Справа № 206/3307/18
Провадження № 3/206/1223/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Чабаненко О.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.160 КУпАП,

за участю правопорушника: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

В провадження Самарського районного суду м.Дніпропетровська 15 червня 2018 року надійшло дві справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.160 КУпАП, які було зареєстровано за № 206/3307/18, провадження 3/206/1223/18 та №206/3311/18, провадження № 3/206/1228/18.

26.06.2018 року постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська адміністративні справи відносно ОСОБА_1 №206/3307/18, провадження №3/206/1223/18 за ч.1 ст.160 КУпАП та №206/3311/18, провадження 3/206/1228/18 за ч.1 ст.160 КУпАП було обєднано в одне провадження, присвоївши обєднаній справі єдиний номер №206/3307/18, провадження №3/206/1223/18.

09.06.2018 року о 09 годині 20 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул.Карагандинська, біля будинку №5, ОСОБА_1 здійснював торгівлю з рук мясною продукцією, а саме свининою в кількості близько 10 кг., без відповідних дозвільних документів, у невстановленому місці. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.160 КУпАП.

13.06.2018 року о 10 годині 30 хвилин за адресою: м.Дніпро, вул.Карагандинська, біля будинку №5, ОСОБА_1 здійснював торгівлю мясною продукцією без дозвільних документів. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.160 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, надав суду докази, які підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення, просив закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, суд вважає, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП, виходячи з наступного.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді конфіскації предметів торгівлі, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 160 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за торгівлю з рук у невстановлених місцях.

Диспозиція ч. 1 ст. 160 КУпАП має бланкетний характер і відсилає до Постанови Кабінету Міністрів від 15.06.2006 N 833 про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів, за порушення якого і настає адміністративна відповідальність за вищевказаною статтею.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 було надано докази, які були долучені до матеріалів справи, відповідно до яких, встановлено, що останній здійснював торгівлю продуктів тваринного походження, а саме: м'ясної продукції на підставі квитанцій про сплату за місце торгівлі від 12.06.2018, 13.06.2018, 16.06.2018, 17.06.2018, 20.06.2018, 19.06.2018 року та експертного висновку №416 від 12 червня 2018 року та №421 від 13 червня 2018 року.

Беручи до уваги вищевказані докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 були дотримані норми торгівлі у встановленому місці та визнаються судом допустимими доказами.

Щодо відомостей, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, то вони спростовуються доказами здобутими в ході розгляду справи.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнаними належними та допустимими доказами відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 160 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 30, 33, ст. 160, 247, 252, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 160 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В.Поштаренко