Єд. унік. № 243/5039/17
Провадження № 3/243/1700/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.,

прокурора Борисова А.А.,Пшеничного А.В.

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство», який мешкає за адресою: Донецька область, Словянський район, с. Тетянівка, вул. Лісна, 21,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 згідно наказу (розпорядження) генерального директора - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № 26-к від 11 лютого 2015 року було призначено на посаду директора ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство», на підставі наказу № 140-к від 22 грудня 2015 року ОСОБА_1 було звільнено з посади директора ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство», на підставі рішення Словянського міськрайонного суду в Донецькій області від 26 квітня 2016 року у справі № 243/341/16-ц та наказу генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № 44-к від 27 квітня 2016 року ОСОБА_1 було поновлено на посаду директора ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року: корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами відповідальності за корупційні правопорушення є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є субєктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, як на посадову особу юридичної особи публічного права, та яка є відповідальною за вчинення корупційних правопорушень.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У примітках до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення зазначено наступне: субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно дочастин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Верховною Радою України 03 березня 2017 року прийнято Закон України № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», який набув чинності 30 березня 2017 року, відповідно до якого продовжено до 01 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше».

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі декларацій офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції директор ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_1, несвоєчасно подав щорічну декларацію, як посадова особа юридичної особи публічного права, за 2016 рік без поважних причин, а саме: 10 січня 2018 року о 14 годині 03 хвилини.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена, тому просив накласти відносно нього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної вище статті.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 просив закрити провадження в адміністративній справі.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні також просила закрити провадження по справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину в інкримінованому правопорушенні не визнав в повному обсязі, просив суд закрити провадження по справі.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що коли він працював юристом на підприємстві де працює ОСОБА_1 то помилково надавав інформацію останньому щодо непотрібності подачи щорічної декларації за 2016 рік. Крім того пояснив, що в грудні 2017 року - січні 2018 року ОСОБА_1 надавав пояснення прокурору з приводу неподання щорічної декларації, оскільки не знав про необхідність її подання.

Суд вислухавши в судовому засіданні думку та пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази прийшов до наступного.

Вирішуючи справу по суті, суд керується Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № і 700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням адміністративного судочинства є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з вимогами ст. 280 цього ж Кодексу орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та ін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки /пропозиції/ такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка /пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей. Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У статті 68 Конституції України встановлено, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

На підтвердження вини ОСОБА_1П у вчиненні адміністративного правопорушення, Управлінням захисту економіки в Донецькій області були надані наступні письмові докази, які були дослідженні судом під час судового засідання, а саме:

-Наказ генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № 26-к від 11 лютого 2015 року про призначення ОСОБА_1 на посаду директора ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» (а.с. 35);

-Наказ № 140-к від 22 грудня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» (а.с.36);

-Наказ генерального директора ОКП «Донецьктеплокомуненерго» № 44-к від 27 квітня 2016 року про поновлення ОСОБА_1 на посаду директора ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» (а.с.37);

-Протокол № 507 від 01 червня 2018 року про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1, будучи субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, несвоєчасно подав декларацію, як посадова особа юридичної особи публічного права за 2016 рік без поважних причин, а саме 10 січня 2018 року о 14 годині 03 хвилині, тоді як строк подачі декларацій Законом 1975-VIII було продовжено до 01 травня 2017 року (а.с. 5-10);

-Пояснення ОСОБА_1 від 29 грудня 2017 року, який зазначив, що ним не подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» за 2016 рік у звязку із тим, що він не знав про необхідність її подання (а.с. 20);

-Скриншот декларації з сайту Єдиного державного реєстру декларацій від 17 січня 2018 року, відповідно даних якого ОСОБА_1 подав свою декларацію 10 січня 2018 року о 14 годині 03 хвилині (а.с. 12-19);

-Лист ОКП «Донецьктеплокомуненерго» прокурору Словянської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 від 10 січня 2018 року, згідно якого 10 січня 2018 року до Національного агентства з питань запобігання корупції було надіслано повідомлення про несвоєчасне подання ОСОБА_1 декларації за 2016 рік (а.с.23);

-Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування від 10 січня 2018 року, відповідно до якого було встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2016 рік (а.с.38);

-Рапорт старшого оперуповноваженого МРВ № 5 (м. Словянськ) Управління захисту економіки в Донецькій області ОСОБА_6 щодо направлення матеріалу для проведення детальної перевірки про вчинення можливого адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією

відносно директора ВП ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП (а.с.39);

-Рапорт старшого оперуповноваженого МРВ № 5 (м. Словянськ) Управління захисту економіки в Донецькій області ОСОБА_6 щодо відеофіксації вручення протоколу про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1 (а.с.40);

-Пояснення свідка ОСОБА_7 від 01 червня 2018 року, який пояснив, що 01 червня 2018 року у його присутності працівниками поліції ОСОБА_1 було зачитано протокол про адміністративне правопорушення, розяснені його права та обовязки (а.с.41-42);

-Пояснення свідка ОСОБА_8 від 01 червня 2018 року, який пояснив, що 01 червня 2018 року у його присутності працівниками поліції ОСОБА_1 було зачитано протокол про адміністративне правопорушення, розяснені його права та обовязки (а.с.43-44).

Вирішуючи питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, суд враховує обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття обєктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на субєкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно- правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом було встановлено, що директор ВО «Святогірське багатогалузеве комунальне господарство» ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію, як посадова особа юридичної особи публічного права за 2016 рік, а саме замість встановленого строку до 1 травня 2017 року подав її лише 10 січня 2018 року о 14 годині 03 хвилині що є вчиненням правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП з наявністю предмета правопорушення та суб'єктивної сторони правопорушення.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, долучені до нього, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, а саме, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік лише 10.01.2018 року.

Суд не приймає до уваги пояснення захисників на необережність в діях ОСОБА_1 оскільки поняття необережності на переконання суду передбачає фактичну дію з боку особи, а не подання вчасно щорічної декларації свідчить про відсутність дій з боку ОСОБА_1

Суд також не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що він не знав про необхідність подачі декларації, так як незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст.68 Конституції України).

ОСОБА_1 зобовязання, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КпАП України не виконав, обґрунтованих та належних доказів щодо поважності на те причин, в розумінні вимог чинного законодавства суду не надав, у звязку з чим на думку суду склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП вчиненого ОСОБА_1 встановлено, а його провина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена у повному обсязі.

Разом з тим суд зазначає, що згідно ч.3 ст. 38 КУпАП - адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення. Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення так і день виявлення правопорушення.

Тому суд зазначає, що варто звернути увагу на встановлення моменту виявлення та термінів притягнення до відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, оскільки вказані юридично значущі обставини повязані між собою.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1, які він надав 29.12.2017 року, та які 29.12.2017 року отримав прокурор Словянської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_5 ОСОБА_1 повідомляє, що ним не подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки він не знав про необхідність її подання. Після збору необхідних документів зобовязався подати вказану декларацію та розмістити її на сайті НАЗК, але не пізніже 05.01.2018 року. (а.с.20)

Згідно повідомлення надісланого 10.01.2018 року до Національного агентства з питань запобігання корупції уповноваженим за реалізацію Антикорупційної програми ОКП «Донецьктеплокомуненерго» вбачається, що було встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації особи за 2016 рік, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що момент виявлення правопорушення повязується з часом надання інформації, тобто з часом повідомлення про певні факти, що можуть свідчити про вчинення адміністративного правопорушення.

У звязку з чим на переконання суду - момент реєстрації та відібрання пояснень від ОСОБА_1 з боку прокурора Пшеничного А.В. фактично і є моментом виявлення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився суд зазначає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Також, суд вказує, що відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України « Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності » вказано, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 38, ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, п.п. "а" п.2 ч. 1 ст. 3; ч. 1 ст. 12, ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у визнанні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_9