Справа № 144/536/18
Провадження № 3/135/239/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018 м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ПатраманськийІ.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від Теплицького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Ладижинського міського суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал з Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР №045427, від 01.05.2018 року, що складений поліцейським СРПП Теплицького ВП, ст. сержантом поліції, ОСОБА_2, «01.05.2018 року о 22 год. 55 хв. у с. Петрашівка по вул. Жовтневій водій з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, керував автомобілем ОСОБА_3 ДНЗ 8547ВО. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП».

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та показав, що протокол складено з грубими порушеннями Закону. Зокрема, протокол у його присутності не складався., йому не було роз'яснено його прав, не вручено 2 примірника протоколу. Працівники поліції лише забрали його права та поїхали, а пізніше він дізнався, що відносно нього адміністративний матеріал спрямовано до суду. При цьому, звернув увагу на те, що його права забрали такі працівники поліції, як ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а ст. сержанта поліції ОСОБА_2 не було. У звязку з чим просив визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважаю, що провадження в цій справі необхідно закрити, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю із - за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 немає складу адміністративногоправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 складено з порушеннями вимог законів; факти, викладені в ньому, не відповідають дійсності.

Це підтверджується вимогами законів та сукупністю доказів.

Так, з диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП видно, що адміністративна відповідальність за цією статтею передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану алкогольного сп'яніння, оформлення результатів такого огляду, та направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, і проведення такого огляду, регламентується положеннями «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Зокрема, пунктами 2, 6 розділу І та пунктами 1, 6 розділу II цієї Інструкції передбачено, що у разі наявності ознак сп'яніння, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, який має спеціальні звання, проводить на місці зупинки огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які перед проведенням огляду уповноважена на проведення огляду особа надає на вимогу особи, яка підлягає огляду і такий огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, до того ж не можуть бути залучені як свідки поліцейські, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно з вимогами ст.ст. 254, 256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративноївідповідальності; інші відомості, необхідні для вирішеннясправи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, у ньому робиться запис про це.

З протоколу про адміністративне правопорушеня, серії БР № 045427, від 01.05.2018 року видно, що у ньому не вказано чіткого місця вчинення правопорушення, а тільки зазначено с. Петрашівка по вул. Жовтневій (тобто, не вказано район, у якому вчинено правопорушення), не зазначено двох свідків, у присутності яких водій транспортного засобу відмовився від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, не зазначено також і адреси їх проживання.

Згідно наказу Міністерства Внутрішніх Справ України № 1395 від 07.11.2015 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються також інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

У протоколі серії БР № 045427 від 01.05.2018 року зазначено, що до нього додаються рапорти поліцейських та відеозапис, проте, долучено та передано на розгляд до суду тільки сам протокол, рапорт ст. сержанта поліції ОСОБА_2. та рапорт капітана поліції ОСОБА_4, всього на 3 арк. Це підтверджується і супровідним Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області до адміністративного матеріалу, який направлено до суду, де також зазначено, що додаток на 3 аркушах.

Згідно з ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення огляду в закладі охорони здоров'я. У випадку, якщо навіть була б його відмова, то у такому випадку повинні бути присутніми два свідки, однак у протоколі їх прізвища та адреси їх проживання не зазначено.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, йому не вручено другий примірник протоколу, не розяснено його права і обовязки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, хоча про це і зроблена відмітка у протоколі. Також до протоколу не долучено відеозапису, хоча про його долучення зазначено у самому протоколі.

Дані факти підтверджуються сукупністю доказів, що не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Свідок ОСОБА_6 показала судді, що 01.05.2018 року їхній автомобіль, під керуванням її чоловіка ОСОБА_1, дійсно був зупинений працівниками поліції, однак вони представилися працівниками поліції з міста Вінниця, а протокол складено працівником Теплицького відділення поліції. Також зазначила, що протокол у їхній присутності не складався, копія протоколу не вручалася, на місці зупинки свідків не було, працівники поліції забрали права водія та поїхали.

Цей доказ суд приймає до уваги, оскільки вони зібрані із дотриманням вимог законів, не суперечать один одному та ніким не оскаржуються.

Будь яких інших документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Із врахуванням ч.3 ст.62 Конституції України, згідно з якими обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обовязковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

З аналізу цих міжнародних правових норм видно, що на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

На підставі викладеного, враховуючи обставини, встановлені суддею, та проаналізувавши суть порушення, зазначеного в протоколі, вислухавши пояснення, особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суддя прийшов до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 254, 256, 268, 277, 278 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя