Номер провадження: 33/785/619/18
Номер справи місцевого суду: 520/462/18
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_2 на постановуКиївського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Нововоронцовка Херсонської обл., громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 31.12.2017 року о 17:20 год., на розі вул. Інглезі - Небесної Сотні в м. Одесі, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «ВАЗ 2101» д/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у останнього виявлено 0,40 %о (проміле) алкоголю.

За таких обставин, ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.9(а) «Правил дорожнього руху України».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

1) на момент зупинки та в подальшому при складанні адміністративного протоколу, ОСОБА_2 не перебував за кермом автомобілю «ВАЗ 2101» держ. знак НОМЕР_1, а ним керував ОСОБА_4, що не взято судом першої інстанції до уваги. Навпаки, в оскаржуваній постанові суд зазначено, що покази ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд не може взяти до уваги, оскільки посилається на докази, що є в матеріалах справи, покази співробітника УПП, та відео фіксацією не факту зупинки транспортного засобу, а вже факту перевірки на стан алкогольного сп'яніння, що на його думку, ніяким чином не може бути доказом того, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом вказаного автомобілю;

2) суд першої інстанції не взяті до уваги та піддані критичній оцінці покази свідка ОСОБА_4, натомість пояснення працівника поліції, на думку суду є об'єктивними та такими, що відповідають дійсності. Однак, працівник поліції жодним чином не попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень та його пояснення, на його думку, не являються достатніми та допустимими доказами по справі, оскільки він не допитаний, згідно ст. 251 КУпАП як свідок;

3) достатньою підставою для критичної оцінки доказів, на які посилався суд першої інстанції, є підтвердженнями ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засідання факту вимагання працівниками поліції грошових коштів.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 та його захисник просять скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною сьомою ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 078274 від 31.12.2017 року;

- відео записом з нагрудних камер співробітників поліції, відповідно до якого зафіксовано факт проходження водієм ОСОБА_2 тесту на стан алкогольного сп'яніння на спеціальному технічному приладі, який показав позитивний результат;

- письмовими пояснення понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_7, у присутності яких складалися вказані матеріали, та які засвідчили факт перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння;

- письмові пояснення інспектора поліції батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області Іванова Д.І.;

- інші документи, долучені інспектором поліції до протоколу.

Посилаючись на зазначені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п.2.9 (а) «Правил дорожнього руху України».

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що перед святом Нового року, 31.12.2017 року він прибув у гості до м. Одеси на автомобілі марки «ВАЗ 2101» держ. знак НОМЕР_1, яким він керує на підставі свідоцтва про право власності на автомобіль. В цей день він вживав спиртні напої. Приблизно о 20 годині цього ж дня він з братом проїжджав на вказаному автомобілі поряд з ринком «Успіх» на розі вул. Інглезі - Небесної Сотні, при цьому за кермом перебував його брат - ОСОБА_4, оскільки останній спиртні напої не вживає. На вказаному перехресті його автомобіль, під керуванням ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції. На вимогу поліцейських він та ОСОБА_4 надали документи, які підтверджували право користування та управління транспортним засобом, після чого поліцейськими його автомобіль був оглянутий і останні стали вимагати у нього грошові кошти за те, що нібито він перебував за кермом транспортного засобу в стані алкогольного сп'яніння. На такі дії поліцейських він став заперечувати, після чого ними були запрошені поняті та проведено його освідування на стан сп'яніння, в результаті якого прилад показав результат 0.40 %о (проміле) алкоголю. Після цього, його закували в кайданки та доставили до відділу поліції.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_2 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та взагалі заперечував факт керування транспортним засобом, під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 078274 від 31.12.2017 року,(а.с. 3);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до яких 31.12.2017 року о 22 год. 15 хв. їх запросили бути присутніми при проведенні тесту на стан алкогольного сп'яніння на спеціальному приладі «Драгер» водія автомобілю «ВАЗ 2101» ОСОБА_2 Після проходження даного тесту, останній показав позитивний результат в 0.40 %о (проміле) алкоголю (а.с. 5, 6).

- письмові пояснення ОСОБА_9, з яких видно, що 31.12.2017 року о 20 год. 20 хв. на пр.-ті Маршала Жукова (Небесної сотні) був зупинений його автомобіль марки «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1, після чого в нього попросили пред'явити документи та запропонували проїхати до відділу поліції, на що він відмовився, оскільки не перебував за кермом, оскільки до цього вживав спиртні напої, а сидів на пасажирському сидінні. За кермом перебував ОСОБА_4 Після цього, до нього були застосовані спеціальні засоби у вигляді кайданок (а.с. 7);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_5, який пояснив, що 31.12.2017 року приблизно о 21:00 год., йому зателефонував ОСОБА_2 та просив привезти грошові кошти, з метою подальшої передачі співробітникам поліції за не притягнення до адміністративної відповідальності. Приїхавши на місце події, де знаходились ОСОБА_2, ОСОБА_4 та поліцейські, він передав грошові кошти ОСОБА_9 та після спливу близько 15 хвилин, останнього працівники поліції посадили до автомобілю патрульної поліції та відвезли до відділу поліції (а.с. 31);

- письмові пояснення (та додаткові пояснення) свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 31.12.2017 року саме він перебував за кермом транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1, а не ОСОБА_2, оскільки останній вживав спиртні напої та попросив його сісти за кермо. Приблизно о 20 годині на перехресті вулиць Інглезі та Небесної Сотні, вказаний автомобіль, під його керуванням був зупинений працівниками поліції. На вимогу поліцейських, ним та ОСОБА_2 були надані документи, після чого поліцейські стали наполягати на тому, що саме ОСОБА_2 був за кермом автомобілю, і йому необхідно пройти тест на стан алкогольного сп'яніння. Однак ОСОБА_2 став обурюватись, оскільки за кермом він не перебував, після чого поліцейські стали вимагати з ОСОБА_2 (з його слів) грошові кошти за не складення протоколу про адміністративне правопорушення. На прохання привезти грошові кошти, приблизно через годину, під'їхав ОСОБА_5, який передав кошти ОСОБА_2, однак поліцейські одягли кайданки на ОСОБА_2, посадили його до поліцейського автомобілю та відвезли у невідомому напрямку (а.с. 35, 36);

- письмові пояснення інспектора взводу 1 роти 2 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області Іванова Д.І., з яких вбачається, що 31.12.2017 року під час несення служби по охороні правопорядку та безпеки у Київському районі м. Одеси у складі автопатруля «Ягуар803», транспортний засіб марки «RENUALT DUSTER», д/з 1503 (16 регіон), у складі чотирьох співробітників, з яких три були у бронежилетах, а однин з автоматом АКМС. 31.12.2017 року о 20:20 год., в м. Одесі на куту вул. Інглезі та проспекту Небесної Сотні, був зупинений автомобіль марки «ВАЗ» д/з НОМЕР_1, зеленого кольору без переднього бамперу з метою перевірки документів. Водій вищезазначеного транспортного засобу ОСОБА_2 перебував з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме йшов чіткий запах алкоголю з ротової порожнини. На місце події було викликано співробітників патрульної поліції - екіпаж «Благо-105», з метою перевірки водія на стан алкогольного сп'яніння. Особа, яка сиділа на пасажирському сидінні, відмовилася надавати документи та анкетні відомості, а представилася як громадянин України. Після чого він разом з напарниками продовжив здійснювати службу. Ніяких заходів психологічного чи фізичного примусу не застосовувалось (а.с. 37);

- відеозапис події, долучений до матеріалів справи, з якого випливає, що ОСОБА_2 31.12.2017 року пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння на спеціальному технічному приладі «Драгер», який показав позитивний результат 0.40 %о (проміле) алкоголю (а.с. 26).

Під час апеляційного розгляду справи повторно були допитані свідки ОСОБА_4 та Іванов Д.І..

При цьому свідок ОСОБА_4 пояснив, що 31.12.2017 року він приїхав до друзів на вул. Варненську в м. Одесі, а саме до ОСОБА_5 у гості, де перебував також його брат ОСОБА_2, його дружина та ін. Його брат вживав алкогольні напої з приводу свята та попросив сісти за кермо його автомобілю «ВАЗ 2101» державний номерний знак НОМЕР_1 та покатати його по новорічному місту. Він сів за кермо, оскільки алкогольні напої не вживав та поїхав у бік ринку «Успіх», де на перехресті вулиць Інглезі та Небесної Сотні вказаний автомобіль був зупинений поліцейськими. На прохання поліцейським ним та ОСОБА_2 були надані документі, які поліцейські забрали, та почали з'ясовувати стосунки з братом. В цей час він відійшов до магазину, щоб придбати цигарки, а коли повернувся, то помітив, що ОСОБА_2 вже на місці зупинки автомобілю не має, а автомобіль погрузили на евакуатор. Після чого вони пішли додому, а родичі пішли до райвідділу за ОСОБА_2.

Натомість, свідок Іванов Д.І. пояснив, що він працює інспектором взводу 1 роти 2 батальйону поліції особливого призначення ГУНП в Одеській області. 31.12.2017 року він заступив на службу по охороні правопорядку та безпеки у Київському районі м. Одеси у складі автопатруля «Ягуар803», з ким заступав не пам'ятає. Ввечері цього ж дня в м. Одесі біля ринку «Успіх» їх патруль зупинив автомобіль марки «ВАЗ 2101», зеленого кольору, на теперішній час причину зупинки не пам'ятає. В автомобілі були дві особи, один з яких ОСОБА_2, який сидів за кермом, другу особу не встановлювали. На прохання надати документи на право управління транспортним засобом, ОСОБА_2 надав документи на своє ім'я, після чого було помічено, що він перебуває з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з ротової порожнини та в салоні автомобілю. Після цього, відбувся конфлікт між співробітниками поліції та ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що останній почав вести себе зухвало та з'ясовувати причину зупинки автомобілю. Після цього, ними був викликаний екіпаж патрульної поліції, які по приїзду на місце зупинки застосували до ОСОБА_2 спец. прилад «Драгер» та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого доставили до райвідділу. В патрульному автомобілі вівся запис на реєстраторі, але він через деякий час перезаписується, тому запису саме тієї події не збереглося. Ніяких коштів ні він, ні його колеги у ОСОБА_2 не вимагали.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Разом з тим, диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, що відповідальність за зазначеною нормою закону настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, необхідно встановити факт керування автомобілем такою особою у стані, який дає підстави для проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 078274 від 31.12.2017 року,зафіксовано, що 31.12.2017 року о 20 год. 20 хв. в м. Одесі на розі вулиць Інглезі - Небесної Сотні, водій ОСОБА_2, керував автомобілем «ВАЗ 2101» н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, зі згоди водія проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, відповідно до якого у ОСОБА_2 виявлено 0.40 %о (проміле) алкоголю.

Разом з тим, наведені у протоколі відомості, суперечать фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Встановленим є той факт, що з моменту зупинки працівниками поліції 31.12.2017 року о 20 год. 20 хв. в м. Одесі на перехресті вулиць Інглезі - Небесної Сотні автомобілю «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1, ОСОБА_2 не заперечував того факту, що він вживав алкогольні напої, натомість, заперечував факт перебування за кермом автомобілю. Дані показання ОСОБА_2 надавав на протязі проведення з ним освідування, посилався на даний факт при розгляді справи в суді першої інстанції, вказував на них в апеляційній скарзі та настоював на таких показах протягом судового розгляду в суді апеляційної інстанції.

Крім того, свідок ОСОБА_4 також з моменту зупинки стверджував, що саме він перебував за кермом вказаного автомобілю, а не ОСОБА_2 На своїх показах він настоював з моменту відібрання у нього пояснень, на протязі судового розгляду як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, очевидно випливає, що він розпочатий 31.12.2017 року о 22 год. 11 хв. в приміщенні відділу поліції. На відеозапису видно, що о 22 год. 11 хв. 30 сек. відбувається ОСОБА_2 в присутності понятих запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння, на що останній погодився та за допомогою приладу «Драгер» пройшов тест, який показав наявність в його організмі алкоголю в розмірі 0.40 %о (проміле).

Будь-яких відеоматеріалів, які б свідчили про факт керування ОСОБА_2 31.12.2017 року о 20 год. 20 хв. автомобілем марки «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1 в матеріалах справи не має.

Зі змісту зазначених вище відео матеріалів видно, що ОСОБА_2 фактично не відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, але зазначив, що він не керував автомобілем, а працівниками поліції беззаперечно не доведений факт керування автомобілем особою, яка притягнута до відповідальності.

Окрім того, у судовому засіданні суду апеляційної інстанції встановлено, що об'єктивних даних, які б свідчили про факт керування ОСОБА_2 автомобілем «ВАЗ 2101» на момент його зупинки працівниками поліції, у справі немає.

При цьому, показання інспектора поліції Іванова Д.І., жодними іншими матеріалами справи не підтверджені, тому апеляційний суд вважає їх недостатніми для встановлення факту керування ОСОБА_2 зазначеним транспортнім засобом.

Питання щодо вимагання у ОСОБА_2 працівниками поліції неправомірної вигоди апеляційним судом не розглядалось, оскільки не входить в межі розгляду справи про адміністративне правопорушення, та він може оскаржувати їх дії, в порядку адміністративного судочинства.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не забезпечив повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду та дійшов висновку, який суперечить фактичним обставинам справи та приписам КУпАП, тому судове рішення не може вважатись обґрунтованим і законним.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - безпідставно, оскільки його винуватість не доведена матеріалами справи, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Разом з тим, ст. 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінальному процесуальному законодавстві.

Пунктом 3 ч.1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми через їх суб'єктивність та неповноту (показання інспектора поліції та відеозапис), а інших, об'єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені, а можливості їх отримати - вичерпані.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки КУпАП не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст.ст. 7, 252, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, подану в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 30.03.2018 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із недоведеністю його винуватості у вчиненні зазначеного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца