АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/2150/2018 Постанова винесена суддею Волошиним В.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в

м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_2 06 квітня 2018 року о 15 год. 15 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 21093», державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Білоруській в м. Києві, будучи неуважним і не врахувавши дорожню обстановку, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3б), 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва, а провадження по справі закрити.

За доводами апеляційної скарги висновки суду першої інстанції в постанові не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на доказах, які свідчать про те, що автомобіль «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, який стояв під знаком 5.41 «Зупинка громадського транспорту», раптово розпочав рух заднім ходом і зіткнувся з правою задньою частиною керованого ним автобуса, отже дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) сталася в результаті недотримання п.п. 15.5, 15.9е), 15.10а) ПДР України водієм ОСОБА_3 і протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього (ОСОБА_2.) складено безпідставно. До того ж у письмових матеріалах справи є недоліки, які ставлять під сумнів допустимість їх як доказів. Зокрема, в схемі місця ДТП відсутні розміри: прив'язки краю автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, до проїзної частини, прив'язки місця ДТП до електроопори, прив'язки обох транспортних засобів до дорожнього знаку 5.41 «Зупинка громадського транспорту» та ширини проїзної частини; у бланках пояснень учасників ДТП не зазначено ким саме відібрані ці пояснення.

Апелянт також звертає увагу на те, що в постанові суду помилково зазначено, що він керував автомобілем «ВАЗ», проте під час ДТП він керував автобусом «МАЗ-203065», державний номерний знак НОМЕР_1. Крім того, справа про адміністративне правопорушення була розглянута без його участі, а тому посилання в постанові на те, що він визнав вину у вчиненні правопорушення, не відповідає дійсності.

ОСОБА_2 також долучив до апеляційної скарги клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтував тим, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, а про прийняте рішення він довідався лише 22 червня 2018 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду ОСОБА_2 пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку апеляційних вимог, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов'язані з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зазначені вимоги закону суддею місцевою суду були дотримані.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя місцевого суду при розгляді справи щодо ОСОБА_2 дослідив її матеріали, проаналізувавши які, повно та всебічно з'ясував обставини, що призвели до виникнення ДТП внаслідок порушення п.п. 2.3б), 13.3 ПДР України ПДР України водієм ОСОБА_2, отже дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Такий висновок узгоджується з даними, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1); у схемі місця ДТП, яка, хоча і має певні недоліки, але в цілому дає можливість з'ясувати дійсні обставини ДТП, зокрема, в ній, серед іншого, відображено: місце зіткнення транспортних засобів та їх положення після зіткнення, характер і локалізація механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с. 2); у письмових поясненнях водія ОСОБА_3 щодо обставин указаної ДТП (а.с. 4).

Доводи апелянта про те, що ДТП сталася в результаті недотримання водієм ОСОБА_3 п.п. 15.5, 15.9е), 15.10а) ПДР України, який зупинив автомобіль «ВАЗ» під знаком 5.41 «Зупинка громадського транспорту», а потім раптово розпочав рух заднім ходом і зіткнувся з правою задньою частиною автобуса є непереконливими, оскільки суперечать як даним схеми місця ДТП, так і відомостям, зафіксованим на світлині, долученій ОСОБА_2 до апеляційної скарги, щодо розташування транспортних засобів після зіткнення (а.с.17). Зокрема, із світлини слідує, що автобус «МАЗ-203065» задньою правою частиною розташований впритул до задньої лівої частини автомобіля «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2, який в свою чергу розташований передньою частиною впритул до краю проїзної частини і таке розташування транспортних засобів спростовує твердження апелянта про контактування між ним під час руху заднім ходом автомобіля «ВАЗ». В той же час невиконання водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху в частині вимог щодо зупинки і стоянки транспортних засобів у даному випадку не перебуває в прямому причинному зв'язку з виникненням ДТП та її наслідками, оскільки водій ОСОБА_2 безпосередньо перед зіткненням, що він не заперечував і в суді апеляційної інстанції, об'єктивно бачив автомобіль «ВАЗ», який перебував у нерухомому стані у крайній правій смузі руху, проте не дотримав безпечного інтервалу відносно цього автомобіля, внаслідок чого і відбулося зіткнення, отже ОСОБА_2 не виконав вимог п.п. 13.3 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

За таких обставин, прихожу до висновку, що твердження ОСОБА_2 про інший механізм виникнення ДТП, усі доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, а висновок судді місцевого суду про доведеність вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, отже судове рішення, як постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, є законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення.

Між тим, оскільки в мотивувальній частині постанови суддею місцевого суду помилково вказано транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, - автомобіль «ВАЗ 21093», замість автобуса «МАЗ-203065», що відповідає протоколу про адміністративне правопорушення та іншим матеріалам справи, така помилка підлягає виправленню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. - без змін.

У мотивувальній частині постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року виправити описку та вважати, що ОСОБА_2 06 квітня 2018 року під час ДТП керував транспортним засобом «МАЗ-203065».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П.Павленко