Код суду 233 № 233/2104/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Стадченко О.В. при секретарі Кравцовій Л.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, який народився 26 червня 1987 року в м.Костянтинівка Донецької області, є громадянином України, має середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та мешкає за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Трудова, будинок 178,

- за ст. 130 ч.1 КУпАП, якому розяснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 17 квітня 2018 року о 02 години 20 хвилин в м. Костянтинівка по вул. Київська навпроти будинку № 6, керував транспортним засобом ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з рота, млява мова, хитка хода). Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатору «Alkotest 6810» та проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1, в судовому засіданні 04 червня 2018 року, факт правопорушення не визнав та пояснив, що 17 квітня 2018 року вночі він разом зі своїм другом, імя якого не побажав називати, який був за кермом вказаного автомобіля їхали по вул. Київська в м.Костянтинівка та були зупинені працівниками поліції. Після зупинки він в машині пересів на місце водія. В цей час до нього підійшли працівники поліції, які запропонувати йому надати документи та звинуватили його у перебуванні в стані алкогольного спяніння, хоча він був тверезий. На місці поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан спяніння, але проїхати до медичного закладу для встановлення стану алкогольного спяніння проїхати не пропонували. Від підписів в протоколі і отримувати копію протоколу відмовився.

Разом з тим, в наступні судові засіданні, призначені на на 08 годину 10 хвилин 27 червня 2018 року, 08 годину 30 хвилин 10 липня 2018 року та 08 годин 00 хвилин 16 липня 2018 року, ОСОБА_1 не зявився, за невідомою суду причини, у звязку з чим двічі був підданий приводу в судове засідання. Про причини неявки в судове засідання не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надав.

Суд приймав всі можливі законні заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про місце та час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення шляхом надіслання судових повісток про виклик за адресою, вказаною протоколі, а також шляхом розміщення судової повістки про виклик на офіційному Web-сайті ОСОБА_5 України.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейській суд з прав людини в своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Отже ОСОБА_1, будучи присутнім в судовому засіданні 04 червня 2018 року, достеменно обізнаний про розгляд справи в суді, проте жодних заходів з метою дізнатися про стан відомого йому судового провадження не вжив, а навпаки умисно ухиляється від явки до суду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Отже, оскільки судом прийняті всі можливі законні заходи по сповіщенню ОСОБА_1 про час та місце розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, з метою забезпечення дотримання принципу невідворотної відповідальності за вчинене правопорушення, суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення можливо проводити у відсутності ОСОБА_1

Незважаючи на невизнання своєї вини, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні доведена в повному обсязі сукупністю, безпосередньо досліджених в судовому засіданні, доказів.

Так, поліцейський ГРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6, в судовому засіданні пояснив, що 17 квітня 2018 року разом з іншими працівниками поліції перебував у наряді та десь після о 02 годині ночі ним було зупинено автомобіль ГАЗ 32213. Він підійшов до вказаного автомобіля. Водій автомобіля був з явними ознаками алкогольного спяніння, що вбачається з відеозапису доданого до протоколу. У звязку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою алкотеста або проїхати до лікарні, на що ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. Також, ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від підпису протоколу про адміністративне правопорушення і отримувати його копію.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №353053 від 17.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 17 квітня 2018 року о 02 години 20 хвилин в м.Костянтинівка по вул. Київська навпроти будинку № 6, керував транспортним засобом ГАЗ 32213, державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з рота, млява мова, хитка хода). Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатору «Alkotest 6810» та проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4

На відеозаписах, досліджених в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1, чітко зафіксовано рух автомобілю ГАЗ 32213 під керуванням ОСОБА_1, його зовнішній вигляд, а також відмова останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі та продуття алкотестера Драгер.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_3 (суд приймав всі можливі законні заходи для виклику і допиту свідка в судовому засіданні. Однак на неодноразові виклики до суду свідок не зявлявся, тому суд бере до уваги його письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення), 17 квітня 2018 року він був запрошений працівниками поліції в якості свідка. В його присутності і ще одного свідка ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд за допомогою алкотестера 6810 або проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_4 (суд приймав всі можливі законні заходи для виклику і допиту свідка в судовому засіданні. Однак на неодноразові виклики до суду свідок не зявлявся, тому суд бере до уваги його письмові пояснення, які знаходяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення), 17 квітня 2018 року він був запрошений працівниками поліції в якості свідка. В його присутності і ще одного свідка ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд за допомогою алкотестера 6810 або проїхати до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного спяніння, від чого ОСОБА_1 категорично відмовився.

Відповідно до довідки інспектора Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_7 від 02.05.2018 року №9651/204/06-2018 ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався. Посвідчення водія у базі Національної поліції не значиться.

Аналізуючи докази, які знаходяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 130 КУпАП як - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також суд вважає, що поліцейські, при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяли у відповідності до своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення визнається судом допустимим доказом, як і інші докази, досліджені в судовому засіданні зокрема, пояснення свідків, диск із відеозаписами, які обєктивно узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи та підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, які були підставою для вимог щодо проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан такого сп'яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч.1ст.130 КУпАП.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, і йому не пропонували проїхати до медичного закладу, оскільки вони повністю спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: поясненнями свідків, протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом, на якому зафіксований рух транспортного засобу та факт відмови ОСОБА_1 від проходження на місці огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотеста «Драгер» та медичного огляду на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, які в свою чергу узгоджуються між собою і не мають суттєвих протиріч. Суд вважає, що займаючи таку позицію, ОСОБА_1 намагається уникнути адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дотримуючись вимог ст. 33 КУпАП, при визначенні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення, враховуючи особу правопорушника, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення, яке оцінюється як грубе, оскільки діяльність повязана з керуванням транспортним засобом джерелом підвищеної небезпеки; даних щодо особи винного, ступінь його вини, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки, відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суди не вправі застосовувати таке стягнення тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

З урахуванням положень п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на час ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, тобто 352 гривні 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок без позбавленням права керування транспортними засобами.

Штраф слід перерахувати на р/р 5001, отримувач Донецьке УК/Дон. обл./21081300, код за , МФО 899998, банк Казначейство України (ЕАП), ККДБ- 21081300, (символ звітності банку - 149).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві ) гривні 40 копійок, який слід перерахувати на поточний рахунок 5058, отримувач Костянтин. УК/ м. Костянтинівка/22030101, код ЄДРПОУ 37890775, банк отримувача ГУДКСУ Казначейство України (ел.адм.податків) МФО 899998, код класифікації і доходів бюджету - 22030101, найменування коду класифікації доходів бюджету - ОСОБА_5 збір (Державна судова адміністрація України, 050).

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути предявлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя : О.В.Стадченко