Провадження № 3/331/539/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Клименко Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Головного управління Держпраці у Запорізькій області у відношенні

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інн.: НОМЕР_1, який обіймає посаду в.о. директора ДП «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою», зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, обіймаючи посаду в.о. директора ДП «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» під час виконання посадових обовязків, маючи організаційно розпорядчі функції, допустив порушення вимог законодавства про працю, які оформлені актом перевірки № ЗП/511/564/АВ від 28.03.2018 року.

Так, ОСОБА_1 допустив порушення порядку виплати заробітної плати, а саме, заробітна плата працівникам ДП «Запорізький науково дослідний та проектний інститут землеустрою» виплачується з порушенням строків, так:

- за грудень 2017 року виплачена 15.12.2017 року (платіжне доручення від 15.12.2017 року № 291), 22.12.2017 року ( платіжне доручення від 22.12.2017 року № 308), 28.12.2017 року (платіжне доручення від 28.12.2017 року № 318), 12.01.2018 року ( платіжне доручення від 12.01.2018 року № 343), 19.01.2018 року ( платіжне доручення від 19.01.2018 року № 348), 22.01.2018 року ( платіжне доручення від 22.01.2018 року № 352);

- за січень 2018 року виплачена 25.01.2018 року (платіжне доручення від 25.01.2018 року № 367), 31.01.2018 року (платіжне доручення від 31.01.2018 року № 381), 14.02.2018 року (платіжне доручення від 14.02.2018 року № 410), 23.02.2018 року (платіжне доручення від 23.02.2018 року № 429), 02.03.2018 року ( платіжні доручення від 02.03.2018 року № 437 та № 452);

- за лютий 2018 року виплачена 16.03.2018 року ( платіжне доручення від 16.03.2018 року № 461), 19.03.2018 року ( платіжне доручення від 19.03.2018 року № 467), 20.03.2018 року (платіжне доручення від 20.03.2018 року № 471), чим порушив вимоги ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці».

В судові засідання, призначені на 10.05.2018 року та 10.07.2018 року ОСОБА_1 не зявився, при цьому в судові засідання, призначені на 06.07.2018 року та 10.07.2018 року, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом отримання повістки про виклик, яку він особисто отримав 18.05.2018 року та 06.07.2018 року, що підтверджується матеріалами справи (а.п. 30, 35).

Будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи без його участі до суду не надходило.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 41 КУпАП не є обовязковою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі доказів, долучених до матеріалів справи, оскільки судом використанні всі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте ОСОБА_1 з невідомих суду причин у судове засідання не зявився.

Виходячи із системного аналізу ч. 1 ст. 115 КЗпП та ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 повністю підтверджується фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення № ЗП/511/564/АВ/П/ПТ від 28.03.2018 року, в сукупності з актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №_ЗП/511/564/АВ від 28.03.2018 року, копією відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) № 56/2015, копією наказу про покладення виконання обовязків на ОСОБА_1 № 38-кп від 12.12.2014 року, копіями розрахункових відомостей організації, копіями платіжних доручень, які долучені до матеріалів справи.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, а саме, порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до розяснень, що містяться в листі Міністерства юстиції України від 01.02.2003 №22-34-1465 «Щодо скоєння особою триваючого правопорушення» триваючими адміністративними проступками є проступки, повязані з тривалим, неперервним невиконанням обовязків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо). Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП в разі закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження по справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Як вбачається з протоколу № ЗП/511/564/АВ/П/ПТ від 28.03.2018 року, правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_1 не є триваючим, а носить разову дію, а з урахуванням того, що з моменту вчинення правопорушення минуло понад три місяці, суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи в суді, строк накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 закінчився.

На підставі викладеного та керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 38, 41, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП, закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Л.В. Клименко