АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/1081/18 Номер провадження 33/786/552/18Головуючий у 1-й інстанції Шиян В. М. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., з участю секретаря Іщенко Є.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2, його представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтававід 27 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Полтава, громадянин України, інженер АТ «Служба автомобільних доріг Полтавської області», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді Піпа В.В. визнаний винуватим у тому, що він 18.02.2018 о 17 год. 33 хв. по вул. М. Бірюзова в м. Полтава керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, в порушення п. 2.5 ПДР від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, змінивши захід стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивував тим, що автомобіль він використовує у робочих цілях і позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік ставить його у скрутне становище, так як іншого заробітку для існування у нього немає.

Крім того, апелянт зазначає, що суд безпідставно відмовив йому в задоволенні клопотання про залучення захисника та допит свідка, тим самим позбавив його можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Також ОСОБА_2 стверджує, що транспортним засобом не керував, проте судом першої інстанції цю обставину не враховано, та зі відсутності фактичних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виніс постанову про його винуватість.

Вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2, його представника- адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній наведених, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта суд прийшов до наступного висновку.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 1.10 ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Так, за даними протоколу про адміністративне правопорушення БД № 132309 від 18.02.2018 ОСОБА_2 18.02.2018 о 17 год. 33 хв. по вул. М. Бірюзова в м. Полтава керував транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, в порушення п. 2.5 ПДР на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вказаний протокол підписаний уповноваженою особою (інспектором роти №4 УПП Полтавській обл. Захаровим О.М.) та даними свідками без будь-яких застережень чи зауважень (а.с.1).

Згідно запису з відео реєстратора дані якого містяться на СД-диску, який був досліджений в суді апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_2, після зупинення автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 пояснив, що проїхав на червоне світло світлофора через те, що поспішав. У подальшому відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» на місці або в медичний установі в присутності двох свідків.

Інспектор роти №4 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції Захаров О.М. суду першої інстанції пояснив, що 18.02.2018 приблизно о 17-30 год. по вул. М.Бірюзова в м. Полтаві було помічено автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1, який проїхав на заборонене червоне світло світлофора, у зв'язку з чим було подано сигнал про зупинку. Однак водій зазначеного автомобіля вимогу патрульної поліції проігнорував та, з метою ухилитись від переслідування, звернув під міст і зупинився у дворах будинків. Під час спілкування з водієм ОСОБА_2 у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння та місці та їхати до ПОНД у встановленому законом порядку у присутності двох свідків. Про те, що за кермом перебувала інша особа ОСОБА_2 не повідомляв.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4, як у своїх першочергових письмових поясненнях, наданих працівнику поліції, так і в суді першої інстанції стверджували, що 18.02.2018 приблизно о 18-00 год. були запрошені працівниками поліції як свідки та у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. При цьому ОСОБА_2 не повідомляв, про те, що не він керував транспортним засобом.

Тобто показання інспектора Захарова О.М. узгоджуються в повному обсязі з даними протоколу про адміністративне правопорушення, відомостями, отриманими в ході перегляду відеозаписів не суперечать встановленим часу, даті та місцю вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього, показання інспектора в частині відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, також узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4, наданих в суді першої інстанції, які підтвердили обставини відмови ОСОБА_2 від проходження відповідного огляду на стан сп'яніння і підстав не довіряти наданим показанням у апеляційного суду відсутні.

Апелянт в суді апеляційної інстанції пояснив, що 18.02.2018 транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 не керував, а передав керування своєму товаришу ОСОБА_8 та під час руху автомобіля знаходився поряд з ним. Проїхавши по вул. М. Бірюзова товариш повідомив, що йому необхідно заїхати по справам та зупинився в одному з дворів вулиці і пішов. Після цього ОСОБА_2 пересів на місце водія та слухав музику з вимкненим двигуном, коли до автомобіля підійшли працівники поліції і повідомили останньому про те, що він проїхав на заборонений сигнал світлофора. В процесі спілкування запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на що ОСОБА_2 відмовився, оскільки повідомив інспектору поліції, що вживає спиртовмісний лікарський засіб для горла. Зазначив, що свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення були запрошені в кінці розмови з інспектором поліції і тільки є свідками того , що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_8, який є товаришем ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції підтвердив показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та пояснив, що 18.02.2018 автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 керував він, а не ОСОБА_2, і біля магазину на М. Бірюзова він вийшов і пішов по своїм справам.

Суд апеляційної інстанції до показань ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_8, про те що ОСОБА_2 не керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 18.02.2018, а передавав керування своєму товаришу ОСОБА_8, ставиться критично та розцінює їх як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі показання спростовуються даними відеозапису, показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_4, інспектора поліції Захарова О.М., які узгоджуються між собою та якими підтверджено, що ОСОБА_2 не заперечував, що саме він керував автомобілем ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 18.02.2018. і в присутності свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку. Крім того в першочергових поясненнях ОСОБА_2, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_2 власноручно написав, що керував з потреби. Також в протоколі міститься запис ОСОБА_2 про те, що ознайомлений зі змістом протоколу, дані внесені щодо нього є правильними. Жодних відомостей, що він не керував автомобілем, а керував ОСОБА_8 в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп'яніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп'яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров'я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп'яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентується обов'язковість проведення огляду на стан сп'яніння лише у закладі охорони здоров'я.

Інспектор роти №4 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенант поліції Захаров О.М. після зупинки транспортного засобу ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 мав право, за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп'яніння та обґрунтованості встановлення даних про керування ОСОБА_2 вказаним вище транспортним засобом, запропонувати апелянту пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, зокрема, за допомогою пристрою алкотестер, однак, в присутності свідків, ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду на стан сп'яніння як на місці так і в закладі охорони здоров'я.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи апелянта про невинуватість та відсутність події, є необґрунтованими.

Доводи про порушення прав ОСОБА_2, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції відновлені, оскільки йому було надано право користуватися юридичною допомогою захисника, давати пояснення, заявляти клопотання, які були задоволені.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до п. 1.10 ПДР є водієм, оскільки його як особу, яка вчинила адміністративне правопорушення встановлено згідно посвідчення водія серії НОМЕР_2.

З огляду на це, посилання ОСОБА_2 про безпідставне призначення покарання у виді позбавлення права керування транспортним є неспроможними, оскільки санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київськогорайонного суду м. Полтава від 27 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун