Справа № 161/7598/18 Провадження №33/773/406/18 Суддя в 1 інстанції: Сівчук А. Є.
Категорія: ч.1 ст. 172-6 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., за участю прокурора Сасюка Л.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2018 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Зазначеною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_3, працює поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Постановлено також стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, будучи субєктом, відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, а саме о 11:04 год. 06.04.2018 року, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 ч.1 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що подав відповідну декларацію із запізненням з обєктивних причин. Зокрема, до березня місяця поточного року очікував, щоб отримати довідку про доходи в особистому кабінеті на сайті Державної фіскальної служби України, яка ним була отримана 27 березня 2018 року. Після цього він намагався подати декларацію, однак не зміг цього зробити, бо мав електронну поштову скриньку російського домену, яка була заблокована згідно з законодавством України, тому не могла бути використана під час заповнення декларації на сайті НАЗК. Намагаючись змінити свою електронну поштову скриньку, він помітив, що у нього також закінчився термін дії електронного цифрового підпису, яким необхідно підписувати заповнену декларацію. У подальшому він неодноразово, через різні засоби звязку звертався до НАЗК із своїми проблемами, однак воно не вчасно їх вирішувало та надало відповідь лише 5 квітня 2018 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримував свою апеляційну скаргу і просив скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП, прокурора, який заперечував апеляційну скаргу та просив залишити постанову судді без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 11/42-02/2018 від 15.05.2018 року, витягом з положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, наказом № 361 від 15.04.2017 року, наказом № 4 від 14.03.2018 року, наказом № 31 о/с від 22.12.2015 року, памяткою-застереження, письмовими поясненнями ОСОБА_2, листом про ознайомлення з Положеннями України про запобігання корупції, відомістю про ознайомлення з дорученням № 1470/41/4/01-18 «Про організацію заходів з вивчення положень законодавства України у сфері запобігання корупції», скриншотами з сайту НАЗК, а також письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, відповідно до яких останній зазначив, що вперше спробував зайти до свого електронного кабінету для заповнення електронної форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за 2017 рік) 27.03.2018.

Крім того, ОСОБА_1 сам не заперечував, як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді, той факт, що він подав відповідну декларацію лише 06.04.2018, тобто несвоєчасно.

Про необхідність зміни електронних адрес російських доменів було повідомлення на сайті НАЗК ще в травні 2017 року.

Причини несвоєчасного подання декларації, на які посилається ОСОБА_1, на думку апеляційного суду, не є поважними і не можуть свідчити про відсутність в його діях складу правопорушення, яке ставиться йому в провину.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. ОСОБА_1О, не навів поважних причин несвоєчасності подання декларації. Крім того, як вбачається із пояснень самого правопорушника та доводів його апеляційної скарги, він не вчиняв ніяких спроб щодо подання декларації до березня 2018 року.

Крім того, з відповіді керівника Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК №71-05/19994/18 від 07.05.2018 зокрема із послідовності дій користувача ОСОБА_1 у період з 01.01.2018 по 10.04.2018 вбачається, що останній розпочав вчинення дій на подання декларації лише 06.04.2018 о 10:05:08 (а.с.49-52).

Що стосується доводів апелянта про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП, то вони є безпідставними, так як не ґрунтуються на вимогах Закону.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно доводів правопорушника, адміністративне правопорушення, яке ставиться йому у провину, було виявлено 04.04.2018.

Як вбачається із оскаржуваної постанови судді Луцького міськрайонного суду від 11 червня 2018 року, стягнення на ОСОБА_1 накладено 11.06.2018 (а.с.54), тобто в межах трьохмісячного строку, передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП.

Таким чином, постанова судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.06.2018 щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_3