Справа № 369/5116/18 Головуючий у І інстанції Хрипун С. В.
Провадження № 33/780/742/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 257 27.07.2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 липня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4, її представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ДП «Дінтер Україна Скала», ІПН НОМЕР_1,

визнано винним за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн 40 коп,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 03 квітня 2018 року ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1, замінив вхідні замки дверей квартири, внаслідок чого його дружина ОСОБА_4 не має змоги потрапити до місця свого проживання. Своїми діями ОСОБА_2 позбавив дружину житла та вчинив домашнє насильство, за що передбачена відповідальність згідно ст. 173-2 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року щодо нього, а провадження по справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню з огляду на неповне зясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не надано оцінки всім доказам в їх сукупності. Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було надано оцінку обставинам, що стали причиною заміни замків у квартирі АДРЕСА_2, а саме викрадення особистих документів за час перебування апелянта у відрядженні, і докази вказаних обставин містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення. Апелянт зазначає, що вказане в суді першої інстанції підтверджував навіть представник ОСОБА_4, надаючи суду для огляду повідомлення про те, що підстав для відкриття кримінального провадження немає. ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що він не міг позбавити свою дружину ОСОБА_4 доступу до житла, оскільки вона з січня 2018 року з власної волі не проживає у вказаній вище квартирі, і йому не відоме її місце проживання. На думку апелянта, судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказам, на які він посилається в оскаржуваній постанові. Зокрема, це стосується протоколу серії ГП №587038 про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2018 року, який було складено працівником поліції ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_4 від 05 квітня 2018 року та наданих невстановленою особою ОСОБА_7 пояснень від цього ж числа. При складанні вказаного протоколу не було встановлено факту відсутності у ОСОБА_4 ключів та доступу до житла, не було встановлено наявності свідків, а показання ОСОБА_2 були проігноровані. На переконання апелянта, прийняття як доказу письмових пояснень ОСОБА_7, є порушенням, оскільки вони відбиралися не працівником поліції та особа її не встановлювалася, окрім того, вона викликалася як свідок, однак до суду не зявилася. Апелянт зазначає, що на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вказує і те, що шлюб між ним та ОСОБА_4 носить формальний характер, з січня 2018 року вони спільно не проживають, ОСОБА_4 ніколи не була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_3, і вказана квартира не була спільною сумісною власністю, оскільки була придбана апелянтом до одруження. Окрім того, в оскаржуваній постанові не наведено доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, не зазначено, чи могла та чи була такими діями завдана шкода фізичному або психічному здоровю ОСОБА_4

Заслухавши доповідача, ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, ОСОБА_4 та її представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 зазначених вимог повною мірою дотримано не було.

Так, відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь / дій або бездіяльності/ фізичного, психологічного чи економічного характеру / застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право/, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

ОСОБА_2 суду пояснив, що він дійсно замінив замки у вхідних дверях, оскільки з його квартири почали зникати його документи та інші речі. Квартира АДРЕСА_3 належить йому на праві власності та була придбана ним до вступу в шлюб з ОСОБА_4 В зазначеній квартирі ОСОБА_4 не була зареєстрована та не проживала з початку 2018 року, її місце перебування йому не відомо. Після заміни замків ОСОБА_4 жодного разу не зверталася до нього з приводу того, що їй немає де жити, або у його квартирі залишилися її особисті речі.

ОСОБА_4 пояснила, що 03 квітня 2018 року вона повернулася з роботи та виявила, що в квартирі АДРЕСА_3, де вона проживала, змінено замки, однак, з квартири нічого не було викрадено. У вказаній квартирі залишилися її ліки та особисті речі. Назвати суду своє місце проживання ОСОБА_4 відмовилася.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4, адресована начальнику Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 05 квітня 2018 року про те, що 03 квітня 2018 року після повернення додому вона виявила, що замки у вхідних дверях змінені. Наступного дня їй зателефонував чоловік і повідомив, що замки замінив він /а.с.2 3/.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 12188780, за ОСОБА_2 18 жовтня 2013 року зареєстроване право власності на квартиру №50 в будинку по вулиці Лобановського Валерія, 17, село Чайки /а.с.10/.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (в подальшому ОСОБА_2), відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії І-АМ №214925 було зареєстровано 10 листопада 2013 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пункт 4 ч.1 зазначеного Закону передбачає, що економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №587038 від 28 квітня 2018 року зазначено, що 03 квітня 2018 року в АДРЕСА_4, громадянин ОСОБА_2 замінив вхідні замки дверей, у звязку з чим, його дружина ОСОБА_4 немає змоги потрапити до місця проживання. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив насильство в сімї, а саме позбавив житла /а.с. 1/.

Однак, в даному протоколі не зазначено, чи була такими діями правопорушника завдана шкода фізичному або психологічному здоров»ю потерпілої, а також не перевірено чи має ОСОБА_4 передбачене законом право на житло, якого остання була позбавлена внаслідок дій ОСОБА_2, що призвело до неповноти зясування фактичних обставин справи.

Що стосується пояснень свідка ОСОБА_7, яка є сусідкою сім»ї ОСОБА_2, то в ньому зазначено, що ОСОБА_4 з 2015 року по 2018 рік проживала в сусідній квартирі/ а.с.4/.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували, що ОСОБА_2 позбавив ОСОБА_4 житла або іншого майна на які остання має передбачене законом право, а складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2018 року в даному випадку не можна вважати належним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за доцільне скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон