Справа № 525/779/18
Провадження №3/525/225/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2018 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від інспектора СРПП №4 Решетилівського ВП ГУНП України в Полтавській області ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (як вказано у протоколі)

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не

працюючого,ідентифікаційний номер суду невідомий, до

адміністративної відповідальності на протязі року не

притягувався, -

в с т а н о в и в:

29 квітня 2018 року близько 04 год. 00 хв. в м. Решетилівка Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, пройти тест на алкоголь через алкотестер відмовився та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння. Отже, ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що в ніч на 29.04.2018 року він зі знайомими перебував в м. Решетилівка, він стояв біля магазину АТБ, до нього приїхали працівники поліції, які попросили предявити документи на автомобіль та почули він нього запах пива. Вказав, що в цей день протокол відносно нього не складали, він не проходив тест на алкоголь.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 29.04.2018 року серія БР №022716, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вказано, що 29 квітня 2018 року близько 04 год. 00 хв. в м. Решетилівка Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, пройти тест на алкоголь через алкотестер відмовився та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с.1);

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 16.05.2018 року про те, що дійсно 29 квітня 2018 року близько 04 год. 00 хв. в м. Решетилівка Полтавської області він керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, пройти тест на алкоголь через алкотестер відмовився та відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с.4);

-письмовими поясненнями громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які по суті вказали, що 29.04.2018 року в м. Решетилівка Полтавської області їх було запрошено у якості свідків працівниками поліції, де в їх присутності гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного спяніння, коли йому це пропонували працівники поліції (а.с.а.с.2,3);

-показаннями допитаного в якості свідка інспектора СРПП №4 Решетилівського ВП Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_2, який підтвердив обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, а також надав для огляду в судовому засіданні диск з відеозаписом з місця зупинення автомобіля НОМЕР_2 в ніч на 29.04.2018 року; пояснив, що протокол був складений лише 16.05.2018 року, коли ОСОБА_1 прибув до райвідділу поліції забирати вищевказаний автомобіль і надав свої підтверджуючі дані (паспорт), оскільки вночі 29.04.2018 року він не мав при собі будь-яких підтверджуючих документів та назвався іншим громадянином;

-переглянутим в судовому засіданні 23.07.2018 року відеозаписом з місця зупинення автомобіля НОМЕР_2 в ніч на 29.04.2018 року (диск з відеозаписом приєднаний до матеріалів справи), з якого вбачається, що за кермом вищевказаного автомобіля перебував саме ОСОБА_1 (в салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходився невідомий молодий чоловік, а ззаду познаходилися дві жінки); при цьому, на місці зупинення цього автомобіля ОСОБА_1 неодноразово називав себе як ОСОБА_5, при цьому, він не міг предявити працівникам поліції документів, які б підтверджували його особу, а також документів на транспортний засіб; на місці водій ОСОБА_1 по суті відмовився від проходження тесту на стан спяніння, заперечуючи належність йому зупиненого та керованого ним транспортного засобу.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Пункт 2.9а ПДР України забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного спяніння

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Отже, аналіз положень п.2.5 та п.2.9 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 29.04.2018 року о 04 год. в м. Решетилівка Полтавської області з участю водія ОСОБА_1, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку поліцейський СРПП №4 Решетилівського ВП ОСОБА_2І.) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння як на пристрої алкотестер, так і у медичному закладі у встановленому порядку.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

Суд приймає до уваги показання допитаного в якості свідка інспектора СРПП №4 Решетилівського ВП ОСОБА_2, оскільки він попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України і його показання про обставини зупинення вночі 29.04.2018 року в м. Решетилівка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 (як ним було встановлено 16.05.2018 року при складенні протоколу про адміністративне правопорушення) в повній мірі узгоджуються з відомостями, які містяться на переглянутому в судовому засіданні відеозаписі з місця зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1, вбачаються обставини для притягнення вищевказаної особи до адміністративної відповідальності. При цьому є необхідним врахувати, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення повинен застосовувати до особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 352 грн.40 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець