Зіньківський районний суд Полтавської області
Справа № 530/639/18
Номер провадження 3/530/95/18

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2018 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Демянченко С.М., секретарі Тараненко Т.І. за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали які надійшли від Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130КУпАП,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,

що проживає в селі Новоселівка Зіньківського

району Полтавської області, не працюючого, індивідуальний

ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної,

відповідальності раніше не притягувався,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2018 року о 7 годині 30 хвилин в м. Зіньків по вулиці Дроздівська Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. 00032СА з явними ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Зіньківській ЦРЛ Полтавської області, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що відносно нього незаконно складений адміністративний протокол, а освідування було проведено з порушенням.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, заслухавши пояснення свідків поліцейського СРПП №4 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 чергового лікаря Зіньківської ЦРЛ Полтавської області, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи про адмінправопорушення вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП необхідно закрити з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором СРПП №4 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого вбачається, що 24.04.2018 року о 7 годині 30 хвилин в м. Зіньків по вулиці Дроздівська Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. 00032СА з явними ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Зіньківській ЦРЛ Полтавської області, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України ( а.с. 1).

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок інспектор СРПП №4 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 суду показав, що він складав адміністративний протокол на ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, що стосується вказаного в протоколі часу керування транспортним засобом о 7 год.30 хв пояснив, що допустив помилку.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 7, 217, 221, 246, 254 КУпАП України суддя розглядає справи про адміністративні правопорушення лише в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Є вропейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.1978 року у справі «Zand v.Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст.6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий не маючи юрисдикції судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений 24.04.2018 року о 07 годині 30 хвилин в м. Зіньків по вулиці Дроздівська Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. 00032СА з явними ознаками алкогольного спяніння. Після чого складено медичний висновок 24.04.2018 року о 07 год 05 хв., в результаті медичного огляду 24.04.2018 року о 7 год 10 хв. ( а.с.4), в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння внаслідок вживання алкоголю. Суд вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський діяв у порушення вимог ст. 266 КУпАП та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103, так як медичний висновок був складений 24.04.2018 року в 07 год 05, а огляд проведений в 07 год 10 хв. ( а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписом, тощо.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин ( п. 2.5 ПДР України). Порядок огляду водія на стан алкогольного та іншого сп'яніння чітко та послідовно визначений ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом частин 2, 3, 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія на стан алкогольного спяніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння, затверджується управлінням охорони здоровя в місцевих державних адміністраціях. Проведення огляду осіб на стан спяніння в інших закладах забороняється. Огляд особи на стан алкогольного спяніння або щодо перебування його під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Розділом ІІ (п.1) «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженого. Наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі по тексту Інструкція/ визначено, що поліцейський проводить огляд на стан спяніння за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції. Огляд на стан спяніння проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п.7).

В подальшому, у відповідності із діючим законодавством (ст.266 КУпАП,п.7 розділу І Інструкції) лише у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частина 2 ст.266 КУпАП детально регламентує порядок проведення огляду осіб, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння «огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейськими у присутності двох свідків.

Огляд особи проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).

За таких обставин, дії інспектора поліції не узгоджуються і з вимогами ч.3 ст.266 КУпАП, згідно з якою огляд у закладах охорони здоровя проводиться тоді, коли водій не погоджується на проведення огляду за допомогою спеціальних технічних засобів, чого не указано у протоколі, або у разі незгоди з ними.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 062711 від 24.04.2018 року складений о 7 год.30 хв, про те, що 24.04.2018 року 7 год.30 хв в м. Зіньків по вулиці Дроздівська Полтавської області водій ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. 00032СА з явними ознаками алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Зіньківській ЦРЛ Полтавської області, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто після медичного огляду на стан спяніння, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного спяніння Зіньківської ЦРЛ Полтавської області вбачається, що освідування ОСОБА_1 проводилося 24.04.2018 року о 7 год. 10 хв., а медичний висновок складено о 7 год 5 хв, за пять хвилини раніше до огляду, в висновку №17 від 24.04.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного. Наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в рядку 11. відсутній підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду, разом з цим сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу серії В № 007604 на час проведення огляду був не дійсним, оскільки чинний до 27.03.2017 року. Отже є очевидним, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, був складений з порушенням вимог законодавства і не може слугувати підставою для адміністративної відповідальності, а сама процедура освідування ОСОБА_1 була здійснена з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів.

У відповідності до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не можебути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 про вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.7, 33,130, ч.1 ст.247, 280, 283, 289,294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя -