Справа 573/821/18
Номер провадження 3/573/306/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі матеріал, який надійшов з Сумського РВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2018 року до Білопільського районного суду Сумської області з Сумського РВП ГУНП в Сумській області надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, 16 травня 2018 року о 07 годині 55 хвилин в смт. Миколаївка Білопільського району Сумської області по вул. Миру водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від продуття спеціального газоаналізатора Драгер 6810 та проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків.

Як зазначено у протоколі, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 з протоколом не погодився, зазначив, що вранці 16 травня 2018 року вони з дружиною на автомобілі виїхали по своїх справах, при цьому його дружина ОСОБА_2 була за кермом, а він сидів на пасажирському сидінні. Згодом їх зупинили працівники поліції, які підійшли до його пасажирських дверцят та почали їх відкривати. Потім вони підішли до водійських дверцят та попросили у його дружини документи. Оскільки свої документи вони зберігають разом, дружина дала поліцейським і свої, і його документи. Згодом працівники поліції віддали дружині її документи та сказали, що вони не потрібні, а його документи залишили у себе, хоча він машиною не керував. Працівники поліції поводили себе зухвало, говорили, що заберуть машину на майданчик, стверджували, що за кермом перебував саме він і що вони з дружиною помінялися місцями, хоча це було не так. У звязку з цим він зателефонував на номер «102» та поскаржився на їхні дії, що поліцейським не сподобалося. Вони запропонували йому пройти огляд на стан спяніння. Те, що він перебував у стані алкогольного спяніння, він не заперечував, але оскільки автомобілем він не керував, то від проходження огляду відмовився. Потім поліцейські зупинили понятих та в їх присутності він знову відмовився від проходження огляду оскільки машиною не керував. Тоді працівники поліції склали відносно нього протокол та повернули документи на машину. Те, що перебував у стані алкогольного спяніння та відмовився проходити огляд він не заперечує, але автомобілем він не керував.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 зазначеної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надала покази аналогічні показам свого чоловіка ОСОБА_1, при цьому вона підтвердила, що в той день за кермом їхнього автомобіля перебувала саме вона, а не її чоловік. Коли їх зупинили, вона злякалася та дала свої і чоловіка права, оскільки вони зберігають їх разом. Працівники поліції поводили себе зухвало, спочатку не представилися, потім представилися, але не розбірливо, нічого не пояснювали.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 16 травня 2018 року близько 8 год. він зі своєю дружиною їхав на автомобілі в магазин та розминувся з автомобілем ОСОБА_1, при цьому за кермом їхнього авто була дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2, а її чоловік сидів збоку. Надалі свідок зупинився біля магазину, а його дружина пішла в магазин. При цьому він бачив, що машину ОСОБА_2 зупинили працівники поліції та що з водійських дверцят вийшла саме ОСОБА_2 Коли вони їхали назад з магазину, його зупинили працівники поліції та запропонували бути понятим при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 При ньому вони пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, але він відмовився. На його зауваження, що ОСОБА_1 не був за кермом, а була його дружина, поліцейській сказали, що ОСОБА_3 посвідчує тільки факт відмови ОСОБА_1 від медичного огляду, а про те, хто був за кермом, його ніхто не запитує. Потім ОСОБА_3 підписався в протоколі та в поясненнях, але самі пояснення не читав та не знав, що там написано.

Суд приймав заходи для виклику в судове засідання свідка ОСОБА_4, який у протоколі відносно ОСОБА_1 засвідчив факт його відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Але останній у судові засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Також судом вживалися заходи щодо виклику в судові засідання призначені на 21 червня та 05 липня 2018 року свідка ОСОБА_5, який склав зазначений протокол про адміністративне правопорушення, однак останній у вказані судові засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Наданий Сумським РВП ГУНП в Сумській області відеозапис факт керування автомобілем ОСОБА_1 також не підтверджує. Вказаний відеозапис здійснений після зупинки автомобіля та на ньому присутні тільки дружина ОСОБА_1 ОСОБА_2 та інспектор Тищенко М.Д.

Суд зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обовязок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем суду надано не було, а тому пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що за кермом автомобіля перебувала його дружина ОСОБА_2, у суді спростовані не були.

Крім того, такі пояснення ОСОБА_1 підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який є сторонньою особою, з ОСОБА_1 не перебуває ні в родинних, ні в дружніх стосунках.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 36, ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання рішенням законної сили, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Суддя