АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/594/18 Головуючий у І-й інстанції Лила В.М.
Справа № 183/710/18 Головуючий у ІІ-й інстанції Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі: судді Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, 02 червня 1973 року

народження, не працюючого, який проживає

за адресою: Дніпропетровська область,

Новомосковський район, с.Знаменівка,

вул.Українська, 15,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що в протоколі серії БД №329123, складеному 01 лютого 2018 року зазначено, що 01 лютого 2018 року о 15 год. 30 хв. по вул.Українській с.Знаменівка Новомосковського району ОСОБА_2 керував мотоциклом «Мінск» б/н, з явними ознаками алкогольного спяніння (невиразна мова, різкий запах алкогольного з порожнини рота). Водій від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку вказує на те, що ОСОБА_2 не був присутні при розгляді справи, оскільки не був повідомлений про судовий розгляд, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 26 квітня 2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначені паспортні дані ОСОБА_2, що свідчить про те, що протокол складено працівниками поліції з грубими порушеннями закону без присутності ОСОБА_2 Вказує на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про направлення ОСОБА_2 виклику для участі у розгляді справи у суді першої інстанції. Зазначає, що в матеріалах справах відсутнє будь-яке направлення на проходження медичного огляду, яке мало бути складене, та відсутні відомості про конкретний медичний заклад у якому ОСОБА_2 мав пройти медичний огляд. Крім того, в судове засідання не викликались працівники поліції, які складали протокол, не викликались та не допитувались особи, які зазначені в протоколі як свідки.

Звертає увагу на те, що в рапорті Інспектора ГРПП№4 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області не зазначені ні адреса, ні населений пункт у якому був зупинений ОСОБА_2

Зазначає, що жодних свідків при спілкуванні ОСОБА_2 з працівниками поліції не було.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що його дійсно зупиняли поліцейські у с. Знаменівка біля кладовища 01 лютого 2018 року з причин того, що він рухався на мотоциклі без шолому. Потім в процесі спілкування поліцейські стали наполягати що він в стані алкогольного спяніння, він заперечував і наполягав на проходженні будь-якого огляду, однак поліцейські не пропонували йому пройти такий огляд ні за допомогою технічних засобів, бо в них таких засобів і не було, ні в медичній установі, а тільки запитали його прізвище і повідомили, що в березні повинен зявитися в Новомосковський міськрайонний суд, де вирішать чи вживав він алкоголь чи ні, після чого поїхали. При цьому ніяких протоколів, ні документів поліцейські не складали, пояснення не витребували у нього і підписати щось взагалі не просили, і свідків нікого взагалі на місці їх спілкування не було. Також просив звернути увагу, що в протоколі внесенні недостовірні відомості, зазначена неправильно його дата народження, неправильно зазначений ні номер, ні дата його паспорту, місце скоєння зазначено його місце проживання, хоча фактично його зупиняли на кладовищі, зовсім в іншій стороні села.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копію постанови отримав лише 26 квітня 2018 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою підтверджуються матеріалами справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не зясував обставини справи, та не надав належної оцінки наданим доказам, що потягло передчасний висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

Виходячи з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є необгрунтованим.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані алкогольного спяніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Встановлення стану алкогольного спяніння та факт відмови від проходження медичного освідування на стан алкогольного сп`яніння потребує застосування спеціальних процедур та повинен бути підтверджений виключно належними доказами.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вважаю, що суддею першої інстанції не в повній мірі було дотримано вимог зазначеної правової норми.

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Пунктом 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, яка затверджена Наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735 де зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Втім, в матеріалах справи відсутнє будь-яке направлення на проходження медичного огляду ОСОБА_2, акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів не складався, жодних даних про прилад, яким мав бути проведений огляд, в протоколі та матеріалах справи відсутні.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вказані вимоги працівниками поліції також не були виконані. Жодних даних про відсторонення особи від керування транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Крім того, в судове засідання апеляційного суду неодноразово викликався інспектор Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, який склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 329123 від 01 лютого 2018 року - для надання пояснень, проте останній жодного разу в судове засідання для дачі пояснень не з`явився.

20 липня 2018 року на адресу Апеляційного суду Дніпропетровської області Новомосковським ВП ГУНП в Дніпропетровській області була надіслана копія рапорту інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3, в якому зазначено, що він не має можливості прийняти участі у розгляді справи про адміністративне за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 у звязку з сімейними обставинами.

Також, на запит Апеляційного суду Дніпропетровської області щодо надання відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратора) події, яка відбулась 01 лютого 2018 року Новомосковським ВП ГУНП в Дніпропетровській області надано відповідь, що відеозапис з нагрудної камери інспектора Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 надати не виявляється можливим, оскільки на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейські Новомосковського ВП не були забезпечені нагрудними відеокамерами.

Крім того, Апеляційним судом Дніпропетровської області неодноразово були направлені повідомлення про виклик до суду свідків, які зазначені в протоколі, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказані повідомлення отримали особисто, однак в судові засідання не зявлялися та будь-яких пояснень не надали.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд критично оцінює вказані докази з точки зору їх достовірності та допустимості та вважає, що вони не можуть бути покладені в основу судового рішення.

При розгляді справи судом першої інстанції не виконані належним чином вимоги ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, не перевірені докази на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП і не встановлено всіх обставин, що мають значення для вирішення справи викладенням відповідних мотивів у своєму рішенні.

Вказані вище обставини залишились без належної уваги та правової оцінки судом першої інстанції, що в даному випадку призвело до неправильного встановлення судом фактичних обставин справи та винесення постанови з неправильним застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в даному випадку є підставою для її скасування.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і критерієм доведеності вини поза розумним сумнівом, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 є обґрунтованою, а її апеляційні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко