АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

потерпілого - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2018, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2018 адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП - провадженням закрито в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду інший учасник ДТП - потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд поновити строк на звернення з апеляційною скаргою, оскаржувану постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2018 скасувати та прийняти нову, якою притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення ним п.п.2.3. «б», 12.1., 13.1. ПДР України.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_2 посилається на те, що він не був присутнім у судовому засіданні при винесенні постанови, судових повісток не отримував, а копію оскаржуваної постанови отримав в суді лише 04.05.2018. З огляду на вказане апелянт вважає, що строки на оскарження постанови місцевого суду пропущено ним з поважних причин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що судом залишено поза увагою погодні умови за яких сталось ДТП. Наголошує, що його автомобіль занесло саме через складні погодні умови та бездіяльність київських дорожніх служб. Звертає увагу, що на момент ДТП його автомобіль вже зупинився, а тому вважає, що ОСОБА_3 мав змогу уникнути зіткнення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №067865 від 02.03.2018, ОСОБА_3 01.03.2018 о 23:40 год. в м.Києві по пр-ту Перемоги, 73, керуючи автомобілем «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, який занесло попереду та зупинився, під керуванням водія ОСОБА_2, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п.2.3. «б» , 12.1., 13.1. ПДР України.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, заслухавши його пояснення по справі та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_3 до суду у визначений день, час та місце не з?явився. Про судове засідання повідомлений завчасно у передбачений законом спосіб. Клопотань про відкладення від останнього на адресу суду не надходило, причини неявки не повідомлено, у зв?язку з чим суд вважає за можливе розглядати апеляційні вимоги потерпілого ОСОБА_2

Першочергово судом з'ясовано питання вчасності подання існуючої апеляційної скарги. Так, оскаржувану постанову Святошинським районним судом міста Києва прийнято 18.04.2018 за відсутності потерпілої сторони ? ОСОБА_2 Разом з тим, матеріали не місять доказів на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_2 про дату, час та місце слухання даної справи про адміністративне правопорушення. Не містять матеріали справи і відомостей щодо направлення потерпілого і копії оскаржуваної постанови.

Отже, заслухавши пояснення учасників в межах даного клопотання, а також перевіривши матеріали справи в цій частині, зважаючи, на принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу до розгляду, поновивши йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Що стосується безпосередніх доводів апеляційного скарги, то суд керується слідуючим.

Так, з матеріалів справи слідує, що в результаті ДТП, що відбулась 01.03.2018 в м.Києві на пр-ті Перемоги, 73, за участю автомобіля «Тойота Корола», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «Пежо», д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, працівниками поліції було складено протокол про порушення ОСОБА_3 п.п.2.3. «б» , 12.1., 13.1. ПДР України.

За результатами розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення, як було вказано вище, Святошинським районним судом міста Києва провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП закрито у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про закриття провадження, суд виходив з того, що обставинами ДТП не було повно з?ясовано невідповідність дій ОСОБА_3 вимогам п.п.2.3. «б» , 12.1., 13.1. ПДР України, а тому його дії працівниками поліції кваліфіковані невірно, а вина не доведена, пославшись при цьому на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення самого ОСОБА_3

Втім, з таким висновком місцевого суду апеляційний суд не погоджується, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційних скарг встановлено, висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 порушень правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також відсутність самої події правопорушення, за наведених у постанові суду обставин, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Положеннями п. 12.1. ПДР України визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Втім, зазначених вимог закону водієм автомобіля «Тойота Корола» ОСОБА_3 дотримано не було, на що вказують наступні докази.

ОСОБА_2, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції від 11.06.2018 показав, що він рухався по пр-ту Перемоги в м.Києві в крайній правій полосі. При в?їзді на естокаду, через сніг, його занесло, внаслідок чого його авто зупинилось боком в тій смузі, по якій він рухався. Зупинившись, він ввімкнув аварійку. Через 30 с відчув удар в праву передню пасажирську сторону свого автомобіля. Після зіткнення його автомобіль ще майже 8-10 м протягнуло. Наголосив, що це була темна пора доби, однак суд не врахував погодних умов, а саме того, що дорога була засніжена.

Виходячи з наведених пояснень, визначальним суд вважає те, що автомобіль «Тойота Корола» під керуванням ОСОБА_3 здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо», який на момент автопригоди перебував у нерухомому стані.

Крім того, на вину ОСОБА_3 також вказують: протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), схема місця ДТП (а.с. 2), письмові пояснення учасників ДТП (а.с. 3, 4).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що саме дії ОСОБА_3 перебувають у причинно-наслідковому зв?язку з отриманими автомобілями-учасниками ДТП пошкодження, оскільки останній не враховував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, і як наслідок здійснив зіткнення з автомобілем «Пежо».

Отже, зважаючи на викладене, оскільки висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження в ході апеляційного перегляду справи та підтверджуються наявними в матеріалах доказами, то оскаржувана постанова Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2018 підлягає скасуванню.

Разом з тим, оскільки визначені ст.38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення сплинули, то провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ? задовольнити, прийнявши апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постановусудді Святошинського районного суду міста Києва від 18.04.2018, якою адміністративну справу відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП провадженням закрито в зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрити провадження по справі у зв?язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/1786/2018

Категорія: ст.124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ЖурибедаО.М.

Суддя в апеляційній інстанції - ІгнатовР.М.