Справа №588/637/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Линник О. С.
Номер провадження 33/788/342/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 03 липня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. у дохід держави.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 14 квітня 2018 року близько 17 години по вул. Олексія Братушки, 2 м. Тростянець, керував мопедом, б/н, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Відповідно до поданих апеляційних скарг:

- ОСОБА_3 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, посилається на його необґрунтованість та просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що справа розглянута у його відсутність і він був позбавлений права в дослідженні доказів, наданні своїх пояснень й у висловлюванні своєї думки.

Вважає, що суддею був суттєво змінений зміст протоколу про адміністративне правопорушення, й такі дії, на його думку, вказують на перебирання на себе суддею функції обвинувачення, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Вказує, що протокол складено не на місці вчинення правопорушення, відсутні підписи свідків у протоколі та не співпадає час його складання, а також працівник поліції, який складав протокол, не роз'яснював йому права. Крім того, не були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

- Захисник - адвокат ОСОБА_4 не погоджується з постановою судді про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та просить дану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Зокрема зазначає, що були порушені права ОСОБА_3, передбачені ст. 268 КУпАП.

Вказує на зміну суддею формулювання фабули тексту протоколу та перебирання на себе функції обвинувачення, а також на порушення при складанні працівником поліції протоколу.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, захисника, які підтримали подані апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, вважаю, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2.9а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204568 від 14 квітня 2018 року (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які кожен окремо підтвердили, що у їх присутності водій мопеда ОСОБА_3 проходив тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора Алкотест «Drager 6810», проба позитивна - 2,31 ‰ ( а.с. 5-6);

- роздруківкою показнику приладу «Drager», згідно якого результати огляду водія ОСОБА_3 позитивний - 2,31 ‰ ( а.с. 2);

- актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого водій ОСОБА_3 пройшов огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест «Drager 6810», проба позитивна 2,31 ‰ та з результатами не погодився ( а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 квітня 2018 року відносно водія ОСОБА_3, згідно якого останній був оглянутий лікарем КЗ «Тростянецька центральна районна лікарня» і у нього виявлений стан алкогольного сп'яніння ( а.с. 4);

- записів на відео файлах на оптичному носії даних DVD-R, згідно яких вбачається, що ОСОБА_3 14 квітня 2018 року перебував за кермом мопеда, про що останній підтвердив під час розмови з працівником поліції, а також не заперечував, що вживав алкогольні напої, й за результатами проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою приладу Алкотест «Drager 6810 у водія було виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп'яніння - 2,31 ‰., та іншими матеріалами справи, належним чином дослідженими суддею.

Ставити під сумнів об'єктивність наданих письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судді підстав не було, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них, тому доводи апелянтів про те, що вказані свідки не були допитані в суді першої інстанції не є слушними. Крім того, вказані свідки були присутні в ході освідування ОСОБА_3 на стан сп'яніння, що останній не заперечував.

Доводи апелянтів про те, що за кермом мопеду був не ОСОБА_3, а його син, є необґрунтованими і, крім того, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_7, яка є дружиною ОСОБА_3 та яка пояснила в суді апеляційної інстанції, що їхньому сину виповнилось лише 14 років і він не має права на керування транспортними засобами, хоча періодично керує вказаним мопедом.

При цьому, сам ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції, заперечуючи факт вживання алкогольних напоїв за кермом, стверджував, що син не буде керувати, а лише буде котить мопед на відстань приблизно 5 км.

Посилання ОСОБА_3 та його захисника на те, що працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, не роз'яснював права ОСОБА_3, не є такими, що заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи, відповідно до яких останній був ознайомлений з даним протоколом і , поставивши свій підпис, погодився з правильністю внесених до нього записів, серед яких зазначено, що ОСОБА_3 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 245,280 КУпАП, суд першої інстанції при розгляді справи в повному обсязі перевірив докази, наявні в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так які відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 червня 2018 року слухання справи відкладено на 10.00 годину 03 липня 2018 року, про що ОСОБА_3 був повідомлений належним чином, та стверджується рекомендованою розпискою про вручення повістки на його ім'я та на ім'я адвоката ОСОБА_4 (а.с. 32). При цьому, клопотань як від ОСОБА_3, так і від його захисника ОСОБА_4, про відкладення розгляду справи на інший день, в матеріалах справи немає. Крім того, в судовому засіданні 03 липня 2018 року брав участь адвокат ОСОБА_4, який представляв інтереси ОСОБА_3

Отже, у справі відсутні будь-які докази на підтвердження доводів апелянтів про порушення суддею прав ОСОБА_3, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, оскільки суд, розглянувши справу у його відсутність дотримався вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З огляду на викладене, безпідставними є твердження ОСОБА_3 та його захисника про те, що суд змінив фабулу «обвинувачення» та тим самим перебрав на себе функції звинувачення, оскільки суддя, розглядаючи дану справу за ст. 130 КУпАП, не виходив за межі протоколу про адміністративне правопорушення, а зазначення суддею у тексті постанови « близько 17 години», а не категорично « 17 години» та «лікаря», а не «лікаря-нарколога» , не є редагуванням істотних ознак складу правопорушення.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_3 було притягнуто за п. 2.9а ПДР України за те, що він не погоджувався з результатами проведеного огляду на місці зупинки ТЗ за допомогою газоаналізатора «Драгер», є помилковими і не відповідають дійсності, оскільки відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за керування мопедом у стані алкогольного сп'яніння, чим він порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та відповідно до постанови судді притягнутий за ч. 1 ст. 130 КУпАП до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянтів про те, що огляд на стан сп'яніння було проведено не на місці зупинки також не спростовує висновку судді про те, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Інші доводи апелянтів також не спростовують висновків судді місцевого суду.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 03 липня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу та скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.