П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та його апеляційну скаргу на постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно з постановою суду, 08.02.2017, о 22 год. 00 хв., ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Києві по бул. Чоколівському, 11, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу "Alkotester 6810" № ARBH-0023 тест № 4045, у встановленому законом порядку, відповідно до якого вміст алкоголю у видихнутому повітрі становить 0,37 проміле, що перевищує допустиму норму в 0,2 проміле.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1, першочергово, поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2017, який пропущений з поважних причин, оскільки копію оскаржуваного рішення він не отримував, а про наявність постанови місцевого суду щодо нього дізнався з Єдиного реєстру судових рішень.

В самій же апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду першої інстанції таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, без повного та всебічного з'ясування обставин справи, без дослідження доказів та з порушенням права на захист, що в результаті і призвело до винесення рішення, яке грубо порушує його-ОСОБА_1 права громадянина України.

ОСОБА_1 просить постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 стосовно нього скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо скасування постанови місцевого суду, прийняття нової постанови про закриття провадження в справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали провадження за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження та наведених доводів апеляційної скарги, додатково надісланих суду апеляційної інстанції даних, слід прийти до наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що постанова Солом'янського районного суду м. Києва від 14.04.2017 у той же день, відповідно до даних супровідного листа (а.п. 12), була направлена за місцем проживання ОСОБА_1, на виконання приписів ст. 285 КУпАП, а тому його доводи про порушення судом першої інстанції його прав в цій частині - є неспроможними.

Водночас слід вказати, що матеріали судового провадження не містять даних щодо отримання зазначеної копії постанови ОСОБА_1, у зв'язку з чим можна погодитися з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані, висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Так, як убачається з пояснень самого ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, 08.02.2017, о 22 год. 00 хв., він був зупинений в м. Києві по бул. Чоколівському, за забруднені державні номерні знаки на його автомобілі. При перевірці документів, у працівників поліції виникли підозри щодо перебування його-ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим запропонували пройти тест за допомогою спеціального приладу, на що він-ОСОБА_1 погодився. Результат тесту виявився - 0,37 ‰ (проміле).

Дані обставини відображені і в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 119223 від 08.02.2017, складеного уповноваженою на те особою - інспектором роти № 9 батальйону № 3 УПП в м. Києві ДРР лейтенантом поліції ОСОБА_2 (а.п. 1).

Дії працівників поліції ОСОБА_1 не оскаржив.

Що ж стосується суті обставин адміністративного правопорушення, викладених в протоколі, то як власноручно зазначив ОСОБА_1: "брудний номер. Запропоновано пройти тест. З першого разу прилад нічого не показав, з другого - 0,37 ‰", без будь-яких дописок чи застережень щодо неправильності складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього.

Наведені пояснення ОСОБА_1, надані ним в судовому засіданні, у сукупності із даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 119223 від 08.02.2017, поясненнями свідків-понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.п. 4), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.п. 3), з результатами алкотесту приладу "Драгер" - 0,37 ‰, з достатньою повнотою досліджені судом першої інстанції на виконання вимог ст. 280 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні достатні та переконливі докази, зібрані в передбаченому ст. 266 КУпАП порядку, які б свідчили про наявність його вини у вчиненні правопорушення, - є безпідставними, з огляду на те, що поліцейськими не був порушений порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп'яніння, оскільки такий огляд проводиться тільки у визначеній медичній установі шляхом відібрання певних біологічних зразків з послідуючим їх дослідженням, а не на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, у тому числі і за допомогою приладу "Драгер", який може встановлювати перебування особи в стані алкогольного сп'яніння.

Така процедура огляду водіїв, визначена п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 за № 1103, зі змінами, п. 6 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я від 09.11.2015 за № 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, що не суперечить вимогам ст. 266 КУпАП.

А тому, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, є обґрунтованими.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За наведеним апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року - задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду м. Києва від 14 квітня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька