Справа № 461/94/18 Головуючий у 1 інстанції - Лялюк Є.Д.
Провадження № 33/783/335/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 01 січня 2018 року о 03.10 год. у м. Львові на перехресті вулиць Ш.Алейхема - Городоцької керував автомобілем марки «Audi A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 просить постанову скасувати та винести нову, якою закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову винесену з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: при розгляді справи судом не було з'ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам; в порушення вимог п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведенні такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння було проведено не на місці зупинки транспортного засобу, а в приміщенні Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть набути процесуального статусу свідка і їхні пояснення не можуть та не повинні були братися судом до уваги, оскільки під час написання таких пояснень працівником поліції було продиктовано усі обставини справи з місця події, свідками якої вони не були. З відеоматеріалів прослідковується те, що працівники поліції самі визнають, що «свідки» не знають того, чи був ОСОБА_1 водієм чи ні. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були на місці події і не бачили саме ОСОБА_1 як водія, а також те, що на жодному з наданих відеоматеріалів з місця зупинки транспортного засобу не видно, що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу, то слова ОСОБА_1 про те, що він був пасажиром, а не водієм, правдиві. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Уповноваженого ВРУ з прав людини №3/02-15 від 16.12.2015, та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом МВСУ від 27.07.2016 № 725. Час складення протоколу передує процедурі огляду на стан сп'яніння. ОСОБА_1 не погодився із результатами огляду його на стан сп'яніння, проте до відповідного закладу охорони здоров'я поліцейським його не було направлено й жодних відомостей про це у протоколі не зазначено. У певних моментах звук на нагрудній камері інспектора зникав, відключався за ініціативою інспектора (це чітко видно із відеозаписів), а епізод, коли ОСОБА_1 попросив провести огляд в медичному закладі, взагалі не зафіксовано.

При апеляційному перегляді ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви.

ОСОБА_1 пояснив, що 01 січня 2018 року близько 03.10 год. у м. Львові їхав автомобілем марки «Audi A4» з друзями, автомобілем керував ОСОБА_5, якому і належить автомобіль. Він (ОСОБА_1.) сидів на пасажирському сидінні позаду водія. Біля водія сидів Денис, а біля нього - Віктор. На вул. Городоцькій їх зупинили працівники поліції. В ОСОБА_5 не було посвідчення водія. Поліцейські запитали, хто має посвідчення водія. З усіх тільки у нього було посвідчення водія з собою. Тоді у нього забрали посвідчення водія і завезли у відділ поліції. У відділі поліції провели огляд на «Драгері» в присутності свідків. Він постійно заперечував і говорив, що він не керував автомобілем. Він не підписував роздруківку з «Драгера» та акт огляду, бо не був водієм.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, виступ його захисника - адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Допущена судом першої інстанції неповнота з'ясування обставин усунута при розгляді справи апеляційним судом шляхом дослідження доказів.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Суб'єктом даного правопорушення є особа, яка керує транспортним засобом.

Як пояснив ОСОБА_1, 01 січня 2018 року о 03.10 год. він автомобілем не керував, автомобілем керував ОСОБА_5

У справі відсутні докази, які б свідчили про керування ОСОБА_1 автомобілем 01 січня 2018 року о 03.10 год.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя місцевого суду покликався у постанові на протокол про адміністративне правопорушення від 01.01.2018, результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння від 01.01.2018 з використанням приладу «Драгер», пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеозапис події (а.с.39 зворот).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим зазначені у судовому рішенні докази не свідчать про наявність події та складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Суд першої інстанції не взяв до уваги твердження про те, що ОСОБА_1 був пасажиром, і в постанові зазначив, що з відеоматеріалів вбачається, що під час зупинки транспортного засобу інших осіб, крім ОСОБА_1ІЦ., в транспортному засобі не було.

Між тим із зафіксованих на відеозаписі обставин події від 01.01.2018, дослідженого в суді апеляційної інстанції, є зрозумілим, що в автомобілі їхало декілька чоловік, які, в тому числі й ОСОБА_1, назвалися пасажирами; при цьому ОСОБА_1 і на місці зупинки транспортного засобу і у відділі поліції стверджував, що автомобілем він не керував.

Свідок ОСОБА_6 (інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 2 УПП у Львівській області, який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1.) на неодноразові виклики в судові засідання на 14 червня, 10 липня, 27 липня 2018 року не з'явився.

Обґрунтувавши своє рішення письмовими показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 без наведення змісту цих пояснень, суддя не дав їм належної оцінки.

Отже у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність події адміністративного правопорушення та винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задоволити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 01 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк