Справа № 216/2642/18
Провадження № 3/216/1120/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року суддя Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24.05.2018 року інспектором роти № 3 батальйону № 4 УПП в м. Кривий Ріг ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 424647 відносно ОСОБА_2

Згідно суті правопорушення 24.05.2018 року о 04 год. 05 хв. по вул. Електриків у м. Кривому Розі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, заперечував щодо законності та обґрунтованості вказаного протоколу, посилаючись на те, що за кермом знаходився не він, а ОСОБА_4, який злякався працівників поліції та втік.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного та просив закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставини на які посилався ОСОБА_2 та пояснив, що він дійсно погодився повозити його по місту, але коли працівники поліції зупинили транспортний засіб, ОСОБА_4 злякався та втік, оскільки при ньому не було посвідчення на право керування автомобілем, так як його вже позбавляли права керування, про що ОСОБА_2 не знав. Між тим, працівники поліції бачили, що із-за керма вийшов ОСОБА_4 та став тікати, проте зупиняти його не стали.

Вислухавши ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_5, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Адміністративним порушенням відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП визначається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, своєчасного, всебічного, повного і обєктивного зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в судове засідання для підтвердження свідчень не зявились, між тим у своїх письмових поясненнях зазначили про факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду, при цьому не засвідчили, зокрема відносно того, чи дійсно за кермом перебував ОСОБА_2, з якими саме ознаками сп'яніння він перебував. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Крім того, пояснення свідків відібрані на виготовлених бланках, в яких заздалегідь було сформульовано та надруковано зміст пояснень із обставинами вчинення адміністративного правопорушення. Разом з тим у цих бланках пояснень свідків графи заповнені не всі, а саме: не зазначено документи, що засвідчують їх особи.

Інспектор роти № 3 батальйону № 4 УПП в м. Кривий Ріг ДПП ОСОБА_3, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, також до суду не зявився та не надав пояснень щодо обставин вчинення правопорушення.

Крім того, переглянувши відеозапис з бодікамер вбачається, що працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_2 автомобілем Daewoo Lanos, номерний знак НОМЕР_1, у звязку з чим пояснення ОСОБА_2 та свідка щодо керування транспортним засобом саме ОСОБА_4 у судовому засіданні не спростовані.

Таким чином, наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але й викликають сумніви щодо обєктивності і повноті дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, це дає підстави дійти до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 266, 279, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі відносно ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, який виніс постанову.

Суддя Ю.В. Онопченко