П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Балацька Г.О. за участі:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,

- ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (рік) рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 09.08.2017, о 21 год. 45 хв., по вул. Милославській, 43, в м. Києві керував автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Стан алкогольного сп'яніння встановлено за допомогою приладу "Драгер", показник якого складає - 2,25 ‰.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому поставлено питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження, який, на думку ОСОБА_1, пропущений з поважних причин.

В самій же апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2017, а провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити, обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги тим, що судом першої інстанції невірно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, без дослідження всіх доказів у провадженні та надання їм належної оцінки.

Зазначає ОСОБА_1 і про те, що при складанні працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього свідки-поняті були відсутні, як і відсутній відеозапис вказаних подій, що, в свою чергу, свідчить про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката ОСОБА_2 на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та доводів апеляційної скарги в повному обсязі з вимогою скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02.10.2017 та закриття провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, із змінами, поданими в судовому засіданні 31.01.2018 - про передачу матеріалів на розгляд трудовому колективу ТОВ Фірма "Укртраснміст ЛТД" для застосування заходу громадського впливу; пояснення свідка ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, переглянувши відеозапис подій за участі ОСОБА_1 від 09.08.2017, дослідивши апеляційну скаргу з додатками та інші матеріали, слід прийти до наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці справи про адміністративне правопорушення до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Як регламентують положення ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи.

Дані вимоги закону під час судового провадження справи за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції належним чином дотримані, оскільки зматеріалів провадження видно, що суд повідомив ОСОБА_1 про дату та місце проведення судового засідання - 12:30 02.10.2017, про що в матеріалах провадження наявна повістка про виклик до суду в справі про адміністративне правопорушення, яка датована 19.08.2017 (а.с. 7).

Про розгляд справи судом було відомо і ТОВ "Фірма "Укртрансміст ЛТД", яке надіслало на адресу суду клопотання про застосування до ОСОБА_1 положень ст. 21 КУпАП (а.с. 8-12).

Між тим, оскільки, в порушення приписів ст. 285 КУпАП, копія судового рішення ОСОБА_1 направлена не була, за відсутності в матеріалах провадження супровідного листа про направлення зазначеної копії постанови, а представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 отримала копію оскаржуваного рішення - 17.10.2017 року (а.п. 15), можна погодитися з проханням ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 02.10.2017 за обставин подання клопотання та апеляційної скарги 18.10.2017 (а.п. 20-28).

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний, зокрема, з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного сп'яніння всупереч п. 2.9 "а " Правил дорожнього руху України, - є правильним.

Так, згідно з поясненнями ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції він не заперечував того, що за обставин, зазначених протоколі про адміністративне правопорушення, він 09.08.2017, близько 21 год. 45 хв., дійсно керував автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Зауважив тільки, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння за збігом життєвих та сімейних обставин. Щиро в цьому кається.

Зазначає, що погодився пройти огляд, запропонований працівниками поліції, оскільки поспішав.

На запит суду апеляційної інстанції, Управлінням патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України був наданий диск відеозапису з нагрудних камер поліцейських, який в повній мірі відтворює хронологію подій за участю водія ОСОБА_1, який керував автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до результату тесту, який проводився в присутності свідків-понятих, показник вмісту алкоголю складає - 2,25 ‰, що, в свою чергу, перевищує допустиму норму в десятки разів.

Сам ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував дану обставину.

При цьому, доводи як ОСОБА_1, так і сторони захисту про порушення процедури огляду ОСОБА_1, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки по справі об'єктивно встановлено, що працівниками поліції була дотримана процедура огляду водія, передбачена ст. 266 КУпАП, що випливає з наданого відеозапису.

Дії працівників поліції під час освідування водія, ні ОСОБА_1, ні в його інтересах захисником - не оскаржені.

Інспектор 2 роти 2 батальйону 2 полку УПП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_4, із-за неможливості з'явитися в суд апеляційної інстанції у зв'язку з службовою діяльністю, по суті складеного 09.08.2017 протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, надала письмові пояснення наступного змісту.

А саме, як указано в поясненнях ОСОБА_4, патрулюючи 09.08.2017 в Деснянському районі м. Києва, був помічений транспортний засіб "Форд Транзит", д.н.з. НОМЕР_1, який дивно рухався по дорозі, а саме "виляв", при цьому водій при перестроюванні з однієї смуги руху в іншу не вмикав покажчики повороту, що і слугувало підставою для зупинки транспортного засобу.

При перевірці документів та спілкуванні з водієм було помічено його поведінку, яка не відповідала обстановці: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та тремтіння рук.

Спочатку водій категорично відмовлявся від відповіді на запитання чи вживав алкогольні напої, а потім зізнався, що все ж таки вживав.

Водію було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", результат якого показав - 2,25 ‰.

Відносно даного водія були складені матеріали про адміністративне правопорушення та пояснено, що далі за кермо водій сідати не може та щоб останній викликав "драйвера".

Приїхав "драйвер", написав розписку і вони - "драйвер" та ОСОБА_1 поїхали.

Водій ОСОБА_1 на той час нікуди не поспішав, оскільки "драйвера", якого він викликав, вони очікували ще протягом 1-1,5 год.

Категорично ОСОБА_4 наполягала на тому, що свідки-поняті були присутні при тестуванні водія, як того вимагає діюче законодавство.

Свідок ОСОБА_3, запрошений стороною захисту в суд апеляційної інстанції, охарактеризував ОСОБА_1 виключно з позитивної сторони, як відповідального працівника.

Щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно свого підлеглого - ОСОБА_1 пояснив, що на прохання останнього приїхав за ним в якості "драйвера" - 09.08.2017 і бачив, що ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Згадує, що в той день - 09.08.2017 він попросив ОСОБА_1 перегнати автомобіль з одного місця на інше, але, за умови обізнаності щодо дійсного перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, він-свідок цього б не просив і не дозволив останньому, як його керівник, сісти за кермо автомобіля в стані алкогольного сп'яніння, передбачаючи наслідки та послідуючу відповідальність за вчинене.

Отже, дослідивши всі докази по справі, в їх сукупності, слід прийти до ґрунтовного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України.

На правильність даних висновків не можуть вплинути доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп'яніння, вимушений був сісти за кермо, оскільки таких об'єктивних даних по справі не має, виходячи і з пояснень свідка ОСОБА_3

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи - не встановлено.

За конкретних досліджуваних обставин провадження, ґрунтовно судом першої інстанції не прийнято рішення щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності для застосування заходів громадського впливу.

Виходячи з викладеного апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (рік) рік залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва Г.О. Балацька