АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02серпня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Олєйнікова Є.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 12 квітня 2018 року о 16 год. 05 хв., в смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області по вул. Соборній, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом «Мустанг МТ50Q2» без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Олєйніков Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати оскаржувану постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги посилається на недотримання судом першої інстанції вимог ст.ст. 7, 251, 252, 280 КУпАП, який під час розгляду справи неповно з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

При цьому зазначає, що дійсно 12.04.2018 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вул. Соборній смт. Корнин Попільнянського району Житомирської області за керування мотоциклом «Мустанг МТ50Q2», не зареєстрованим у встановленому порядку, без мотошолому, без посвідчення водія відповідної категорії, у зв'язку з чим відносно ОСОБА_1 була складена постанова від 12.04.2018 року №173684 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 121, 126 КУпАП, після чого останній продовжив свій рух на зазначеному мотоциклі. Проте через деякий час ОСОБА_1 був викликаний до Деснянського районного суду м. Києва, де дізнався, що він притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також вказує, що всупереч положеням ст. 254 КУпАП, ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення складеного за ч.1 ст. 130 КУпАП, відсутні дані про те, що останній відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, а також дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Крім того, посилаючись в оскаржуваному рішенні на письмові пояснення свідків, суд першої інстанції не викликав і не допитав цих свідків в судовому засідання, а тому, на переконання апелянта, надані ними письмові пояснення не можна вважати належними та допустимими доказами.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Так, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що 12.04.2018 року перебував в гостях у матері своєї дружини, яка проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Приблизно о 16 год. 00 хв., рухаючись по вул. Соборній на мотоциклі марки «Мустанг МТ50Q2», його зупинили працівники поліції та склали відносно нього постанову за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 121, 126 КУпАП за керування мотоциклом, який не зареєстрований у встановленому порядку, без мотошолому та без посвідчення водія відповідної категорії, після чого він продовжив свій рух на вказаному мотоциклі. Про існування протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП він дізнався лише коли був викликаний до Деснянського районного суду м. Києва. При цьому наголошував, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки працівники поліції взагалі не висловлювали йому підозри щодо керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і не пропонували йому пройти відповідний огляд на стан сп'яніння.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи, апеляційним судом до Управління патрульної поліції в Житомирській області було направлено запит про надання відеозапису з нагрудної камери відеореєстратора інспектора поліції Ціхуна О.М., який 12.04.2018 року складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо обставин вчинення ним адміністративного правопорушення, а також викликались ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.04.2018 року були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння та надавали працівникам поліції свої пояснення з цього приводу, однак зазначені свідки до апеляційного суду не з'явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

У відповідь на запит від 26.06.2018 року до Апеляційного суду міста Києва17.07.2018 року надійшов лист Вих.№4123 за підписом начальника Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області Рябушенка С.В., в якому повідомлено про відсутність запитуваного відеозапису, у зв'язку із виходом з ладу електронного носія.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

За приписами статті 266 КУпАП, Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, а також Інструкції «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, особа, яка керує транспортним засобом щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп'яніння підлягає відстороненню від керування цим транспортним засобом та відповідному огляду на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом в присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Приймаючи рішення про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя в оскаржуваному рішенні послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №036086 від 12.04.2018 року (а.с. 2), акт огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 4) та письмові пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (а.с. 5, 6) як на докази винуватості останнього у порушення ним вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень зазначених свідків, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння, при цьому в матеріалах справи відсутні дані, що після зупинки водія ОСОБА_1 працівники поліції, маючи підозру, що водій перебуває в стані алкогольного сп'яніння, з дотриманням порядку щодо виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння та порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення такого стану, пропонували останньому пройти відповідний огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги, апеляційним судом вживались всі передбачені законом заходи для з&q? в;ясування фактичних обставин адміністративного правопорушення, проте свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_4 в судове засідання не з&quад;явились, відеозапис з нагрудної камери відеореєстратора інспектора поліції Ціхуна О.М., який 12.04.2018 року складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутній.

За таких обставин, вважаю, що наявні в матеріалах справи докази є сумнівними і не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки не є достатньо переконливими, а відтак суд позбавлений можливості надати оцінку відомостям, відображеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №036086 від 12.04.2018 року відносно ОСОБА_1, в частині доведеності чи недоведеності обставин адміністративного правопорушення.

За наведеного, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Олєйнікова Є.В., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 травня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/736/2017 Категорія КУпАП: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.