Справа № 419/1182/18
Провадження № 33/782/110/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області Белах А.В. за участю ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ново-айдарського райсуду Луганської обл. від 30.05.2018 р.,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1, який народився 13.09.1978 р. в м.

Дружківка Донецької обл., громадянина України, має ви-

щу освіту, одружений, має на утриманні двох неповно-

літніх дітей, не працює, проживає Донецька обл., м.

Дружківка, смт. Олексієво-Дружківка, вул. Олекси Ти-

хого, 113

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено ад-міністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів дохо-дів громадян, що становить 17 000 грн., стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Суд першої інстанції в своїй постанові вказав, що 26.04.2018 р. ОСОБА_1 на автомобілі VOLKSWAGEN LT46 р/номер НОМЕР_1 на блокпосту № 18 «Кемпінг» надавав послуги з пере-везення вантажів з м. Краматорськ Донецької обл. до м. Щастя Луганської обл. з метою отримання прибутку, чим порушив ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування постанови суду пер-шої інстанції та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсут-ностю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що протокол про адмініс-тративне правопорушення складено майором податкової поліції ОСОБА_3, однак відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвес-тиційного клімату в Україні» такого органу як податкова міліція не існує, тому протокол складено не уповноваженою особою. 26.04.2018 р. він здійснював перевезення вантажу з м. Краматорська Донецької обл. до м. Щастя Луганської обл. без мети отримання прибутку, одноразово.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2, які підтри-мали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити по викладених в ній доводам, вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши закон-ність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеля-ційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно, обєктивно зясувати в сі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне право-порушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено не-правильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, або визнає обґрунто-ваним ненадання їх до місцевого суду, або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провад-ження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, вирі-шення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопору-шеньня суд зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи наявні помя-кшуючі чи обтяжуючі обставини, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матері-алів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації чи трудовому колек-тиву, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначені обовязки виконав не в повному обсязі, тому поспішно при-йняв судове рішення без належної перевірки обставин адміністративного правопорушення.

Аналізуючи текст постанови, апеляційної суд вважає, що суд першої інстанції із порушен-ням вимог ст. 280 КУпАП, формально дійшов висновку про винуватість особи, вказавши, що вина

особи підтверджується протоколом та письмовими поясненнями правопорушника, копіями товар-но-транспортних накладних не давши їм жодної оцінки.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП протиправним визнається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

З аналізу наведеної статті вбачається, що обєктивна сторона даного правопорушення поля-гає у здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцен-зуванню відповідно до закону.

Разом з тим, даючи оцінку обставинам викладеним у протоколі, суд мав керуватися визна-ченням підприємницької діяльності, яке закріплено у ст. 42 Господарського кодексу України, у відповідності до якого підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціатив-на, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господа-рювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З наведеного визначення підприємницької діяльності витікає, що нею може визнаватися ли-ше систематична діяльність особи, яка має на меті отримання прибутку, тобто, враховуючи конк-ретні обставини справи, необхідно встановити, що дійсно особа за власною ініціативою, система-тично здійснює певну діяльність з метою отримання прибутку.

З огляду наявних доказів вини правопорушника у матеріалах справи є тільки пояснення са-мого правопорушника (а. пр. 4) про те, що 26.04.2018 р. він згідно договору з ТОВ «Содружество» здійснював перевезення кондитерських виробів на автомобілі VOLKSWAGEN LT46 р/номер НОМЕР_1. Незважаючи на те, що в договорі він вказаний як фізична особа-підприємець, однак він не зареєстрований в якості підприємця. За одноразове виконання робіт з перевезення вантажу йому була обіцяна винагорода в розмірі 500 грн. Інших відомостей щодо обставин вчинення правопору-шення у поясненнях та протоколі не наведено. Також до протоколу долучені Фототаблиця № 1 транспортного засобу, світлокопії посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, паспорта громадянина України, картки платника податків, договору перевезення вантажів, товарно-транспортні накладні, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення підприємницької діяльності (а. пр. 5-21). Проте, з аналізу наведених доказів неможливо дійти безсумнівного висновку, що відображена у протоколі діяльність ОСОБА_1 мала ознаки господарської. У письмових поясненнях право-порушника тільки знайшов своє підтвердження лише факт його керування автомобілем з ванта-жем. Проте, з наведених письмових пояснень не можливо встановити систематичність перевезен-ня ОСОБА_1 вантажів та отримання прибутку.

Таким чином, з аналізу наведених доказів, а також пояснень особи, яка притягнута до від-повідальності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що дійсно дії Поно-маренка мали ознаки підприємницької діяльності, зокрема, не доведено систематичність його дія-льності та мотиву особи направленого на отримання прибутку, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у діях особи.

Вищезазначене свідчить, що при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення судом першої інстанції не були виконані вимоги ст. 280 КУпАП, що призвело до винесення необ-ґрунтованого рішення.

Під час апеляційного розгляду адміністративної справи не були встановлені обєктивні дані про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без держреєстрації, а саме надавав послуги по перевезенню вантажівів та без оформлення відповідної ліцензії.

Оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обовязково має бути поси-лання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випад-ку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2.03.2015 р. № 222-VIII, яким взагалі не передбачена видача ліцензії на перевезення вантажів субєктам підприєм-ницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Як вже було зазначено, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, іні-ціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Однією з обовязкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення. Чинним законодавством систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії здійснюються протягом календарного року більш ніж чотири рази, в такому випадку громадяни зобовязані зареєструватися як субєкти підприємництва і тільки при невиконанні останньої вимо-ги настає відповідальність за ст. 164 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював систематичні ванта-жні перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що в ній наявні відомості про відсутність реєстрацію Поно-маренка як субєкта підприємницької діяльності, але відсутні дані про те, що він займається систе-матичним перевезенням вантажів, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відпо-відальності через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Враховуючи наявну неповноту у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, а та-кож, дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції безпідставно зробив висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопо-рушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та необґрунтовано наклав на нього стягнення, а тому апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, в частині складання протоколу неуповноваженою особою апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта, тому що пунктом 1 розділу II «Прикінцеві та перехідні поло-ження» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» № 1797-VIII, на який посилається апелянт, врегульовано питан-ня набрання чинності положень цього Закону та встановлено, що зміни до п. 61.3 ст. 61, п. 78.3 ст. 78, п. 344.1 ст. 344, а також виключення розділу XVIII 2 «Податкова міліція» Податкового кодексу щодо вказаних правовідносин набирають чинності з дня набрання чинності законом, який визна-чає правові основи організації та діяльності центрального органу виконавчої влади, на який покла-дається обовязок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, обєктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого само-врядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального коде-ксу, та інших осіб, з якими цей орган взаємодіє. Тобто, до дня набрання чинності вищевказаним законом, податкова міліція діє у чинному правовому полі, виконує функції, покладені на неї зако-нодавством, та на її діяльність поширюються положення відповідних законодавчих актів. За таких обставин посадові особи податкової міліції мали право на складання протоколу у даному адмініст-ративному провадженні.

Перевіркою матеріалів провадження не встановлено порушень під час розгляду справи су-дом першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає не-обгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно Понома-ренка за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Новоайдарського райсуду Луганської обл. від 30.05.2018 р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неподаткову-ваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 грн. скасувати.

Адміністративне провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.