ПОСТАНОВА

Іменем України

23.07.2018 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А., розглянувши матеріали (протокол № 141 від 11.07.2018 року), які надійшли з Василівського відділення Токмацької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1), який працює керівником ТОВ «МП-КО «ТАТА», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,- за ст.163-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

ВСТАНОВИЛА:

11.07.2018 року, о 11 год. 00 хв., при перевірці встановлено, що керівником ТОВ «МП-КО «ТАТА» ОСОБА_1 не подано вчасно до установи банку платіжне доручення по орендній платі з юридичних осіб за 2018 рік, термін сплати 30.06.2018 року, чим порушено п. 287.3 ст. 287 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI.

В судове засіданні ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суддя вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення у відсутності правопорушника, що передбачено ст.268 КУпАП.

З Акту камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності, повноти нарахування, своєчасності оплати узгодженої суми податкового зобов'язання з орендної плати з юридичних осіб від 04.07.2018 року №000837/08-01-55-01 встановлено, що фактична дата сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в сумі 2666,20 грн. проведена 03.07.2018 року, кількість днів затримки сплати складає - 3 дні.

Разом з тим, слід зазначити, що на підставі п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок - документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п.49.20 ст.49 Податкового кодексу України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

У відповідності з вимогами п.295.9.2 ст.295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку четвертої групи сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу.

При цьому, Податковим кодексом України (п.49.20 ст.49 ПУ України) визначено, що якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем. Одночасно з цим, законодавцем не визначено граничного строку сплати податків, якщо останній день такої сплати припадає на вихідний (святковий) день.

Разом з тим, у Європейській конвенції про обчислення строків (ETS N76) від 16 травня 1972 року, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, у статті 5 вказано, що при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо diesadquem (для цілей цієї Конвенції термін "diesadquem" означає день, у який строк спливає) строк, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк продовжується на перший робочий день, який настає після них.

П. 56.21 ст. 56 ПК України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Враховуючи вищевикладене та з огляду на положення Європейської конвенції про обчислення строків, суддя приходить до висновку, що оскільки остання дата сплати узгодженого податкового зобов'язання зі сплати по орендній платі з юридичних осіб за 2018 рік припадає на неробочий день - 30.06.2018 року (субота), граничний строк сплати податкового зобов'язання переноситься на перший робочий день 02.07.2018 року (понеділок), а фактично податок було сплачено -03.07.2018 року (вівторок).

Суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши всі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.163-2 ч. 1 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується, окрім його повного визнання своєї вини, його пояснень, матеріалами справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності (ст. 280 КУпАП).

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені законодавчі норми та обставини справи, а також докази в їх сукупності, виходячи з принципів законності, обєктивності, справедливості та розумності, суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин адміністративної справи, керуючись законом, оцінивши

всі досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується вищевикладеними доказами.

Крім того, суддя вважає, що зібрані у даній справі та досліджені в судовому засіданні докази являються допустимими, стабільними, послідовними, логічними, узгодженими один з одним, отримані без порушень прав та свобод людини, у законний спосіб, їм надана правильна юридична оцінка та підстав їм не довіряти, не має, як не має й підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_1 чи для закриття провадження у справі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст. 163-2 ч. 1 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Але, враховуючи малозначність вчиненого адміністративного правопорушення, що податок по орендній платі з юридичних осіб за 2018 рік ОСОБА_1 було фактично сплачено 03.07.2018 року, тобто, з затримкою в один день, приймаючи до уваги обставини вчинення адміністративного правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням, відповідно до ст.22 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 22, ст. 163-2 ч. 1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 163-2 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - провадженням закрити відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Василівського

районного суду

Запорізької області ОСОБА_2