Справа № 219/6900/18
Провадження № 3/219/2577/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2018 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Павленко О.М., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КпАП України,-

встановив:

22.06.2018 року о 10.35 годині в Донецькій області Бахмутського району в с. Клінове по пров. Садовому,25 водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «KENTAVR» з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, від нього до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути адміністративний протокол у його відсутність, вину у скоєнні правопорушення визнав у повному обсязі (а.с.11).

Факт правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БД № 372660 від 22.06.2018 року (а.с.2), поясненнями правопорушника, свідків (а.с.3-4-5), постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.02.2018 року (а.с.6).

Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення, суд зауважує наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.

За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішені спору, повязаного з правами та обовязками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при обвинувачені при вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, йому предявлене «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме - з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку судом враховується, що адміністративне стягнення у виді штрафу, мають каральний і стримуючий характер.

Разом з тим, суд вважає за необхідне констатувати, що в пояснювальній записці до проекту Закону України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), яким в подальшому було закріплено діючі санкції, як один із аргументів посилення відповідальності було зазначено, що міжнародний досвід забезпечення безпеки на дорогах свідчить, що одним з найпростіших способів примусити водіїв дотримуватися вимог правил дорожнього руху є розроблення системи їх ефективного покарання та посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Правопорушником суду не надано достовірних доказів та не вказано про існування таких доказів, які б спростовували обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, суду не надано достовірних доказів та не вказано про існування таких доказів, які б підтвердили його невинуватість у скоєнні правопорушення та поважність або наявність причин, які спонукали відмовитися від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.2 КпАП України, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, скоєне повторно протягом року.

Відповідно до ст.40-1 КпАПУкраїни судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, на яку накладено таке стягнення, справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що складає 352 грн. 40 коп., а тому суд стягує на користь держави вказаний судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.2, 283, 284 КпАП України, суд, -

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 2 КпАП України.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень (платіжні реквізити для перерахування суми штрафу - отримувач коштів: Донецьке УК/Дон.Обл./21081300, , банк отримувача: Казначейство України, код банку МФО: 899998, рахунок для сплати: 5001, ККДБ 21081300).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352 грн. 40 коп. (платіжні реквізити для перерахування судового збору - отримувач коштів: ГУК у м. Київ/22030106, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, р/р: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя -

ОСОБА_2