Номер провадження: 33/785/776/18
Номер справи місцевого суду: 493/2055/17
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та її представника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП , щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої вихователем ДНЗ «Вишенька», мешканки АДРЕСА_1, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувалась,

в частині вчинення сварки відносно працівників ДНЗ «Вишенька», а саме ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 закрито в зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення; провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП в частині сварки відносно ОСОБА_7 закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 11.09.2017 року біля 13:35 год. ОСОБА_2, знаходячись в с. Піщана Балтського району, після закінчення батьківських зборів вчинила сварку відносно працівників ДНЗ «Вишенька».

На дану постанову представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить оскаржувану постанову скасувати; прийняти нову постанову, якою закрити провадження по вказаній справі як відкрите безпідставно та незаконно, а також у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; визнати протокол про адміністративне правопорушення таким, який не відповідає вимогам діючого законодавства та повернути його без розгляду до Балтського відділу НП ГУНП України Одеської області.

В обґрунтування своїх вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ним в межах строку на оскарження була подана апеляційна скарга на оскаржувану постанову, яка постановою судді Апеляційного суду Одеської області від 03.05.2018 року без розгляду була повернута захиснику.

Постанову від 03.05.2018 року про повернення апеляційної скарги захисником отримано поштою 10.05.2018 року, що доводиться відповіддю на адвокатський запит, яка є додатком до даної заяви. У зв'язку з викладеним вище, апелянт просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та поновити цей строк.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 зазначає, що вважає постанову суду в частині визнання винуватості ОСОБА_2 незаконною, оскільки протокол був складений з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, а саме через місяць з моменту виявлення особи, яка нібито вчинила правопорушення. Крім того, апелянт наголошує, що в протоколі не зазначено документ, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення; неправильно записаний склад адміністративного правопорушення; викладення суті адміністративного правопорушення не відповідає встановленим вимогам, оскільки те, що міститься в протоколі не містить всіх ознак адміністративного правопорушення, як передбачене ст. 173 КУпАП. Також представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 зазначає, що поліцейський при оформленні протоколу не роз'яснив особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, положення ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, ст. 268 КУпАП, підпису ОСОБА_2 про це не має, ніяких доказів зворотнього протокол не містить. Суд відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування протоколу особистого огляду, який був проведений у громадянки ОСОБА_2, що також, на думку апелянта, є порушенням прав ОСОБА_2

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст. 289, ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи, вбачається, що представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 12.04.2018 року подав апеляційну скаргу на постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року (а. с. 152-153), яку постановою Апеляційного суду Одеської області від 03.05.2018 року повернуто захиснику без розгляду (а. с. 163-164).

Постанову від 03.05.2018 року про повернення апеляційної скарги захисником отримано поштою 10.05.2018 року (а. с. 173), та 11.05.2018 року захисником повторно подано апеляційну скаргу (а. с. 175).

В зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку про поважність пропущення захисником ОСОБА_3 строку на апеляційне оскарження рішення районного суду та вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року.

Також, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, в оскаржуваній постанові викладені показання, однак зазначеним показанням не надана належна правова оцінка, розбіжності у показаннях осіб не усунуті. В мотивувальній частині постанови не зазначено, на підставі яких саме з досліджених доказів суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, що свідчить про порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП щодо повного, всебічного і об'єктивного встановлення обставин справи про адміністративне правопорушення. Суд у своїй постанові лише зазначив, що вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена наявними у справі доказами, а також доказами, які були встановлені в процесі розгляду справи, не вказавши, якими саме фактичними даними, що містяться у доказах, він обґрунтував свій висновок про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства (а. с. 2, 146-148).

При цьому, згідно з правовою доктриною, об'єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. Відмінною особливістю дрібного хуліганства від хуліганства, що наказується в кримінальному порядку, є те, що воно не має характеру грубого порушення громадського порядку, яке причиняє суттєву шкоду суспільним відносинам, правовим та законним інтересам громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху і т. ін.).

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов'язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв'язній манері. Це може бути: хапання за одяг, насильницьке утримання за руки, демонстративне зривання головного убору, вимога дати цигарку або пускання в обличчя диму від неї, непристойна пропозиція дівчині та інші подібні дії. Для всіх цих випадків характерним є ігнорування волі та бажання оточення, прагнення нав'язати свою волю, а точніше свавілля.

Конкретні прояви цього правопорушення надзвичайно різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії», до яких необхідно віднести: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, які слідкують за порядком; безпідставне порушення спокою громадян телефонними дзвінками, лихослів'я по телефону; співання непристойних пісень; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; ґвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; справляння природних потреб у не відведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільна без потреби зупинка комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; неправдиве повідомлення про смерть родичів, знайомих, якщо це не призвело до тяжких наслідків; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявленням неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах тощо.

Обов'язковою ознакою об'єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під'їзди, а також підземні переходи, стадіони (Закон України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров'я населення» від 22.09.2005 p. № 2899-IV).

Матеріалами справи про адміністративне правопорушення не підтверджується наявність обов'язкового елементу об'єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, а саме - наслідків протиправних дій особи у вигляді порушення громадського порядку, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції та підтверджено в судовому засіданні апеляційного суду, конфлікт відбувся у приміщенні дошкільного навчального закладу після батьківських зборів між двома особами - ОСОБА_2 та ОСОБА_7, що не призвело до порушення режиму роботи освітнього закладу та не спричинило шкоди громадському порядку, оскільки до даного конфлікту не було залучено велику кількість осіб.

Судом першої інстанції також не встановлено, як саме ОСОБА_2 принижувала гідність чи чіплялася до ОСОБА_7, виражалася нецензурною лайкою, будь-яких доказів порушення громадського порядку або спокою громадян також не встановлено, чим допущена неповнота і однобічність розгляду справи, оскільки фактично не встановлена форма об'єктивної сторони інкримінованого їй правопорушення.

Разом з цим, судом першої інстанції не взяті до уваги порушення, допущені працівниками поліції під час складання адміністративних матеріалів.

Так, відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Однак, відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №496719 від 11.10.2017 року відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП не відповідає вимогам закону, так як в ньому зазначено лише, що 11.09.2017 року гр. ОСОБА_2 в с. Піщана Балтського району влаштувала сварку з працівниками ДНЗ «Вишенька», що, на думку апеляційного суду не є суттю адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП (а. с. 2).

Разом з цим, до протоколу долучені матеріали ЖЄО, а саме колективна заява працівників ДНЗ «Вишенька» та пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9, які не зазначені у протоколі потерпілими (а. с. 2, 6-15).

Крім того, викладені в письмових поясненнях зазначених осіб відомості не відображають суті адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме в них не відображено як саме ОСОБА_2 принижувала гідність чи чіплялася до працівників ДНЗ «Вишенька», виражалася нецензурною лайкою, будь-яких доказів порушення громадського порядку або спокою громадян також не встановлено.

Усім вищевказаним обставинам суд першої інстанції належної правової оцінки не надав, що свідчить про істотну неповноту та однобічність судового розгляду справи та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Натомість, враховуючи вищевикладені обставини, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_2 будь-яких хуліганських дій щодо працівників ДНЗ «Вишенька» та безпосередньо ОСОБА_7

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова суду - скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року. - задовольнити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 02.04.2018 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб