Дата документу 16.07.2018 Справа № 554/4961/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А.Г., при секретарі Гречка Є. В. за участю порушниці ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, незаміжньої, РНОКПП № НОМЕР_1, до адміністративної відповідальності не притягувалася

в с т а н о в и в :

25 червня 2018 року, близько 05 год. 20 хв., ОСОБА_1, яка керувала транспортним засобом автомобілем HYUNDAI ix35, д. н. з. ВІ 0096 СВ та рухалась по вулиці Пилипа Орлика в м. Полтаві, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, яке їй було запропоноване працівниками патрульної поліції, які зупинили автомобіль під її керуванням та виявили в неї ознаки алкогольного спяніння, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху (далі - Правил).

Після розяснення відповідно до ст. 268 КУпАП прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, в тому числі права на захист, тобто користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення визнала повністю та показала, що дійсно в зазначені в протоколі час і місці вона керувала належним їй автомобілем та перевозила своїх друзів, які перебували в нетверезому стані, з кафе «Мухомор» в м. Полтаву, де ті відпочивали всю ніч, а вона працювала офіціантом. Сама за декілька годин до того вона також випила півстакана вина, але не вважала себе такою, що вживала спиртні напої. Коли її зупинили працівники поліції та відчули запах алкоголю, який вітав в салоні автомобіля, то їй було запропоновано пройти тест на виявлення ознак спяніння, від чого вона відмовилась як відмовилась і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, яке їй було запропоноване працівниками патрульної поліції після цього. Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, на пропозицію своїх друзів, які знаходилися в салоні її автомобіля, вона почала стверджувати працівникам поліції, що автомобілем не керувала, а за його кермом знаходився нібито її чоловік, якого в неї немає і замість кого вона видала одного з пасажирів, а саме її колишнього керівника за місцем роботи, який не має права керування транспортним засобом. В звязку з відмовою від проходження огляду на стан спяніння працівниками поліції було складено протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який вона підписала та копію якого отримала.

Наголосила, що поступила тоді так виключно на пропозицію своїх друзів, не розуміючи наслідків вчиненого. Усвідомивши це, вона вирішила розповісти правду про обставини вчиненого нею правопорушення та визнати свою вину у вчиненому, щиро розкаявшись у скоєному. В звязку з цим просила її суворо не карати.

Факт заперечення нею під час складення протоколу керування автомобілем, а також відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, підтверджується переглядом в суді відеозапису, який був доданий до протоколу патрульним поліції, який виявив факт порушення нею Правил.

Заслухавши її пояснення, дослідивши докази, додані до протоколу, суд приходить до висновку про доведеність її вини, виходячи з наступного.

Допитані під час розгляду справи в суді свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, патрульні Управління патрульної поліції в Полтавській області, які виявили порушення та склали протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1, підтвердили факт відмови останньої від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, яке їй було запропоноване, за обставин, викладених вище. При цьому вони наголосили, що саме вона керувала транспортним засобом перед його зупиненням, чого спочатку не заперечувала і категорично від чого відмовлятися почала згодом. Підкреслили, що в судовому засіданні ОСОБА_1 дала показання, які повністю відповідають тому, що мало місце в дійсності.

Згідно пункту 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що ОСОБА_1, яка керувала транспортним засобом, робити відмовилася.

У відповідності до чинного законодавства відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши наведені докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 допустила порушення вимог пункту 2.5 Правил і не виконала вимоги працівників поліції пройти такий огляд, а тому вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, її поведінку під час вчинення правопорушення та після цього, ставлення до скоєного, і вважає, що правопорушення вчинене нею, виходячи з обставин його вчинення, суспільної небезпечності та наслідків для окремих осіб і суспільства в цілому не може розцінюватись як малозначне, а тому вона повинна бути піддана адміністративному стягненню в межах санкції частини 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Піддати громадянку ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративному стягненню у виді штрафу шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко