Справа № 161/7300/18 Провадження №33/773/335/18 Суддя в 1 інстанції: Подзіров А. О.
Категорія: ч.2 ст.172-15 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

прокурора - Довгана Н.Я.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2018 року, якою провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2018 року провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2018 року №20/ВП солдат ОСОБА_2, виконуючи обов'язки вартового (чатового) на посту №1 у залі судових засідань №6 Луцького міськрайонного суду Волинської області в порушення вимог ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.2, 5, 131, 390 Статуту та Інструкції, 05 квітня 2018 року внаслідок недбалого ставлення до служби під час виконання службово-бойових завдань не забезпечив належної охорони обвинуваченого ОСОБА_3 та допустив здійснення нападу обвинувачем на прокурора ОСОБА_1, який внаслідок цього отримав легкі тілесні ушкодження, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою суду ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам матеріального та процесуального законодавства. Просить постанову Луцького міськрайонного суду скасувати та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172 КпАП України, та призначити покарання у межах санкції даної статті.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді суд першої інстанції з'ясував всі обставини справи, належним чином дослідив наявні докази по справі та надав їм належну юридичну оцінку, а тому вірно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 175-15 КпАП України.

Відповідно до ст. 175-15 КпАП України об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого цим законом, характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього. Недбале ставлення до служби означає невиконання, або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов'язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26 квітня 2018 року №20/ВП, солдат ОСОБА_2, виконуючи обов'язки вартового (чатового) на посту №1 у залі судових засідань №6 Луцького міськрайонного суду Волинської області в порушення вимог ст.ст.11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п.2, 5, 131, 390 Статуту та Інструкції, 05 квітня 2018 року внаслідок недбалого ставлення до служби під час виконання службово-бойових завдань не забезпечив належної охорони обвинуваченого ОСОБА_3 та допустив здійснення нападу обвинувачем на прокурора ОСОБА_1, який внаслідок цього отримав легкі тілесні ушкодження.

З вказано протоколу можна зробити висновок, що ОСОБА_2 притягується до відповідальності саме у зв'язку з неналежним виконанням обов'язків вартового посту №1 залу судового засідання.

Разом з тим з показань ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_1 та відеоматеріалів з камер відеоспостереження суду вбачається, що ОСОБА_2 не виконував обов'язки вартового (чатового) на посту №1 у залі судових засідань №6 Луцького міськрайонного суду Волинської області, оскільки вказаний пост займав ОСОБА_5, а виконував усний наказ ОСОБА_4 стати спиною до камери з метою унеможливити будь-якої передачі сторонніх предметів обвинуваченому безпосередньо в місці наявності отвору в камері.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, на військовослужбовця покладений обов'язок беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Враховуючи те, що ставши спиною до камери з обвинувачем, ОСОБА_2 беззаперечно виконував наказ помічника начальника варти ОСОБА_4, який в цей час був начальником відносно ОСОБА_2 та мав право давати такі накази, останній під час несення служби 05 квітня 2018 року при охороні обвинуваченого ОСОБА_3 у залі судового засідання об'єктивно не міг здійснювати спостереження за останнім, а отже і не міг зупинити здійснення нападу обвинуваченим шляхом пролиття невідомої речовини на прокурора у справі, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України.

Що стосується доводів потерпілого, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-15 КпАП України, так як він не належним чином виконав наказ начальника, то вони не заслуговують на увагу, у зв'язку з тим, що даний факт не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності в межах даного протоколу, оскільки в протоколі вказано, що він притягується до відповідальності саме внаслідок неналежного виконання обов'язків вартового посту №1 залу судового засідання, які в цей момент виконував ОСОБА_5

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 293, 294 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду від 23 травня 2018 року, якою провадження у справі закрито у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 16.07.2018р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай