Номер провадження: 33/785/961/18
Номер справи місцевого суду: 520/6088/18
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2018 року, відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кілія, Одеської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови суду: 26.04.2018 року о 08 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1, по вул. Академіка Корольова в м. Одесі, здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 та з місця пригоди поїхав, чим порушив вимоги п. 2.10 а «Правил дорожнього руху України».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначив, що вважає постанову судді незаконною в частині накладення адміністративного стягнення, з таких підстав:

- суд 1-ої інстанції, при винесенні рішення, не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_2 усвідомлюючи свої протиправні дії, прийняв рішення залишити місце ДТП, попри те, що його намагалася затримати служба охорони, здійснив злісну втечу з місця пригоди, маючи намір уникнути відповідальності за скоєне. Окрім того, ніяким чином не намагався примиритися з потерпілим та відшкодувати завдану шкоду, під час розгляду справи, на його думку, вводив в оману суд, стверджуючи, що він не помітив як здійснив наїзд на інший автомобіль, однак з відеозапису камер спостереження на місці пригоди видно протилежні факти. Не приймаючи данні факти, судом до правопорушника застосовано найбільш м'яку міру покарання у вигляді штрафу, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Посилаючись на зазначені доводи, ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення та постановити нову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт або адміністративного арешту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, ОСОБА_2, який проти апеляційної скарги заперечував та просив в ній відмовити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючі винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії БР №001340 від 26.04.2018 року;

-схему місця ДТП, фототаблицю;

-рапорт та письмові пояснення свідків.

Разом з тим, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №001340 від 26.04.2018 року очевидно випливає, що він був складений 26.04.2018 року о 12 год. 30 хв., у зв'язку з тим, що 26.04.2018 року о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_1, по вул. Академіка Корольова в м. Одесі, здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_2 та з місця пригоди поїхав, чим порушив вимоги п. 2.10 а «Правил дорожнього руху України».

Під час складання протоколу свідки не залучались, оскільки відповідно до рапорту інспектора роти 1 батальйону 2 УПП в Одеській області Зінько О.В., він 26.04.2018 року, патрулюючи у складі екіпажу «Океан 152» разом з інспектором Горбатовою Г.Ю., отримали повідомлення про ДТП за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5/4. Прибувши на місце, виявили автомобіль марки «TOYOTA COROLLA», д/з НОМЕР_2 з явними ознаками ДТП та іншого учасника пригоди на місці не було. Зі слів власника вказаного автомобілю, наїзд був скоєний вночі, та порушник покинув місце ДТП (а.с. 3).

Аналіз змісту протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту інспектора УПП в Одеській області та мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, показав, що судове рішення містить помилки, зокрема, в частині встановлення часу та безпосереднього місця вчинення правопорушення.

У зв'язку з тим, що потерпілий ОСОБА_3 наполягає на тому, що постанова суду є незаконною та судом 1-ї інстанції не враховані факти зникнення з місця ДТП ОСОБА_2, небажання останнього відшкодувати завдану шкоду, а також неспіврозміність тяжкості скоєного накладеному стягненню, суд апеляційної інстанції повторно дослідив докази у справі.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_5, 26.04.2018 року о 00 год. 40 хв. вона, знаходилась вдома, за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5/4 та почула звук ударуавтомобілів і спрацьованої сигналізації. Після цього, вона виглянула у вікно та побачила як автомобіль марки «TOYOTA CAMRY» сріблястого кольору в'їхала у припаркований автомобіль марки «TOYOTA COROLA» чорного кольору та після наїзду, заднім ходом, почав покидати місце ДТП. Про побачене вона одразу сповістила в телефонному режимі охорону ЖК «Тірас» (а.с. 7).

Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_6 слідує, що правопорушення мало місце 26.04.2018 року приблизно о 00 год. 50 хв..

Потерпілий ОСОБА_7 в своїх письмових поясненнях також пояснив, що 26.04.2018 року він о 08 год. 35 хв. підійшов до свого автомобілю марки «TOYOTA COROLA», д/з НОМЕР_2, який знаходився на парковці біля житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5/4 та помітив механічні пошкодження на лівій передній частині автомобілю. Після чого, до нього підійшов охоронець ЖК «Тірас», який повідомив, що подія сталася вночі 26.04.2018 року і є свідки, які бачили автомобіль порушника.

Отже, під час апеляційного розгляду справи об'єктивно встановлені наступні обставини справи:

26.04.2018 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1, на парковці будинку № 5/4 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 та о 00 год. 50 хв. з місця пригоди поїхав, чим порушив вимоги п. 2.10 а «Правил дорожнього руху України».

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ст. 122-4 КУпАП, як залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, але судове рішення підлягає зміні через помилки у формулюванні фактичних обставин справи.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції та при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_2 визнав свою вину і не заперечував проти фактичних обставин справи, а свої дії пояснив тим, що не помітив моменту зіткнення транспортних засобів.

Однак, дослідженими в ході розгляду апеляційної скарги доказами підтверджено, що ОСОБА_2 знав, що скоїв ДТП, та намагаючись уникнути відповідальності, зник з місця події.

З апеляційної скарги ОСОБА_7 вбачається, що він просить скасувати судове рішення та постановити нове, яким накласти на ОСОБА_2 стягнення у виді громадських робіт або адміністративного арешту.

В ході апеляційного розгляду справи встановлено, що ОСОБА_7 також звернувся до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції від 29.05.2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 26.04.2018 року та наслідком скоєння якого стало правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 13.07.2018 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено, скасовано постанову суду першої інстанції та на ОСОБА_2 накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Приймаючи до уваги приписи ст.ст. 33-36 КУпАП, а також те, що вищевказаною постановою суду на ОСОБА_2 накладено більш суворе стягнення та події, за яких останнього притягнуто до відповідальності за ст.122-4 КУпАП стали наслідком вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що накладене судом першої інстанції стягнення у виді штрафу буде достатнім.

У відповідності до приписів п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: змінити постанову.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги по суті - відсутні, а постанова підлягає зміні з мотивів наведених вище.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2018 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 (двохсот п'ятдесяти п'яти) грн., - змінити.

Абзац перший мотивувальної частини постанови суду першої інстанції викласти в наступній редакції: «26.04.2018 року о 00 год. 40 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_1, на парковці будинку № 5/4 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота», н/з НОМЕР_2 та о 00 год. 50 хв. з місця пригоди поїхав, чим порушив вимоги п. 2.10 а «Правил дорожнього руху України».

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.