АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/368/18 Справа № 693/268/18 Головуючий по 1 інстанції Коцюбинська Ю. Д.
Категорія:ст. 122-4 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Жашківському районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 153 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

в с т а н о в и в :

Постановою Жашківського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнаний винним за ст. 122-2 КУпАП, а саме у тому, що він 03.03.2018 року о 23 год. 05 хв. в м. Жашків Черкаської області по вулиці Черняхівській керував автомобілем НОМЕР_1, та не виконав вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу, а саме не відреагував на проблисковий маячок червоного кольору службового автомобіля, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 11.04.2018 р. та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що оскаржувана постанова ухвалена судом з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не викликав у судове засідання свідків для їх допиту, а лише обмежився їх письмовими поясненнями та протоколами, які надали працівники поліції, не звернувши при цьому увагу на його доводи. Вказує, що працівники поліції сфабрикували проти нього вказану справу, а при затриманні його як правопорушника почали бити та обзивати нецензурними словами. По факту неправомірних дій поліцейських апелянт подав заяву до прокуратури. Вказує, що на момент зупинення працівниками поліції за кермом автомобіля перебував ОСОБА_4, а він знаходився на задньому сидінні вказаного транспортного засобу.

У судовому засіданні ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Просив скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження в справі за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Пояснив, що він перебував на задньому сидінні автомобіля, а керував ним ОСОБА_4 Коли до автомобіля підійшли працівники поліції, то ОСОБА_4 вийшов з машини, а він як пасажир не виходив. Він з машини почав запитувати у поліцейських про підстави зупинки автомобіля, вказуючи на незаконність їх дій. Це викликало у поліцейських роздратування. Вони силою витягли його з автомобіля, ображали, забрали документи. Потім склали два протоколи про те, що він нібито керував автомобілем у стані сп'яніння і не зупинився на вимогу поліції.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що він дійсно керував у вказаний день і час зазначеним вище автомобілем. Він бачив, що позаду їде якийсь автомобіль, однак було темно і він не бачив, що то автомобіль поліції. Жодних сигналів автомобіль поліції не подавав. Коли він через сніговий замет попереду зупинив автомобіль, до нього підійшли поліцейські. Він вийшов на їх прохання з машини, а ОСОБА_3 залишився сидіти в автомобілі позаду. Між ОСОБА_3 і поліцейськими виникла словесна суперечка, оскільки ОСОБА_3 висловлював претензії до законності дій останніх. Поліцейські обурилися, витягли ОСОБА_3 з автомобіля, забрали документи і склали на нього протоколи. Він, злякавшись, також в той день дав пояснення, що нібито ОСОБА_3 був за кермом, хоча це не так.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Суддя апеляційного суду вбачає, що у справі немає достатніх доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_3 у вчиненні поставленого йому у вину правопорушення поза розумним сумнівом.

У якості підстав для визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, суд першої інстанції указав:

- протокол про адміністративне правопорушення № 386693, серія БД від 04.03.2018 р., де зазначено, що він, 03.03.2018 р. о 23:05 год. в м. Жашків по вул. Черняхівській, керуючи автомобілем ГАЗ 31029, н.з. НОМЕР_2 та не виконав вимог працівників поліції про зупинку транспортного засобу, а саме на проблисковий маячок червоного кольору службового автомобіля, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України (а.с. 2);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4, про те, що за кермом автомобіля «Волга», д.н. НОМЕР_2, був ОСОБА_3 (а.с.5);

- письмові поясненням свідка ОСОБА_5 (а.с. 6);

- дані рапорту інспектора СРПП №1 Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 від 04.03.2018 р. (а.с. 8);

- дані рапорту начальника СРПП №1 Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області майора поліції ОСОБА_7 від 04.03.2018 р. (а.с. 9).

При цьому указані вище протокол і рапорти працівників поліції неможливо розглядати у якості належного джерела доказування, адже вони містять дані про події, викладені працівниками поліції з їх точки зору, при тому що вони фактично представляють сторону, яка висуває особі обвинувачення шляхом складення відповідного протоколу.

У письмових поясненнях свідка ОСОБА_5, якого суд першої інстанції не допитував у судовому засіданні, немає даних про те, хто був за кермом указаного вище автомобіля, а вказано лише, що свідок бачив, як з автомобіля вийшли ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Письмові пояснення свідка ОСОБА_4, якого суд першої інстанції також не допитував, не відповідають його показам, які він дав безпосередньо у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції. Виходячи з принципу безпосередності дослідження судом доказів, суддя апеляційного суду вбачає, що пріоритет стосовно достовірності у такому разі повинні мати покази свідка, надані ним безпосередньо суду в ході допиту.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_3 категорично заперечує факт свого перебування за кермом автомобіля за обставин, указаних у протоколі про адміністративне правопорушення, й інших належних доказів цього факту (зокрема даних з відеокамер поліцейських) у матеріалах справи, немає, на думку судді апеляційного суду, суд першої інстанції не мав достатніх підстав для встановлення поза розумним сумнівом у діях ОСОБА_3 складу поставленого йому у вину правопорушення в частині його об'єктивної сторони, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Тому, враховуючи викладене вище та керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Жашківського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2018 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП, скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко