Справа № 452/677/18 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 33/783/812/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. розглянувши апеляційну скаргу керівника Самбірської місцевої прокуратури Заходило Євгена Мироновича на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 року,-

встановив:

постановою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 року накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 150 годин.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352, 40 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 не сплачував аліменти на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 43 296, 24 грн., сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції керівник Самбірської місцевої прокуратури Заходило Євген Миронович оскаржив дану постанову та просить поновити строк на оскарження даної постанови, скасувати її та закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що апелянту слід відмовити в прийнятті апеляційної скарги, повернувши таку, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, як убачається з цих вимог закону постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена лише: особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності; її законним представником; захисником; потерпілим; його представником.

Згідно з ч.5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про прокуратуру" на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство та 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України «Про прокуратуру» та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Стягнення пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян санкціями ст. 183-1 КУпАП не передбачені й на ОСОБА_2 не накладались.

Більше того, ухвалою Конституційного Суду України №49-у/2015 від 08 грудня 2015 року, якою відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287, ч.2 ст. 294 КУпАП встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей може бути вирішене лише у законодавчому порядку. Таким чином, до вказаного моменту, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи (Рішення «Щокін проти України»).

Згідно ч.1 ст. 250 КУпАП прокурор має право перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення та оскаржувати постанову в справі про адміністративні правопорушення, тобто прокурор має право оскаржувати постанову в справі про адміністративні правопорушення прийняту відповідними органами (посадовими особами), однак таке його право не поширюється на постанови судді у справах про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції у справі про адміністративне правопорушення подана особою, яка не має законного права на її оскарження, а тому у прийнятті апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя, -

постановив:

відмовити в прийнятті до розгляду апеляційну скаргу керівника Самбірської місцевої прокуратури Заходило Євгена Мироновича на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 25 травня 2018 року.

Копію даної постанови та апеляційну скаргу надіслати апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич