Справа № 306/1026/18
Провадження № 3/306/382/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року м.Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О.А., розглянувши матеріали справи за протоколом серії БР №061764 від 12.05.2018 року, які надійшли від Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, РНОКПП невідомий, який до адміністративної відповідальності не притягувався, якому розяснено процесуальні права, передбачені ст. 268 ОСОБА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 12 травня 2018 року о 23 год. 20 хв. керував трактором марки ДТЗ 5404К, без реєстраційного номерного знака в с.Голубине Свалявського району, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_1.

В судове засідання ОСОБА_1 неодноразово не з'являвся, хоча належним чином повідомлявся судом про дату час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про вручення рекомендованих повідомлень із судовими повістками про виклик до суду, про причини неявки суд не повідомляв, будь-яких заяв чи клопотань не надсилав. Тому, враховуючи ту обставину, що це вже не перша неявка його в судові засідання, суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як свідоме ухилення від отримання судового виклику в суд та затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності в разі доведення його вини. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1, оскільки будучи належним чином повідомленим, останній в судове засідання не з'явився.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджується зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №061764 від 12.05.2018 року (арк.1), який складений в присутності свідків події, та в якому належним чином засвідчено факт відмови ОСОБА_1, який керував трактором з явними ознаками алкогольного сп'яніння, пройти медичний огляд у встановленому порядку; письмовими поясненнями свідків події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.05.2018 року (арк.2-3), підписи яких наявні і в протоколі, на підтвердження факту відмови від проходження медичного огляду, рапортом інспектора СП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4, згідно з яким здійснено доповідь начальнику Мукачівського ВП про те, що ним проведено відповідну перевірку за фактом наявності права керування у ОСОБА_1 та чи видавались йому посвідчення водія будь-яких категорій, та за результатами такої перевірки не встановлено будь-яких даних щодо видачі ОСОБА_5 посвідчення водія та наявності в нього відповідного права (арк. 4).

Згідно з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, стверджується що водій ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (арк. 2-3).

З рапорту інспектора СП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4, встановлено, що в базі даних НАІС "посвідчення водія" відсутні відомості про видачу посвідчення водія, буд- яких категорій, громадянину ОСОБА_1.

Таким чином, на підставі досліджених у справі письмових доказів, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_1 - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Та з досліджених доказів достовірно встановлено, що посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалось.

Обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність винного, судом не встановлено.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення у відповідності до вимог ст. 33 ОСОБА_1 , яке слід накласти на ОСОБА_1, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, в їх сукупності, ступінь його вини у вчиненому, вимоги санкції статті, відповідно до якої останній притягається до відповідальності, беручи до уваги ту обставину, що права на керування транспортними засобами останній не має, та доходить висновку, що відносно ОСОБА_1 слід застосувати стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 ОСОБА_1 , яка не містить альтернативи, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

До такого висновку суд дійшов, враховуючи те, що санкція частини 1статті 130 ОСОБА_1 встановлює накладення стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як роз'яснено в ч.3 п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст.121, ч.4 ст.122, ст.122-2, ч.3 ст.123, статтями 124 і 130 ОСОБА_1. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таке, визначене судом покарання є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1Й, так і іншими особами.

Разом з тим, суддя бере до уваги ту обставину, що особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 ОСОБА_1, становлять підвищену суспільну небезпечність для оточуючих, оскільки стягнення у санкції даної статті ОСОБА_1 з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 ОСОБА_1 не вбачає.

Згідно зі ст.40-1 ОСОБА_1 та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33 , 40-1 , 221 , 283 , ч.1 п.1 ст. 284 ОСОБА_1 , п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст.130 ОСОБА_1 , суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_1, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору на користь Державної судової адміністрації України .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_6