Справа № 523/9692/18
Номер провадження 3/523/4416/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р.суддя Суворовського районного суду м.Одеса Аліна С.С., з участю секретаря Захар?єв І.В., з участю прокурора Ляліна І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.172-6 КУ пАП,

Встановила :

Відповідно до адміністративних матеріалів, які надійшли до суду 16.07.2018 року, ОСОБА_1 будучи субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідно до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 та абз.3 п.2 ст.45 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» який введений в дію з 26.04.2015року, порушила вимоги ч. 1 ст. 12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" щодо своєчасності подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2017 рік, перед звільненням.

За цим фактом, співробітниками Управління захисту економіки у Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, у відношенні ОСОБА_1 12.06.2018 року складений протокол про адміністративне правопорушення №493 за ч.1 ст.172-6 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення визнала, пояснила суду про те, що вона 20.03.2017 була звільнена з посади головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ГУ ДФС в Одеській області за згодою сторін. Однак своєчасно подати декларацію перед звільненням у неї не було можливості, оскільки у неї виникли труднощі з ключем для заповнення декларації на сайті НАЗК для подання електронної декларації.

Вивчивши матеріали справи, суддею встановлено, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.172-6 ч.1 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами.

Судом встановлено про те, що ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з посади головного державного інспектора відділу організації документування і роботи з документами управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ГУ ДФС в Одеській області, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_1 віднесена до субєктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до вимог абзацу 1 п.п. 2 п. 5 Розділу ІІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» передбачено, що декларація субєкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП, передбачена відповідальність за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Наказом Департаменту соціальної та сімейної політики Одеської обласної державної адміністрації №12/к-2017 від 07.11.2017 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади, але декларацію після звільнення ОСОБА_1 подала лише 13.04.2018 року, чим порушила встановлений строк для подання декларації.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, то таке правопорушення не може бути визнане, як малозначне.

Місцем вчинення правопорушення в даному випадку є не визначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати електрону декларацію через мережу «Інтернет» в будь-якому місці.

Датою вчинення правопорушення, повязаного з корупцією є гранична дата до закінчення якої необхідно було подати вказану декларацію, тобто 20.03.2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, крім її пояснень, підтверджується :

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, №493 від 12.06.2018 року;

- витягом з офіційного сайту «nazk.gov.ua», щодо подання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік перед звільненням та іншими зібраними матеріалами, які додані до протоколу.

- поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_1

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 будучи субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення повязані з корупцією несвоєчасно подала згадану декларацію перед звільненням за 2017 рік.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Визначаючи вид адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, її майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративний проступок, щире каяття як пом'якшуючу вину обставину, інші обставини справи, зокрема те, що вона раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, як і не притягувалась до відповідальності за порушення антикорупційного законодавства, а тому вважаю необхідним піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно ст. 401 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн. гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 221, 284 КУпАП, ;an=359">ст. 28, 35 Закону України "Про запобігання корупції",

П о с т а н о в и л а :

Визнати ОСОБА_1, 17.04.1987р.н. винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі п'ятдесять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень у дохід держави.

Стягнути судовий збір в сумі 352 гривень 40 копійок з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави.

На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, з метою примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Аліна С.С.