Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/483/18
Провадження № 3/499/137/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.07.2018 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 (далі - особа) 26.05.2018 року о 17 годині 05 хв. в с. гудевичеве по вул. Ломоносова керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Іванівській ЦРЛ в присутності двох свідків на приладі Алкотестер «Алкофор Р 305», результат тесту 2,4 проміле, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа у судове засідання не зявилася, на адресу суду повернувся конверт, в якому особі направлялася судова повістка з відміткою, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, враховуючи, що судом перше судове засідання було призначено на 22.06.2018 року, судову повістку особа отримала, однак у судове засідання не зявилася, у звязку з чим розгляд справи було відкладено на 26.07.2018 рік та направлено судову повістку за зазначеною в протоколі адресою місця проживання особи, беручи до уваги, що в протоколі, в якому наявний підпис особи, зазначено, що він викликається до Іванівського районного суду, отже ОСОБА_1 достовірно знав про наявність справи в суді про притягнення його до адміністративної відповідальності, однак від явки до суду ухиляється, тому суд вважає його таким, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавиться провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Отже, враховуючи вищенаведені обставини, з метою не затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суддею було встановлене наступне.

Статтею 1 КУпАП визначені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі це є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України встановлена заборона керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Порушення вимог цього пункту тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 130 КУпАП.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наданими органами поліції доказами в сукупності, що знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №428928 від 26.05.2018 року, яким підтверджується факт вчинення правопорушення, його обставини, зазначено вимоги закону, що порушила особа та наявний підпис особи з відміткою, що він з протоколом згоден;

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану спяніння, відповідно до якою вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 2,4 проміле;

- поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які були відібрані в нього, відповідно до яких він пояснив, що дійсно 26.05.2018 року керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння;

- показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, дійсно 26.05.2018 року до Іванівської ЦРЛ був доставлений ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан спяніння, результат якого 2,4 проміле алкоголю в крові.

Підстав не приймати до уваги даних письмових доказів у суду не має, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, які є у справі та показами особи.

Оцінивши наведені докази, суд вважає вину особи в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він порушив вимоги п.2.9а ПДР, а саме керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. .

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Іванівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя:ОСОБА_4