АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03липня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня2018року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня2018 рокуОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн на користь держави.

ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 судовий збір.

На вказану постанову захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду в частині визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення скасувати, провадження у справі закритина підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В решті постанову залишити без змін.

На обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, необгрунтованою, винесена з грубим порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що всупереч нормам ст.ст. 245, 252 КУпАП, суд не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи у їх сукупності, не врахував пояснення ОСОБА_2, які спростовують його вину у скоєнні ДТП, механізм виникнення ДТП, не надав оцінку іншим доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, а тому незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Захисник ОСОБА_3 вказує на те, що під час виникнення ДТП ОСОБА_2 рухався головною дорогою, на сигнал світлофора, що дозволяє рух, з дотримання вимог п.п. 2.3 б ПДР України, у межах дозволеної швидкості та з урахуванням дорожньої обстановки, а зміна напрямку руху була вимушеною, порушенням ПДР України, а саме створення аварійної ситуації ОСОБА_4

Вважає, що вказана ДТП та її наслідки перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням ПДР України водієм автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_4

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону судом належним чином не виконано.

Як встановив суд, 17 лютого 2018 року, о 19 год. 02 хв., ОСОБА_4 в м. Києві, на перехресті вул.Дніпровська Набережна та вул. Княжий Затон керуючи автомобілем марки «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_2, при зміні напрямку руху та перед початком руху та при повороті ліворуч не надала перевагу в русі автомобілю НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2, у зв'язку з чим своїми діями створила аварійну та порушила вимоги пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 10.1 ПДР Україниперед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно вимог п. 10.4 ПДР України водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Суд розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази, у т.ч. відеозапис події, прийшов до висновку про те, що ОСОБА_4 порушила вимоги вказаних пунктів ПДР України , а саме не впевнившись перед початком маневру повороту ліворуч, що це буде безпечним та створила перешкоду автомобілю «Volkswagen» під керуванням водія ОСОБА_2 З урахуванням цього, суд визнав ОСОБА_4 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, яка встановлює відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме - примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху абро вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відподальності, потерпілого свідків, показань технічних приладів та засобів фото- і відеоспостереження та іншими документами.

Вважаю таке рішення правильним, законним та обгрунтованим.

Крім того, судом встановлено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення №118021, що 17 лютого 2018 року приблизно о 19 год. 02 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_3, рухаючись в м. Києві, на перехресті вул.Дніпровська Набережна та вул. Княжий Затон, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечну швидкість руху, при зміні напрямку руху здійснив наїзд на перешкоду (бордюрний камінь), що призвело до пошкодження автомобіля «Volkswagen», чим порушив вимоги пунктів 2.3 б, 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п. 10.1 ПДР Україниперед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п.2.3 б ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог п. 12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і станом транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Визнаючи винним ОСОБА_2 у порушенні вказаних вимог ПДР України та притягуючи його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), суд врахував дані відеозапису з камер спостереження, встановлених на перехресті вулиць. Зокрема, даючи оцінку цьому доказу, зазначив, що водій ОСОБА_2 рухався з переважно більшою швидкістю, ніж інші учасники дорожнього руху, які рухались в попутному напрямку, у зв'язку з чим при появі перешкоди у вигляді автомобіля «Suzuki» він застосував екстрене гальмування, проте не уник виїзду за межі проїжджої частини та ДТП.

Разом з тим такий висновок суду зроблено помилково, оскільки він не узгоджується із іншими матеріалами справи.

У судовому засіданні апеляційної інстанції проглянуто відеозапис даної дорожньо-транспортної пригоди, з якого убачається, що зміна напрямку руху автомобіля НОМЕР_4під керуванням ОСОБА_2, була вимушеною, внаслідок грубого порушення Правил дорожнього руху України саме ОСОБА_4, яка не зупинилася перед виїздом на головну дорогу, не переконалася у відсутності небезпеки для подальшого руху, не надала дороги транспортному засобу під керуванням ОСОБА_2, що рухався по головній дорозі і мав перевагу в русі, чим створила аварійну ситуацію.

Висновок суду про те, що ОСОБА_2 рухався з переважно більшою швидкістю ніж інші учасники дорожнього руху, що рухалися в попутному напрямку, що не дало можливості йому уникнути виїзду за межі проїжджої частини та ДТП не підтверджено жодним належним доказом відповідно до ст.251 КУпАП та є припущенням суду.

Відтак, суд безпідставновстановив наяність причинно-наслідкового зв'язку між діями ОСОБА_2 та виникненням дорожньо-транспортної пригоди , оскільки вона виникла через грубе порушення ПДР ОСОБА_4, яку суд обгрунтовано визнав винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП.

За таких обставин, доводи, наведені у постанові суду щодо порушення ОСОБА_2 п. 2.3 б, 12.1, 10.1 Правил дорожнього руху України та наявності у його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є необґрунтованими.

З цих підстав постанова суду щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1ч.1 ст.247, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян , що становить 340 гривень на користь держави - скасувати.

Винести нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Юрдига О.С.