Справа № 353/310/18
Провадження № 33/779/311/2018
Категорія ст.130 ч.4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лущак Н. І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, 26.1 1.1986 року народження, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2, 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 16.03.2018 року о 11 год. 30 хв. на автодорозі «Озеряни-Рожнів» км. (15+200), що по вул. Кучмяка в с. Обертин Тлумацького району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «Сітроен Немо», д.н.з. НОМЕР_1, після залишення ДТП, за його участю, вживав алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння. Медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння проводився в Івано-Франківському ОНД, чим порушив вимог п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, що на його думку є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та позбавило його можливості надати свої пояснення про обставини справи.

Також апелянт зазначає, що постановою судді Тлумацького районного суду від 03.04.2018 року матеріали про притягнення його адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП було направлено на доопрацювання. При цьому копія такого протоколу про адмінправопорушення йому не вручалась, не надсилалась, і права передбачені ст. 268 КУпАП йому не роз'яснювали. Такі порушення призвели до обмеження його прав на захист.

Крім того, ОСОБА_2 вказує на порушення проведення медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки такий проводився не протягом двох годин, а значно пізніше, і посвідчення водія у нього працівниками поліції не вилучалось.

З цих підстав, оскаржувану постанову суду першої інстанції, апелянт проси скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Відповідно до ст.252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ч.4 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду

Відповідно до п.1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Проте, судом першої інстанції в порушення вимог КУпАП притягнуто до відповідальності особу, хоча матеріали справи про адміністративне правопорушення містять значні суперечності, які не з'ясовані та не перевірені судом першої інстанції при розгляді справи.

Так, в засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 надав копію постанови про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. В даній постанові зазначено про те, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №332 від 20.06.2018 року у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень не виявлено. Відсутність тілесних ушкоджень також підтверджується відповідним висновком експерта в матеріалах справи. Будь яких претензій до водія ОСОБА_2 у ОСОБА_3, яку він нібито згідно даних протоколу зачепив боковим дзеркалом автомобіля немає.

Враховуючи те, що диспозиція частини статті, за якою ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності передбачає наявність дорожньо-транспортної пригоди, а така виходячи з встановлених судом обставин справи відсутня, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції цих обставин не з'ясував та не дав їм відповідної оцінки, внаслідок чого його рішення не можна вважати обґрунтованим.

За змістом ст.ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасувати постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 червня 2018 року, як необґрунтованої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 130 КУпАП України, відносно ОСОБА_2, на підставі п. 1, ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події даного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 08 червня 2018 року відносно ОСОБА_2 скасувати а провадження закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк