Справа № 127/9669/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вінницького міського суду Вінницької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1. ст. 130 КУпАП -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він 22 квітня 2018 року о 04 годині 45 хвилин в м. Вінниця по вулиці Можайського, 21, керував автомобілем ЗАЗ 110307 42, державний номерний знак НОМЕР_1 будучи в стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився алкотестером "DRAGER", результат тесту 1,02 0/00.

У суді ОСОБА_2 винуватим себе не визнав і пояснив, що алкогольні напої вночі 22 квітня 2018 року він дійсно вживав, але автомобілем не керував. Автомобілем керував його власник - ОСОБА_3, а він знаходився в салоні автомобіля в якості пасажира. Вночі, приблизно о 02 годині, вони їхали з роботи додому, по дорозі автомобіль раптово зупинився, намагання завести двигун автомобіля не дали результату. У той час коли вони намагалися усунути несправність у автомобілі, до них під'їхали поліцейські, які допомагали завести двигун, але їм це теж не вдалося. Поліцейські порадили викликати евакуатор і поїхали. О 03 годині власник автомобіля ОСОБА_3 викликав евакуатор, але представник ПП "Юка", до якого він звернувся повідомив, що евакуатор на місце події зможе прибути лише зранку. Після цього вони з ОСОБА_3 поїли, при цьому вживали спиртні напої. Потім ОСОБА_3 заснув на задньому сидінні у салоні автомобіля, а він був на вулиці біля автомобіля. Через деякий час до автомобіля під'їхали працівники поліції, звинуватили його у керуванні автомобілем у нетверезому стані. Він не заперечував, що вживав спиртні напої, але пояснював, що автомобілем не керував, оскільки не має прав і не вміє керувати автотранспортними засобами, а автомобіль, власник якого спить в салоні автомобіля, несправний і не може рухатися, на що поліцейський відповів, що про це будеш доводити в суді, склав протокол і поїхав.

Аналогічні показання в суді надав власник автомобіля ОСОБА_3

З метою встановлення істини у справі в суд викликалися інспектор роти №4 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_4, який фіксував адміністративне правопорушення та свідки події, зазначені у протоколі ОСОБА_5, ОСОБА_6

Вказані особи на виклик суду повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння та у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Згідно з п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Інспектор роти № 4 БУПП у Вінницькій області ОСОБА_4, який складав протокол про адміністративне правопорушення повторно на виклик суду не з'явився, доказів, які достовірно вказують на рух автомобіля та наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП до матеріалів справи не долучив, не прийняв передбачених законом заходів по встановленню істини по справі.

Факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом у нетверезому стані і рух автомобіля перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення спростовується поясненнями ОСОБА_2, власника автомобіля ОСОБА_3, актом прийняття передачі послуг з евакуації автомобіля від 22.04.2018 року, із якого вбачається, що ПП "ЮКА", в період часу з 03 год. 05 хв. по 07 год. 30 хв. здійснив завантаження автомобіля ЗАЗ 110307 42, державний номерний знак НОМЕР_1 на вулиці Можайського та розвантажив на вул. Тарнагородського, 52 у м. Вінниця (а.с.51),.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні докази наявності в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У пункті 51 рішення у справі "Ващенко проти України" від 26.06.2008 року ЄСПЛ вказав, що формулювання обвинувачення для цілей п.1 ст.6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою конкретного правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Матточіа проти Італії" від 25.07.2000 року Суд нагадав, що обвинувачений у скоєнні правопорушення має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім сутті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п."b" ч.3 ст. 6 Конвенції.

. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 130, п.1 ч.1 ст.247, 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294, КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України.

Скаргу щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Суддя Т.О.Соколовська