Справа 372/1108/18
Провадження 3/362/778/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2018 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судді Обухівського районного суду Київської області, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

11.05.2018 року за вх. № 6985до Васильківського міськрайонного суду Київської області для розгляду надійшов протокол про вчинення суддею Обухівського районного суду Київської області Болобаном Валентином Георгійовичем правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно з даним протоколом, ОСОБА_1, обіймаючи посаду судді Обухівського районного суду Київської області Болобаном В.Г., являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, згідно з п.п. «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, примітки до ст. 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.06.2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, які виникли у зв'язку з купівлею транспортного засобу (легкового автомобіля) вартістю 510 000грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому правопорушенні не визнав. Пояснив, що дійсно 20.07.2017 року він придбав у власність автомобіль (Audi A3) вартістю 510 000 грн. Про зміну свого майнового стану повідомив НАЗК 06.02.2018 року. Зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки в його діях відсутня вина (будь-який умисел, або необережність), а також відсутні будь-які наслідки для інших осіб чи держави, що також є необхідною складовою адміністративного правопорушення. Додав, що намагався своєчасно подати такі відомості до НАЗК, намагався внесті такі відомості декилька разів на сайті НАЗК, однак, через технічні збої в роботі сайту йому це не вдалось. Після цього у нього деякий час не було особистого ключа ЕЦП (оскільки строк дії попереднього ключа закінчився, а оформлення нового зайняло деякий час). Крім того, повідомив, що інформацію про належне йому на праві власності майно (в тому числі і щодо придбаного автомобіля) зазначив у відповідній декларації за 2017 рік, тобто повідомив у встановлений законом спосіб.

Також, зазначив, що протокол відносно нього складений неповноважним органом, адже відповідно до положень ч. 3 ст. 12 Закону України Про запобігання корупції у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, саме уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. Тоді як цьому випадку протокол був складений Департаментом захисту економіки Національної поліції. Також, подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення (саме правопорушення, повязаного із корупцією), передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та клопотання про долучення доказів.

В судовому засіданні прокурор Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_2 підтримав протокол, просив суд визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд встановив такі обставини.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що визначено ст. 10 КУпАП.

Згідно зі ст. 1 ЗУ « Про запобігання корупції » під корупційним правопорушенням розуміється діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність. Відповідно до п. 9 ст. 1 ЗУ « Про запобігання корупції» правопорушення повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну чи цивільно-правову відповідальність.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм субєктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно звязані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст субєктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам. Вина - це обовязкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел - це відношення пізнавальної можливості і волі субєкта до вчиненого ним діяння. Його обовязкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння (бездіяльності), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина - це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Субєктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризував ВССУ в своєму листі від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу під яким ст. 10 КУпАП розуміє вчинення адміністративного правопорушення, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного, корупційного правопорушення, правопорушення повязаного з корупцією, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із визначення поняття, викладеного в ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність правопорушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана інформувати Національне агентство про суттєві зміни в її матеріальному становищі, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З пояснень ОСОБА_1, які підтверджені належними та допустимими доказами вбачається, що останній не мав на меті скрити інформацію щодо змін у своєму майновому стані, адже все ж таки з власної ініціативи вніс такі відомості у встановлений законом спосіб, а також відобразив ці відомості у своїй декларації за 2017 рік.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Проте, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодних даних про форму вини останнього, про наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та не містять жодних доказів на підтвердження такого умислу. Натомість, з пояснень особи та клопотань, поданих ним під час судового розгляду, чітко вбачається, що вина в його діях відсутня.

Враховуючи усі обставини, викладені вище, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб'єктивна сторона (вина у формі умислу) адміністративного правопорушення та негативні наслідки таких дій, а отже, і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, також відсутній.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись 247, 280, 287, 288 КУпАП, судя, -

П О С Т А Н ОВ И В:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Аепеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко