АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/2359/18 Суддя 1 інстанції: Шарко О.П.
Провадження: 33/790/716/18
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

16 липня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюФрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись вказаним із рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуФрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі у зв»язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав лише 02.07.18р. (останній можливий день її оскарження), а тому, на думку заявника, строк на апеляційне оскарження судового рішення було пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно відбитку штампу канцелярії суду, апеляційна скарга ОСОБА_2 була подана 10.07.2018 року (а.с. 32), тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши зазначені матеріали, приходжу до висновку, що причину, на яку посилаються апелянт, а саме - отримання копії оскаржуваного рішення лише 02.07.2018 року, не можна вважати поважною для пропуску строку на апеляційне оскарження. Як вбачається з матеріалів справи, а саме - тексту оскаржуваної постанови, у судовому засіданні районного суду 22.06.18р., де було проголошено його резолютивну частину, приймав участь і ОСОБА_2, і його представник (а.с. 26-29). Викладене у сукупності дає підстави вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у повній мірі була обізнана про порядком та строками оскарження постанови та реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду у визначений законом строк. Сам по собі факт отримання правопорушником 02.07.18р., тобто в останній день оскарження, постанови суду не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження. Обставин, які завадили ОСОБА_2 ознайомитися з її змістом раніше самостійно або через свого представника, з матеріалів справи не вбачається. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Таким чином відсутні підстави вважати, що існували перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтами не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотанняОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постановиФрунзенського районного суду м. Харкова від 22 червня 2018 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева