Справа № 199/4015/18
ПОСТАНОВА

іменем України

2018 року липня місяця 13 дня м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Амур-Нижньодніпровського відділення поліції Дніпропетровського Відділу Головного Управління Національної Поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, який народився 16.07.1995, у м. Дніпро, громадянина України, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_1, студень НМАУ, -

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 036415 від 17.04.2018, ОСОБА_1 01.04.2018 близько 13.00 години за адресою вулиця Передова, 495 у м. Дніпро, вчинив домашнє насильство, а саме психологічно висловлював образи, чим завдав шкоду психологічному здоровю ОСОБА_2

Посадовою особою уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 1732 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, що він даного правопорушення не вчиняв, оскільки 01.04.2018 взагалі перебував у м. Запоріжжі, а конфлікті ситуації у нього із дружиною періодично відбуваються через цивільний спір про визначення місця проживання малолітньої дитини.

ОСОБА_2 суду пояснила, що 01.04.2018 ОСОБА_1 01.04.2018 близько 13.00 години за адресою вулиця Передова, 495 у м. Дніпро, вчинив домашнє насильство, а саме психологічно висловлював образи, чим завдав їй психологічну шкоду.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Так відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Положеннями ст.256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Разом з наведеним, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, в супереч вимогам ст. 256 КУпАП, не містить фактичних даних необхідних для вирішення справи, а саме не зазначена обєктивна сторона даного правопорушення, яка на думку посадової особи що склала протокол, полягала у завданні ОСОБА_2 шкоди психологічному здоровю. Разом з тим диспозиція ч.1 ст. 1732 КУпАП серед іншого, передбачає такий вид насильства, як психологічне насильство в сім'ї, тобто, насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Але при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР 036415 від 17.04.2018 уповноважена особа на складання протоколу, визначила як наслідок дій ОСОБА_1 завдання ОСОБА_2 шкоди психологічному здоровю, що не передбачено в диспозиції ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Крім вказаного, диспозиція ч.1 ст. 1732 КУпАП передбачає як наслідок завдання шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого, разом з тим, всупереч наведеного, протокол про адміністративне правопорушення містить графу в якій зазначено про те, що потерпілий (і) відсутні.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Наведене дає правову підставу суду дійти висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП з огляду на приписи ч.3 ст. 62 Конституції України, у якій йдеться про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження по даній справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1732 КУпАП.

Що стосується клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3, то дане клопотання розгляду не підлягає, оскільки захисником не надано суду документа, який би підтверджував його повноваження у даному провадженні, а долучений до клопотання Договір про надання правової допомоги від 27.06.2018 свідчить про повноваження захисника у цивільній справі, та жодним чином не у даній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, ст. 173, 247, 277, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська, протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником,захисником,потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя: І.В. Дяченко

13.07.2018