с. 2).

Так, згідно п. 2.9а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За керування особою в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказами, а саме протоколом про адмінправопорушення та висновком медичного закладу щодо стану наркотичного сп'яніння повною мірою підтверджується вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП., а саме, те що він 19 квітня 2018 року о 01 год. 45 хв. на автодорозі напрямку Суми-Полтава, поблизу АЗС «BVS», керував транспортним засобом марки «Богдан 211040», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Що стосується адміністративного стягнення за вказане адміністративне правопорушення,то враховуючи положення ст. 33 КупАП, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАп в межах санкції за вказане адмінправопорушення у виді штрафу - 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням ОСОБА_3 права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що суд першої інстанції не вірно врахував факт визнання ним свої вини, то їх апеляційний суд враховує при винесенні своєї постанови. При цьому, позицію апелянта, про те, що передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення він не вчиняв, суд розцінює як обраний ним спосіб самозахисту, направлений на уникнення відповідальності за вчинене, оскільки ОСОБА_3 не надав суду жодних доказів, які виступили б на підтвердження його доводів по проходження курсу лікування, через яке, за його словами, і міг виникнути стан наркотичного сп'яніння, та більше того, матеріали справи в своїй сукупності повністю їх спростовують.

І такий висновок апеляційного суду повністю узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, де суд постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Також, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що жодним чином не виключають його вини у вчиненому, доводи ОСОБА_3 про те, що він не був належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду в суді першої інстанції, оскільки вони спростовуються змістом винесеного протоколу, з яким ОСОБА_3 ознайомлений під підпис і крім того, в ході апеляційного розгляду ОСОБА_3 був присутній, особисто давав пояснення та користувався допомогою захисника, тому, при скасуванні постанови суду та ухваленні нової постанови, всі його процесуальні права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, були забезпечені.

Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи яка притягається до адміністративної відповідальності підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави, а тому, з огляду на те, що на ОСОБА_3 підданий адміністративній відповідальності, суд вважає за необхідне покласти на нього обов'язок і по сплаті судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2018 року, відносно ОСОБА_3 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 притягнути до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.(десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування всіма видами транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в прибуток держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.