Справа № 136/1220/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Стадник С.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від начальника Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, І-й тупік Першотравневий, 7, за ч.1 статті 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 041177 слідує, що 09.06.2018 року о 19:30 год. в с. Нова Прилука по вул. Гагаріна, 5 громадянка ОСОБА_1 вчинила сварку із своєю свекрухою ОСОБА_2, в ході якої ображала її нецензурною лайкою та шарпала за верхній одяг, що могло заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, чим вчинила домашнє насильство, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила суду, що обставини викладені в протоколі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки сварку зі свекрухою ОСОБА_3 вона не вчиняла і образливих слів в її адресу не висловлювала. Так, 09.06.2018 року вона разом із невісткою - ОСОБА_4, пішли провідати ОСОБА_2 (свекруху), яка на передодні їй зателефонувала. Прийшовши до будинку свекрухи вони постукали у двері, після чого остання вийшла з будинку і почала до них кричати. Не маючи наміру сваритись з нею, вони пішли додому.

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Потерпіла ОСОБА_2, будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. У звязку із чим особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити її пояснення в судовому засіданні і допитати останню.

В такому випадку, суд приймає до уваги позиція Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

З наведених вище мотивів письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2, не можуть бути покладені в основу винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 статті 173-2 КУпАП.

Враховуючи те, що особа, яка притягується д адміністративної відповідальності заперечує факт вчинення домашнього насильства, а також те, що факт вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства відносно свекрухи не підтверджується допустимими доказами, суд дійшов висновку про недоведеність обставин, що викладені в протоколі. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 173-2 ч.1, 221, 247, 251, 252, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С.І. Стадник