Справа № 462/2485/18 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/783/736/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника - ОСОБА_1

захисника - ОСОБА_2

потерпілого - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, -

встановив:

постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 11 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 23.04.2018 року о 09.05 год. на вул. Личаківська, 255 в м. Львові, керуючи автомобілем марки «БАЗ А079.04», номерний знак НОМЕР_1, перед поворотом праворуч на вул. Голинського, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки або перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не зайняв крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21103», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вищевказану постанову оскаржила захисник - адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

У апеляційній скарзі просить прийняти таку до розгляду; допитати в якості свідків, пасажирів які бачили ДПТ: ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1); ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2, Львівська область, Пустомитівський район, с. Миколаїв); ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_3, Львівська область, Пустомитівський район, с. Городиславичі); скасувати постанову Залізничного районного суду міста Львова від 11 червня 2018 року у справі №462/2485/18 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та закрити провадження у справі відповідно до ст.247 КУпАП, за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

У обргунтування апеляційних вимог захисник вважає висновки суду помилковими через неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх недослідження та не надання їм належної оцінки.

Вказує, на порушення судом першої інстанції ст. ст. 283, 284 КУпАП, зазначаючи що висновки суду зроблені на підставі доказів, на які суд посилається в оскаржуваній постанові, чітко не обґрунтовані. У мотивувальній частині оскаржуваної постанови не визначено обґрунтувань висновку, що описані в протоколі пошкодження легкового автомобіля є наслідком дій ОСОБА_1

Суд не дав належної оцінки тому, що на схемі не відображено, але на фото, долучених до матеріалів справи зафіксовано дорожній знак 5.17.2 «Напрямок руху по смугах», а також дорожню розмітку, оновлену після ДТП. Цим підтверджується додатково, що на такому відрізку дороги в напрямку центру є всього одна смуга.

Вказує, що суд, помилково не врахував цих обставину, а також те, що схема ДТП підтверджує, що на повороті автомобіль ОСОБА_3 рухався праворуч, позаду автобуса і те, що учасники ДТП рухались в одній смузі. Зазначене спростовує пояснення водія легкового автомобіля ОСОБА_3, про те що автобус «БАЗ А079.04», почав повертати праворуч з крайньої лівої смуги.

У своїх поясненнях ОСОБА_3 зазначив, що він рухався зі швидкістю 30 км/год, а ліворуч від нього в попутному напрямку рухався автобус. Водій автобуса прямуючи в поворот (вул. Голинського), рухався зі швидкістю 10 км/год.

Випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі ( п. 1.10. ПДР).

Отже, ОСОБА_3, який керував автомобілем марки ВАЗ 21103, намагався здійснити випередження автобуса.

В силу того, що ОСОБА_1 увімкнув поворот праворуч та їхав зі швидкістю 10 км/год, ОСОБА_3 повинен був передбачити, що ОСОБА_1 буде повертати праворуч на вул. Голинського. Однак, ОСОБА_3 навпаки, будучи неуважним, не врахував обстановку на дорозі, не дотримався безпечної дистанції допустив зіткнення із автобусом, яким керував ОСОБА_7

Відтак, в порушення п. 13.1., п. 13.3. ПДР водієм легкового автомобіля ВАЗ 21103 номерний знак НОМЕР_2, не дотримано безпечного інтервалу і безпечної дистанції щодо автобуса, який рухався в попутному напрямку в одній смузі.

Поворот на вул. Голинського має 90 градусів, а тому такий поворот автобусом при швидкості 30 км/год призвів би до того, що автобус перевернувся б. Тому апелянт стверджує, що пояснення ОСОБА_3 не відповідають дійсності.

Натомість, ОСОБА_1 здійснював поворот із дотриманням ПДР, а саме - п. 10.6 ПДР. Зокрема, він включив поворот праворуч, зменшив швидкість руху до 10 км/год, зробив маневр в межах смуги, аби не виїхати на тротуар.

У силу наявності розбіжностей між поясненнями учасників ДТП, інспектор повинен був би допитати свідків, аби з'ясувати, чиї ж пояснення відповідають дійсності. Натомість, інспектор безпідставно склав протокол на ОСОБА_1

Розглядаючи цю справу суд першої інстанції ухвалив постанову без повного з'ясування всіх обставин справи, не допитавши за клопотанням захисту свідків ДТП - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які з'явилися у судове засідання.

Цим особам, на переконання апелянта, достеменно відомо, за яких обставин відбулась ДТП, та всі її деталі, а тому захисник підкреслює, що вирішення цієї справи про адміністративне правопорушення без їх допиту є неможливим. Водночас, Залізничний районний суд міста Львова вирішив, що для встановлення обставин справи достатньо протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП та пояснень ОСОБА_3, які не були підтверджені жодним доказом. Таким чином, суд надав перевагу непідтвердженим поясненням ОСОБА_3, при цьому безпідставно відхиливши доводи ОСОБА_1

Суд дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 посилаючись на те, що було зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено порушення водієм маршрутного транспортного засобу п. 10.4 ПДР.

Однак, суд не застосував правило п. 10. 6 ПДР, яким дозволяється відступити від вимог пункту 10.4 ПДР, якщо транспортний засіб через свої габарити або інші причини не може виконати поворот чи розворот з відповідного крайнього положення.

За таких обставин вбачається, що водій ОСОБА_1. не порушував правил дорожнього руху. Натомість, як випливає зі змісту оскарженої постанови та письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції, в порушення вимог КУпАП, не дотримався наведених вище вимог закону, оскільки обставини у справі, які впливають на об'єктивність та правильність рішення належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались., що потягло за собою необгрунтоване застосування стягнення.

Апелянт звертає увагу суду, що відповідно до змісту ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Заслухавши пояснення правопорушника та в його інтересах захисника на підтримку поданої апеляції, потерпілого, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, стверджується доказами у справі, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №082751 від 23 квітня 2018 року (а.с.1), який складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП;

- схемою місця ДТП від 23 квітня 2018 року (а.с.2), де зафіксовано факт наїзду транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_3

Відповідно до пояснення ОСОБА_1 (а.с.6)., останній не мав претензій до складання протоколу про адміністративне правопорушення, визнав факт вчинення ним ДТП.

- поясненнями потерпілого ОСОБА_3, як і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді цієї справи. Зокрема, він пояснив, що маршрутний автобус під керуванням ОСОБА_1 повертаючи праворуч, здійснив наїзд на його автомобіль.

Як вбачається із фотографій із місця ДТП, то видно, що автобус «БАЗ А079.04», почав повертати праворуч з крайньої лівої смуги та здійснив наїзд на автомобіль марки «ВАЗ 21103», випхавши його на пішохідний тротуар.

Вважаю, що пояснення потерпілого ОСОБА_3 є правдивими, оскільки вони не суперечать іншим доказам у справі, а повністю їх підтверджують. Натомість пояснення правопорушника ОСОБА_1 про те, що він не порушував правила дорожнього руху є неспроможними.

У судовому засіданні суддя першої інстанції допитав правопорушника, потерпілого ОСОБА_3, дослідив інші зібрані у справі докази, яким дав правильну оцінку.

Покликання захисника у своїй апеляційній скарзі на свідків, які начебто були очевидцями цих подій є безпідставне, оскільки такі не були опитані при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушення, не були заявлені, як свідки, при цьому у будь-який інший спосіб. Стороні апелянта та стороні потерпілого при апеляційному розгляді цієї справи надавалась можливість викликати своїх свідків. Проте, у визначений для продовження розгляду справи сторони не з'явились, що, на переконання суду, не є перешкодою для прийняття рішення по суті. Вважаю, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття рішення.

Суддя першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції вірно врахував характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного правопорушення, особу правопорушника, те, що обставин, які обтяжують відповідальність, немає.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Покликання апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції є безпідставними.

Враховуючи вище наведене, вважаю, що постанова судді першої інстанції є законною і підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

постанову Залізничного районного суду м. Львова від 11 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області В.П.Галин