Справа № 465/1412/18 Головуючий у 1 інстанції - Мартьянова С.М.
Провадження № 33/783/768/18 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2018 року м. Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю прокурора - Германович Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП за апеляційною скаргою керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 Івченка І.В. на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення - 120 годин суспільно корисних робіт.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він не сплачує аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно з розрахунком від 15.02.2018 становить 45840,25 грн. та перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документу до виконання.

В апеляційній скарзі керівник Львівської місцевої прокуратури № 3 Івченко І.В. просить поновити строк апеляційного оскарження постанови, судове рішення скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження мотивує тим, що про участь прокурора у розгляді судом вказаної категорії справ КУпАП не передбачена, а про існування оскаржуваної постанови прокурору стало відомо лише 13.06.2018 під час ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: постанова судді є незаконною й такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена з істотним порушенням вимог Конституції України та КУпАП. Згідно з виконавчим листом № 2-1327/07, виданим 13.04.2007 Франківським районним судом м. Львова, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісяця, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину щомісячно, починаючи з 08.11.2006 і до досягнення дитиною повноліття. 16.06.2015 державним виконавцем Франківського відділу ДВС ЛМУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого документа. ОСОБА_1 систематично не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання. Станом на 01.02.2018 розмір заборгованості зі сплати аліментів становив 44840,25 грн. 27.02.2018 державним виконавцем Франківського відділу ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області Партикою Ю.О. складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП. При вирішенні питання про наявність бездіяльності ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення взято до уваги період несплати ним аліментів з червня 2015 року до лютого 2018 року.При винесенні оскаржуваної постанови судом не враховано вимоги ст. 58 Конституції України, ч.1, ч.2 ст. 8 КУпАП, згідно з якими особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення; закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, й ця норма не має зворотної дії в часі. Тому період несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06.02.2018) не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Заслухавши виступ прокурора Германович Ю.А. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження керівнику Львівської місцевої прокуратури №3 Івченку І.В. слід поновити, постанову судді скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладений у постанові судді висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою скасування судового рішення.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу I Закону України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 такого змісту: «Стаття 183-1. Несплата аліментів. Несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин».

Пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім підпункту 3 пункту 4, пунктів 5-7 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та підпунктів 1 і 2 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності через три місяці з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Закон України № 2234-VIII від 07.12.017 опубліковано 06 січня 2018 року в офіційному виданні - газеті «Голос України» № 4, відповідно стаття 183-1 КУпАП набрала чинності 06 лютого 2018 року.

Оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то він зворотної дії в часі не має й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

З врахуванням диспозиції ст. 183-1 КУпАП дана норма може бути застосована до особи, яка допустила бездіяльність - несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

Згідно з постановою судді Гамлінський В.Б. визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а саме у несплаті аліментів за період з червня 2015 року до лютого 2018 року.

Між тим бездіяльність у період з червня 2015 року до лютого 2018 року (яка полягає у несплаті аліментів) була допущена ОСОБА_1 до набрання чинності Законом України № 2234-VIII від 07.12.017, яким встановлена адміністративна відповідальність за ст. 183-1 КУпАП, і не може братись до уваги.

Отже ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності за несплату аліментів, допущену за період з червня 2015 року до 06 лютого 2018 року.

З огляду на викладене постанову судді слід скасувати, а справу щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити керівнику Львівської місцевої прокуратури № 3 Івченку І.В. строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 Івченка І.В. задоволити.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк