ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" липня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Головного Управління Національної поліції в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
ОСОБА_1, 23.05.2018 р. о 22 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в районі будинку № 2 по вул. Весніна в м. Харкові, при зміні напрямку руху праворуч, не впевнився в тому, що це буде безпечним, внаслідок чого сталося зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2, чим було заподіяно матеріальні збитки.
Внаслідок ДТП постраждав та був доставлений до ХМКЛШНМД ім. Мещанінова ОСОБА_2 з діагнозом: забиття мяких тканин голови, стегна, кінцівок.
01.06.2018р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 018929.
Правопорушник ОСОБА_1, будучи допитаним у судовому засіданні, свою провину не визнав, вважаючи, що в його діях відсутні порушення ПДР України, надавши пояснення аналогічним тим, що знаходяться в матеріалах справи (а.с.14).
Велосипедист ОСОБА_2, в судовому засіданні надав пояснення аналогічні тим, що містяться в матеріалах справи. Вважає, що водій автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 грубо порушив вимог п. 10.1 ПДР України. При цьому зазначив, що його велосипед був обладнаний згідно вимог ПДР України, а саме світлоповертачами: позаду червоного кольору, спереду була сіліконова мігалка, яка з незрозумілих йому обставин зникла з місця ДТП.
Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного.
Суд, вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до п. 1.3 «Правил дорожнього руху» учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно п. 1.4 «Правил дорожнього руху» кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1
Відповідно до п. 10.1 «Правил дорожнього руху», перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Отже, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DAEWOO Lanos» д/н НОМЕР_2 - повинен був виконати вимоги п. 10.1 «Правил дорожнього руху», при яких мав би можливість уникнути зіткнення з велосипедистом ОСОБА_2
Суд, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.
Доводи водія транспортного засобу «DAEWOO Lanos» д/н НОМЕР_2 ОСОБА_1 щодо відсутності в його діях порушень ПДР, суперечать зібраним у справі доказам, зазначеним вище.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
У відповідності зі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд звільняє ОСОБА_1 від сплати судового забору, оскільки останній, відповідно до копії посвідчення серії УБД № 057204, є учасником бойових дій.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.
ОСОБА_1 звільнити від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ