Справа № 510/965/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.18 р. Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Сорокіна К.В.,

за участю: секретаря судового засідання Іванової Н.С.

прокурора Завальнюк Д.В.

правопорушника - ОСОБА_1

захисника правопорушника адвоката ОСОБА_2

розглянувши матеріали, які надійшли від Національної поліції Департаменту захисту економіки управління захисту економіки Управління захисту економіки в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в Ренійській філії ДП «АКМПУ»

за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

Зміст ст. 268 КпАП України розяснено, клопотань не надійшло.

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено в протоколі, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника відділу логістики та договірної роботи Ренійської філії Державного підприємства «Адміністрація портів України», згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, 12.01.2017 року продав нерухоме майно у вигляді однокімнатної квартири, загальною площею 28,9 кв.м., загальною вартістю 140711 грн., розташованої в АДРЕСА_1, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 р. В порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.172-6 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: неповідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, вину не визнав, та пояснив, що квартиру він продав 12.01.2017 р., а електронний ключ він отримав 10.03.2017 р., таким чином він не ніяким чином не зміг у встановлені строки повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані. Крім того, його дії не містили умислу на порушення вимог фінансового контролю, не подання відповідної інформації пояснюється тим, що він не знав про таку вимогу законодавства і лише у листопаді грудні 2017 р. він був ознайомлений з нею.

Захисник ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, проводити перевірку декларацій особи уповноважено НАЗК, Департамент захисту економіки Національної поліції такими повноваженнями не наділений. Згідно матеріалів справи не вбачається умислу ОСОБА_1 на уникнення фінансового контролю щодо зміни у майновому стані, оскільки ОСОБА_1 продав квартиру у січні 2017 р., а лише в березні 2017 р. отримав електронний ключ, тому він обєктивно не мав можливості повідомити НАЗК, у встановлений законом строк. Крім того 08.02.2018 р. ОСОБА_1 повідомив НАЗК про зміни у майновому стані, що свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю щодо зміни у майновому стані. У звязку з тим, що у ОСОБА_1 не було умислу на неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, ОСОБА_1 не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Прокурор Завальнюк Д.В. під час розгляду справи зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому на неї належить накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Вислухавши думку прокурора Завальнюк Д.В., пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, дослідивши та оцінивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

Наказом по особовому складу Т.в.о. начальника РФ ДП «АМПУ» ОСОБА_3 № 603 від 30.11.2017 р. ОСОБА_1 на підставі наказу філії від 12.09.2017 р. № 561 та від 30.11.2017 р. № 752 переведено з 01.12.2017 р. на посаду начальника відділу логістики та договірної роботи управління філії.

Відповідно до ст. 1 Закону, субєктами декларування є, зокрема, особи, зазначені у підпункті «а» пункту 2 частини першої ст. 3 цього Закону, а саме посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої статті 3.

Згідно з підпунктом «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посада ОСОБА_1 віднесена до субєктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають, зокрема, у неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно протоколу ОСОБА_1Я інкримінують неповідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Частинами 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» було визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, зобовязаний письмово повідомити про ще Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб сайті Національного агентства.

Ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 р. 1544 грн., з 1 травня 1624 грн., з 1 грудня 1700 грн..

Судом встановлено, що ОСОБА_1Я 12.01.20017 р. продав на підставі договору купівлі продажу квартиру № 10, яка розташована в м. Одеса, вул.. Манежна, 22, загальною вартістю 140711 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року (50*1544 грн. = 77200 грн.). Отже ОСОБА_1 був зобовязаний у десятиденний строк з моменту відчуження майна письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, що ОСОБА_1 мав умисел на неповідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, обовязковими ознаками складу правопорушення є обєкт, обєктивна сторона, субєкт та субєктивна сторона. Відсутність хоча б однієї з цих ознак свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, необхідно встановити наявність субєктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття правопорушення, повязаного з корупцією, визначеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», характеризується умисною формою вини.

В інформаційному листі від 22 травня 2017 року судової палати у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією, зазначено, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього прямого чи непрямого умислу на неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, суд вважає обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються долученим до матеріалів справи повідомленням до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, яке було подано 08.02.2018 р. (а.с. 24), в якому вказано доход про відчуження нерухомого майно у сумі 140711 грн.

Окрім того, під час розгляду справи не було встановлено наявності в діях ОСОБА_1 мети на уникнення фінансового контролю щодо суттєві зміни в майновому стані, оскільки майно було відчужено 12.01.2017 р., а електронний ключ ОСОБА_1 отримав в березні 2017 р., у звязку з чим він обєктивно не мав можливості повідомити НАЗК у встановлений законом строк про суттєві зміни у майновому стані. Обєкт нерухомості був відчужений на підставі договору купівлі продажу, відповідні відомості були внесені до реєстру прав власності на нерухоме майно, про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 повідомив НАЗК 08.02.2018 р.

Таким чином, відсутня вина ОСОБА_1 у формі прямого чи непрямого умислу, як обовязкова ознака складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що унеможливлює притягнення її до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Пунктом 8 ч.1 ст.11 Закону "Про запобігання корупції визначено, що до повноважень Національного агентства належить, поміж іншого, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст.12 цього ж Закону встановлено, що у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або повязаного з корупцією правопорушення, Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обовязковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше пяти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Ст. 48 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль. Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього Закону. Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

Пунктом 1 Розділу 1 Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 р за № 201/30069 встановлено, що цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно З пунктами 2 - 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Додані до протоколу матеріали не містять відомостей про проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, а також повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Таким чином, Департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до суб'єктів, які наділені правом проведення перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування.

Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Відповідно до п. 1 та п. 4 Загальних положень Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. N 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції, не допускається.

Отже посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб'єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Усі дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно посадові особи НАЗК, у тому числі і вирішувати питання щодо притягнення особи до відповідальності.

Аналізуючи вищевказані норми та обставини справи, суд приходить до висновку, що всі дії щодо збирання доказів у даній справі проведені не уповноваженим органом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.04.2018 р. у справі 814/886/17 висловив свою правову позицію, а саме, що здійснення контролю та перевірки осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачатьсяё на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 279, 280, 283- 285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією стосовно ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 днів з моменту її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області.

Суддя К.В. Сорокін