Дата документу 26.06.2018 Справа № 554/4602/18
Провадження № 3/554/1446/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 червня 2018 року суддя Октябрського районного суду м. Полтави Савченко А. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві у залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (Далі - КУпАП) і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, ідентифікаційний номер платника податків невідомий, до адміністративної відповідальності притягувався

в с т а н о в и в :

7 червня 2018 року, близько 16 год. 58 хв., порушник ОСОБА_1, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України керував автомобілем «VOLKSWAGEN POLO» д. н. з. FSD 68592 по вулиці Д.Коряка, 3 в м. Полтаві, з явними ознаками наркотичного спяніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, сповільнена хода та мова. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Порушник ОСОБА_1 достовірно знаючи про те, що йому необхідно зявитися до Октябрського районного суду м. Полтави на 11 год. 00 хв. 26 червня 2018 року, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 7 червня 2018 року, не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Суд, приймаючи до уваги те, що правопорушник про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомляв та враховуючи те, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, розцінює причину його неявки як неповажну, у звязку з чим, вважає можливим розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у ній даних та доказів.

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд виходить з даних, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, пояснень правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення, письмових пояснень свідків, переглянутого відеозапису та матеріалів справи в їх сукупності.

Положеннями ч. 3 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за двічі протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім наведеного вище, суд виходить також з змісту пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України, якими встановлено:

п.2.5. «водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124, ч. 3 ст. 130 КУпАП (а. с. 8).

Проаналізувавши наведені докази, суд вважає, що ОСОБА_1, повторно керуючи транспортним засобом в стані наркотичного спяніння, вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характеристику особи порушника, зокрема те, що він вже не вперше вчинив адміністративне правопорушення, ступінь його вини, поведінку під час скоєння правопорушення та після цього, і приходить до висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, стягується судовий збір з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись статтями 283 та 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 352,40 грн. на користь держави.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено або потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк предявлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя А. Г. Савченко