АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1370/18Суддя 1 інстанції Ступак С. В.
Номер провадження 33/774/164/К/18Суддя- доповідач Остапенко В. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Остапенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює ФОП ОСОБА_2, який мешкає за адресою:АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.,

за участю: ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

свідка ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 21.02.2018 року о 02 год. 00 хв. у м. Кривому Розі по проспекту Металургів керував транспортним засобом GELLYCKд.н.з. НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, у встановленому законом порядку проводився огляд у лікаря нарколога, в медичному закладі КЗ «Криворізький ПНД» ДОР», висновок №410 від 21 лютого 2018 року. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

В обґрунтування вимог про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, ОСОБА_2 зазначає, що він не був присутній при розгляді справи в суді, а копію постанови отримав лише 30 травня 2018 року, тому не мав можливості оскаржити її в передбачений законом строк.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою, так як медичний висновок, на підставі якого було складено протокол про адміністративне правопорушення не є дійсним.

На думку ОСОБА_2, медичний висновок складено з порушеннями вимог інструкції МОЗу про порядок проведення медичного огляду водіїв на стан сп'яніння, а саме п.20, висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду, та вручається особі яка проходила огляд. Його огляд проводився 21.02.2018 року, а висновок лікарем було складено25.02.2018 року, тобто з порушеннями Інструкції, тому висновки щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, складений з порушенням вимог інструкції вважається недійсним.

Окрім цього, ОСОБА_2 зазначає, що судом не було допитано лікаря, який проводив огляд та складав Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння.

Також судом було відкладено судовий розгляд на 22 травня 2018 року, а постанова суду винесена 04 травня 2018 року, тобто суд виніс постанову заднім числом.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку в повному обсязі, просили її задовольнити.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки ОСОБА_2 заявив відповідне клопотання, а з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи проводився за його відсутності, та постанову суду ним було отримано 30 травня 2018 року, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що цей строк був пропущений з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 114672 від 19.03.2018 року, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння № 410 від 25.02.2018 року; записом з боді-камери інспектора поліції № АЕ 00062.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, уповноваженою особою органів поліції, котре полягає у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що висновок щодо результатів медичного огляду складено з порушенням Інструкції МОЗу про порядок проведення медичного огляду водіїв на стан сп'яніння, не заслуговують на увагу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_2 21 лютого 2018 року був зупинений працівниками поліції та пройшов медичний огляд на виявлення стану наркотичного сп'яніння, та за результатами первинного огляду у нього виявлено стан наркотичного сп'яніння, але не вказано якими саме наркотичними засобами спричинено такий стан. В цей же день лікарем було взято аналіз у ОСОБА_2 для визначення виду наркотичних засобів. Вказаний аналіз проводиться на протязі 5 днів, тому Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння щодо ОСОБА_2 було складено 25 лютого 2018 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2 перебуває у стані метамфітамінового сп'яніння (а.с.2) та копію Висновку передано до відділення поліції.

Окрім цього, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині того, що судом було викликано для допиту лікаря КЗ «Криворізький ПНД» ДОР» на 22 травня 2018 року, а постанову винесено 04 травня 2018 року, тобто заднім числом.

З матеріалів справи вбачається, що лікаря КЗ «Криворізький ПНД» ДОР» викликали для надання пояснень на 04.05.2018 року, проте не було забезпечено явку лікаря до судового засідання, оскільки клопотання суду надійшло лише 05.05.2018 року (а.с.19). Крім цього, матеріали справи не містять жодних відомостей про відкладення судового розгляду на 22 травня 2018 року, тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4, підтвердила свій висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння від 25.02.2018 року, та пояснила, що даний висновок в повному обсязі відповідача Інструкції про виявлення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є неприйнятними.

Отже всі докази досліджувалися судом першої інстанції та суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду, що всі наявні докази є належними та допустимими, та складені відповідно до вимог ст. ст. 251, 256, 280 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, так як всі дії інспекторів патрульної поліції зафіксовані на відеозаписі із камер нагрудних знаків поліцейських, а вказаний відеозапис оглянутий судом під час підготовки справи до розгляду, а також всі дії інспекторів поліції підтверджуються доказами, які містяться в матеріалах справи (а.с.5).

Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 114672 від 19.03.2018 року.

На думку суду апеляційної інстанції призначене адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 відповідає вимогам КУпАП, та призначено з врахуванням вимог ст.33 КУпАП та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та направлення провадження на новий розгляд, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.О. Остапенко