АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/637/18 Головуючий у І-й інстанції - Місюра К.В.
Справа № 188/518/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, 10.10.1993р.н., громадянина України, який мешкає по вул. Підгірна, 19, в с. Бажани Петропавлівського району Дніпропетровської області, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції встановлено, що 21.04.2018 року близько 21 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 по вул. Комсомольська в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області керував мотоциклом ОСОБА_3, д.н. 28-94 ДПІ, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей). Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що постанова судді першої інстанції є неправомірною та такою, що не відповідає нормам Кодексу України про адміністративні правопорушення. Просив постанову скасувати, а провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує на те, що суд взяв до уваги докази в підтвердження вини ОСОБА_2, які не вказують, що він вчинив вказане адміністративне правопорушення. Також зазначив, що він не керував транспортним засобом, оскільки за кермом сиділа його знайома.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції, вважаю, були виконані.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що постанова судді першої інстанції є неправомірною та такою, що не відповідає обставинам справи, вважаю необґрунтованими, безпідставними та такими, які спростовуються наявними матеріалами.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 327755 від 21.04.2018 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, та де зазначено, що ОСОБА_2керував мотоциклом з ознаками алкогольного спяніння, а саме: не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких, водій ОСОБА_2, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан спяніння за допомогою драгеру та їхати в лікарню здавати аналіз крові; поясненнями самого ОСОБА_2, де він вказав, що дійсно керував мотоциклом після вживання спиртного напою та відмовився від проходження тесту за допомогою алкотестеру драгер, а також їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Засвідчення відмови ОСОБА_2від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в протоколі та в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на пояснення свідків, як на неналежний доказ, вважаю, безпідставним і необґрунтованим, оскільки за приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, у тому числі таким доказом вказані пояснення. Підстав, вважати досліджені судом обставини недопустимим доказом не встановлено.

До стверджень ОСОБА_2 та пояснень в апеляційній інстанції свідка ОСОБА_3, яка зазначала, що за кермом мотоциклу сиділа саме вона. А її хлопець ОСОБА_2, коли поліцейські складали протокол взяв вину на себе прикривши її, відношусь критично і не беру їх до уваги, вважаю їх такими, що не знайшли свого підтвердження при перегляді оскаржуваної постанови судді, і такі ствердження спростовуються вказаними вище встановленими обставинами і матеріалами справи, та є такими які надані заінтересованими особами з метою уникнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді з мотивів наведених в апеляції, при перегляді цієї постанови не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року щодо ОСОБА_2за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя : О.М. Кононенко