Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

9 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Мурманська, Російська Федерація, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 5 квітня 2018 року об 11 годині 50 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Dacia Logan д/н НОМЕР_2 на вул. Б. Хмельницького, 2 в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі щодо нього на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що 5 квітня 2018 року стояв біля автомобіля "Dacia Logan" з відкритим капотом на вул. Б. Хмельницького, 2 і ремонтував транспортний засіб, в якому закипів двигун. Поліцейські, які здійснювали піше патрулювання, перевірили його документи і, вирішивши, що у нього наявні ознаки наркотичного сп'яніння, запропонували надати їм в управління транспортний засіб, щоб відвезти його до закладу охорони здоров'я для проходження огляду. Він категорично ________________________________________________________________________

Справа № 33/796/2113/2018 Постанова винесена суддею Левицькою Т.В.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

відмовився надати транспортний засіб, оскільки передбачених для цього ч.3 ст.16 Закону України "Про дорожній рух" підстав не було, що поліцейські розцінили як відмову від проходження огляду на стан сп'яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що поліцейськими не було дотримано процедури огляду водія на стан сп'яніння та допущено процесуальні порушення під час оформлення матеріалів справи. Всупереч вимогам ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, поліцейські не направляли його для проходження огляду до закладу охорони здоров'я, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відповідного направлення, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не забезпечили його доставку до найближчого закладу охорони здоров'я і безпідставно склали протокол.

Однак суддя місцевого суду неповно з'ясував обставини справи, не дав належну оцінку наявним доказам і не звернув уваги на вказані порушення. Так, суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків, пояснення яких мають значення для встановлення обставин справи, не дослідив запис нагрудної камери (реєстратора) поліцейського і дійшов хибного висновку про його винуватість лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який сам по собі не є достатнім доказом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше, та містяться його письмові пояснення, що він нічого не вживав, що зобов'язується довести; письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я; рапорті інспектора патрульної поліції; записі нагрудної камери (реєстратора) патрульного поліцейського.

Згідно з вказаним рапортом під час пішого патрулювання центральної частини міста було помічено автомобіль "Dacia Logan", який стояв у зоні дії дорожнього знаку 3.34 додатку 1 до ПДР "Зупинку заборонено". Водій ОСОБА_3 трохи проїхав уперед і зупинився, пояснивши, що піднялася температура двигуна і він не може продовжувати рух. Помітивши у ОСОБА_3 ознаки наркотичного сп'яніння, як то звужені зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, сповільнена хода, йому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння, на що він повідомив, що нічого не вживав, хворіє на гепатит, від проходження огляду відмовляється і пройде його самостійно. Водій був відсторонений від керування транспортним засобом та написав розписку, що зобов'язується не керувати автомобілем протягом 24 годин.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_3 та доводи його апеляційної скарги.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, а лише відмовився допустити поліцейського до керування автомобілем. Рух він не здійснював, оскільки перегрівся двигун і автомобіль стояв з відкритим капотом. Того ж дня самостійно звернувся до лікарні "Соціотерапія", але йому повідомили, що огляд є платним і коштує 780 гривень, яких у нього з собою не було, а також що огляд він мав пройти протягом двох годин. Зовнішні ознаки, які викликали сумнів у поліцейських щодо його стану, пояснив вживанням медичних препаратів у зв'язку з наявними у нього захворюваннями.

Вказаним поясненням суд першої інстанції дав оцінку і правильно не взяв їх до уваги, оскільки вони спростовуються іншими доказами, в тому числі відеозаписом, який було досліджено і апеляційним судом, на якому зафіксовано, що поліцейські пропонують ОСОБА_8 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, від якого він відмовляється, висловлюючи своє обурення з приводу того, що йому необхідно буде здавати кров, йому можуть занести інфекцію, і що він не бажає марно витрачати свій час. При цьому ОСОБА_3 пояснюють, що до закладу охорони здоров'я він буде доставлений на патрульному автомобілі, а автомобіль "Dacia Logan" залишиться на місці. Надалі запрошуються свідки і складається протокол про адміністративне правопорушення.

За таких обставин підстав для задоволення клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у суду першої інстанції не було. Не вбачається підстав для задоволення цього клопотання і апеляційним судом.

Згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

У відповідності з вимогами ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, п.9 розділу ІІ вказаної раніше Інструкції, огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. При цьому стан наркотичного сп'яніння встановлюється виключно лікарем закладу охорони здоров'я за умови обов'язкового проведення лабораторних досліджень.

Оскільки ОСОБА_3 відмовився їхати до закладу охорони здоров'я у супроводі працівників поліції, а іншого встановленого порядку огляду не передбачено, доводи в апеляційній скарзі про те, що він від проходження огляду не відмовлявся, не відповідають дійсності. Не навів правопорушник і переконливих доводів, що йому перешкодило поїхати до закладу охорони здоров'я з поліцейськими.

Форма направлення на огляд, яка наведена в додатку 1 до Інструкції, заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_3 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров'я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення та забезпечення його доставки у поліцейських не було.

Таким чином винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Отже, постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн