Справа № 587/1791/18
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2018 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., прокурора - Ткаченко К.Л., секретаря судового засідання Рудавіна Є.В., правопорушника ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, депутата Бездрицької сільської ради, працюючого директором Токарівської ЗОШ, зареєстрованого та фактично проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії МА № 043077, виданий Сумським РВ УМВС України в Сумській області 31 жовтня 1995 року,
У вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
ОСОБА_1, відповідно до рішення від 30 грудня 2016 року Бездрицької сільської ради першої ОТГ сесії сьомого скликання «Про підсумки виборів депутатів Бездрицької сільської ради та визнання їх повноважень» визнано повноваження депутатів Бездрицької сільської ради теперішнього скликання, в списку яких містяться ОСОБА_1 під номером 15, отже є, відповідно до вимог підпункту «б» пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення ч.1 ст.45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що у нього зламався компютер, і у звязку з чим був втрачений електронний підпис і він був позбавлений можливості вчасно подати декларацію. З цього приводу він неодноразово звертався до служби технічної підтримки НАЗК, однак відповіді не отримував. В подальшому, змінивши електронний підпис він відразу заповнив декларацію за 2017 рік і подав її, але це відбулось лише 13 квітня 2018року.
Заслухавши думку прокурора, який вважав, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, думку ОСОБА_1 дослідивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.
Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.
Крім того, згідно з п.2 роз'яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є депутатом Бездрицької сільської ради, що підтверджується копією рішення Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області Перша ОТГ сесія сьомого скликання від 30 грудня 2016 року (а.с.11).
Тому у відповідності до положень ЗУ «Про запобігання корупції» (закон), ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією.
Відповідно с. 1 ст. 45 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» , особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Як вбачається з даних роздруківки НАЗК, щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1, 13 квітня 2018 року останній подав декларацію за 2017 рік, що підтверджено ЕЦП (а.с.21-23).
Однак, ОСОБА_1 зазначив, що у нього зламався комп'ютер і він втратив електронний підпис, з цього приводу він неодноразово писав на офіційний сайт НАЗК.
Судом встановлено, що відповідно до листа Національного агентства з питань запобігання корупції при перевірці файлів логування дій користувача ІТС Реєстр, виявлено, що ОСОБА_1 зареєструвався в ІТС Реєстр 30 березня 2017 року о 19 год. 39 хв. та вже 31 березня 2017 року о 17 год. 40 хв. він подав декларацію за 2016 рік, що підтверджено ЕЦП. 13.04.2017 року о 12 год.15 хв. він, отримавши ЕПЦ, подав декларацію за 2017 рік.
Суд, бере до уваги доводи ОСОБА_1, про те, що у нього не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки останній намагалася подати вчасно декларацію, однак не зробив це через зміну ЕЦП, і неодноразово з-вертався з цього приводу до служби технічної підтримки НАЗК (а.с. 13-19).
Докази того, що ОСОБА_1 навмисно не подавав декларацію за 2017 рік в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Як передбачено ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Враховуючи викладене, вважаю, що у діях ОСОБА_1 щодо несвоєчасної подачі ним електронної декларації відсутній умисел, а отже і суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У зв'язку з вищевикладеним, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Керуючись ст. 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10-ти днів до Апеляційного суду Сумської області через сумський районний суд Сумської області.

Суддя О.М.Черних