АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1449/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Домарєв О.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого менеджером в ТОВ «Анкор-Персонал», який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Накладено на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 гривень на користь держави.

Як зазначено у постанові, 30.01.2018 року приблизно о 08.20 годині ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Renault» НОМЕР_1, рухаючись біля буд. № 13 по вул. Здолбунівській в м. Києві, в порушення п. 10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності, у зв'язку з чим скоїв зіткнення з автомобілем «Citroen» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався в попутному напрямку, у зв'язку з чим скоїв зіткнення з останнім, що призвело до пошкодження всіх зазначених транспортних засобів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 426181 та повернути судові витрати в сумі 692 грн. 40 коп.

Вважає, що судове рішення винесене з порушенням норм процесуального права та невірно застосовані матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та не повне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. Відсутнє повне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин справи. Суд першої інстанції не більш ніж формально підійшов до встановлення обставин, передбачених ч. 2 ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись лише прямою вказівкою про їх наявність у постанові та виклавши лише їх зміст, оскільки матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення не містять повних та об'єктивних даних.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 30.01.2018 за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки формулювання порушення, що вказано в протоколі, підпадає під дію пункту 10.3 Правил дорожнього руху України, а в протоколі вказано п. 10.1 Правил дорожнього руху, який він не порушував і йому не було доведено як саме він його порушив. В протоколі вказано лише покази свідків та схема ДТП. За схемою в момент зіткнення його авто повністю знаходиться в крайній лівій смузі, що означає, що згідно схеми ДТП він повністю закінчив маневр зі зміни рядності та громадянин ОСОБА_5, який є другим учасником ДТП, частково виїхав на дорожню розмітку та полосу зустрічного руху. До протоколу не було долучено відео за його проханням. Схема ДТП відрізняється з фактичними обставинами, що відображені на записі відео реєстратора гр. ОСОБА_5, а отже не може бути застосована як доказ. В протокол було вписано в якості свідка/потерпілого гр. ОСОБА_5, хоча свідком він бути не може, так як є зацікавленою стороною. А в якості постраждалої сторони він теж бути не може, так як лише автомобілі отримали незначні механічні пошкодження.

Без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

ОСОБА_4 також вказує, що своїми діями він не порушив жодного пункту Правил дорожнього руху України та керував автомобілем згідно дозволених знаків та на дозволеній швидкості. Під час руху він проїхав перехрестя та лише після цього, у зв'язку тим, що в першій смузі були припарковані автомобілі, увімкнув лівий поворот та керуючись п. 1.1 та 1.4 плавно почав змінювати рядність. При зміні напрямку руху дистанція між автомобілями «Renault» та «Citroen» згідно даних з відеореєстратора гр. ОСОБА_5 була достатньою та склала не менше 15 метрів. Згідно відео видно, що в 2:40 він почав свій маневр зі зміни рядності. На момент зміни ряду він рухався зі швидкістю 50 км/год., а гр. ОСОБА_5 умисно прискорився, що підтверджується відео, а також доводить, що було порушено п. 12.4 Правил дорожнього руху. Гр. ОСОБА_5 доволі емоційно та квапливо керував своїм авто, подаючи звукові сигнали для спонукання прискоритися інших учасників дорожнього руху. Під час проїзду перехрестя по вул. Здолбунівська та пр-т П.Григоренко по діагоналі та всупереч Правилам дорожнього руху перемістився з першої смуги у другу. Гр. ОСОБА_5 в момент, коли він увімкнув лівий поворот, умисно збільшив швидкість, що видно на відео, та чутно зростання гучності роботи мотора автомобіля «Citroen». На 2:46 хвилині запису під час ДТП видно, що гр. ОСОБА_5, порушуючи п. 1.5. Правил дорожнього руху України не намагається гальмувати, застосовувати звуковий сигнал, тримати дистанцію та рухається з його авто одночасно в одній смузі. Водій ОСОБА_5 так і не дав йому закінчити мій маневр. Гр. ОСОБА_5 згідно даних його ж відеореєстратора в 2:42 в'їхав на перехрестя та в 2:52 доїхав до кінця будинку по вул. Здолбунівська 13. Дистанція від перехрестя до кінця будинку складає 217 м. Арифметичні дії доводять, що гр. ОСОБА_5 їхав з швидкістю близько 78 км/год, що є порушенням п. 12.4 діючих Правил дорожнього руху.

Всі вищезазначені факти доводять, що гр. ОСОБА_5 була створена ситуація для виникнення ДТП при неправильному проїзді перехрестя та порушено п. 1.1., 1.4, 1.5., 9.5, 10.3, 11.4, 12.3, 12.4, 13.3 ПДР України.

Як випливає зі змісту оскарженої постанови та письмових документів, що містяться в матеріалах справи, суд першої інстанції не дотримався наведених вище вимог закону, оскільки обставини у справі, які впливають на об'єктивність та правильність застосування стягнення належним чином встановлені не були, всебічно і повно судом не досліджувались.

ОСОБА_4 зазначає, що станом на 2018 року він має 11 - річний стаж управління транспортними засобами та з 2011 року працюючи на службовому авто, вперше притягується до адміністративної відповідальності за ДТП, це свідчить про значний досвід бережного керування транспортними засобами та сумлінне ставлення до учасників транспортного руху. За цей час автомобіль «Renault» вже 4 його службовий автомобіль при плановій заміні авто після пробігу у 120 000 км.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4, потерпілий ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, як безпідставну та таку, що не відповідає вимогам КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст. 245 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані по справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, розташуванням транспортних засобів на місці ДТП, характером їх пошкоджень, поясненнями учасників ДТП, відеозаписом з місця ДТП.

Вказаними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що ДТП сталась з вини ОСОБА_5, які є безпідставними та не підтверджені належними доказами, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 не складався.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно сукупності зібраних у справі доказів водій ОСОБА_4 в порушення вимог п. 10.1 ПДР України перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого сталась ДТП, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Саме дії водія ОСОБА_4 знаходяться в прямому безпосередньому зв'язку з наступившими наслідками.

Зміст протоколу про вчинення ОСОБА_4 правопорушення за ст. 124 КУпАП відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо особи, фактичних обставин справи, нормативного акту, що передбачає відповідальність, свідків, роз'яснення прав, пояснень особи та інших даних.

Призначене ОСОБА_4 стягнення є мінімальним стягненням, передбаченим ст. 124 КУпАП, та відповідає вимогам закону, тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника.

Вимоги апеляційної скарги про необхідність скасування протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 426181 є безпідставними та суперечать вимогам КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга ОСОБА_4, зокрема і вимоги про повернення судових витрат, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський