Справа № 152/850/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 липня 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не одруженого, працюючого інспектором прикордонної служби Могилів-Подільської прикордонного загону, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, а саме в тому, що 11.06.2018 року о 01 годині 15 хвилин в м. Шаргород Вінницької області на вул. ОСОБА_3, будучи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем «ВАЗ-2103», чим порушив вимоги п.2.9 ПДР України. Огляд ОСОБА_2 на стан спяніння проводився в Шаргородській ЦРЛ.

В суді ОСОБА_2 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення за обвинуваченням його за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії БД №261993 від 11.06.2018 року складено з порушенням вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС 06.11.2015 року №1376 та зареєстрованої в Мінюсті України 01.12.2015 року за №1496/27941. Зокрема, не було дотримано порядок проведення огляду його, як водія транспортного засобу на стан алкогольного спяніння, а саме, йому працівником поліції не пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер» на місці зупинки у присутності двох свідків, а відразу у примусовому порядку спрямовано для проходження огляду в Шаргородську ЦРЛ. Перебуваючи в Шаргородській ЦРЛ, він повідомив лікаря, що крім проведення візуального огляду та проведення зовнішнього його обстеження він бажає, щоб було проведено лабораторну діагностику, проведено лабораторне дослідження, сечі, крові, слини тощо). Крім того, вважає, що висновок лікаря не відповідає вимогам щодо його складання, в ньому не заповнені всі графи, тому висновок є недійсним і на ньому не може ґрунтуватися протокол про адміністративне правопорушення. Від проходження огляду за допомогою приладу «Алкофор» він в лікарні відмовився і повідомив лікаря про своє бажання проведення лабораторної діагностики, на що лікар не прореагував. Пройшовши зовнішнє обстеження лікарем, він повторно наполягав на проведенні лабораторного дослідження і відбору аналізу сечі, крові, слини, тощо, зазначаючи, що має на це право. Лікарем, яка проводила огляд ОСОБА_4, відмовлено йому в проведенні лабораторної діагностики. З яких підстав лікарем складався висновок, йому не відомо, оскільки після зовнішнього огляду він будь-якого іншого обстеження не проходив. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1ст.251 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 17.12.2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі спяніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853, та п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Порядку та п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №261993 відносно ОСОБА_2, в порушення вимог Інструкції та Порядку, не залучив та не зазначив у протоколі свідків правопорушення, наявність яких при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою-четвертою статті 130 КУпАП, є обовязковою, а також з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_2 пропонувалося пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, а останній від проходження такого огляду відмовився та не надано інших доказів на підтвердження цього.

Виходячи з аналізу пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції не дотримано вимог ст.256 КпАП України щодо викладу в протоколі суті адміністративного правопорушення, та вимог п.п.2, 3, 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 17.12.2008 року, п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853, та п.п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, оскільки з протоколу не вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, отже, не було підстав здійснювати огляд останнього в Шаргородській ЦРЛ.

Також, в протоколі зазначено, що адміністративне правопорушення вчинено о 01 годині 15 хвилин 11.06.2018 року, протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським о 01 годині 50 хвилин 11.06.2018 року, тоді як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №84, лікарем Шаргородської ЦРЛ ОСОБА_4, складено о 01 годині 51 хвилині 11.06.2018 року, тобто протокол про адміністративне правопорушення про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, складено до проведення огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного спяніння та складання відповідного висновку (а.с.3).

Також, у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який, відповідно до висновку лікаря, є підставою для його складання, у графі 6 «Дата та точна година огляду» значиться 11.06.2018 року 01 година 18 хвилин. Як вбачається з самого акту, медичний огляд ОСОБА_2 проводився за допомогою алкотестера «Алкофор-105», а у графі 18 «Час обстеження, назва спеціального технічного засобу, за наявності його номер, дата його останньої повірки, результат обстеження» вказаний час обстеження 01 година 30 хвилин 11.06.2018 року, а у графі «Обстеження через 20 хвилин…» 01 година 50 хвилин, при цьому не зазначено ні номеру, ні дати останньої повірки технічного засобі, при цьому, заповнення самого акту відбулося 11.06.2018 року о 01 годині 16 хвилин, тобто ще до проведення огляду ОСОБА_2, а не на його підставі та за результатами проведеного огляду, оскільки, як вбачається з вище зазначеного акту, огляд ОСОБА_2 проводився о 01 годині 18 хвилин, а час обстеження за допомогою алкотестера «Алкофон» 01 година 30 хвилин та 01 година 50 хвилин.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Проте, з акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2018 року щодо ОСОБА_2 вбачається, що поведінка обстежуваної особи ОСОБА_2 адекватна; останній орієнтований у часі, просторі, власній особі; мовна здатність не порушена; реакція зіниць на світло жива, міміка жвава; хода останнього без хитань; в позі Ромберга ОСОБА_2 стійкий; точні рухи ОСОБА_2 виконує; тремтіння повік, язика, пальців рук у останнього не виявлено.

У висновку зазначено про наявний запах алкоголю з рота, тобто наявна лише одна ознака алкогольного спяніння із можливих, вказаних в Інструкції.

Крім того, згідно п.п.12-13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Проте, в порушення вимог п.п.12, 13 Інструкції, у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, лікарем, який проводив огляд, не заповнено п.21 акту «Лабораторна діагностика з метою уточнення наявних речовин впливу» та за її результатами графи «час проведення лабораторних тестів», «досліджуване біологічне середовище (сеча, слина, кров, змиви поверхні губ, шкіри обличчя)», «дата і час відбору», «метод лабораторного тестування», «результат лабораторних тестів», а також «Заключний діагноз (за результатами огляду тестів)», тоді як в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначив, що вимагав від лікаря проведення лабораторної діагностики, і після відмови лікаря у цьому, відмовся проходити обстеження в подальшому, в тому числі і на Алкофорі, а також відмовився підписувати висновок лікаря, так як йому не було надано можливості лікарем у цьому висновку висловити свої зауваження з приводу огляду, з чим він був не згідний.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки, з висновку від 11.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 не підписував висновок.

Також, у акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.06.2018 року, а також у висновку щодо результатів медичного огляду від 11.06.2018 року, зазначено лише прізвище лікаря ОСОБА_5, але відсутній її підпис.

Відтак, з огляду на вище викладене, вказаний акт та складений на його підставі висновок не можуть бути взяті судом до уваги у якості доказу перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння, враховуючи вказані вище порушення.

Відповідно до п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння у ОСОБА_2 від 11.06.2018 року є недійсним, так як складений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи, докази на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні, а пояснення, надані ОСОБА_2 в суді, не спростовані, так як останній працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу не оглянутий на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального приладу, свідки правопорушення, з показів яких можливо було б встановити обставини вчинення правопорушення ОСОБА_2, відсутні.

Інших доказів на підтвердження перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння і керування ним саме 11.06.2018 року о 01 годині 15 хвилин автомобілем у стані алкогольного спяніння немає, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

До вказаного висновку приходжу, виходячи також із правових висновків Європейського суду з прав людини у рішенні в справі «Яременко проти України (№2)» від 30.04.2015 року, з п.66 якого вбачається, що судове рішення має ґрунтуватися на доказах, що отримані без порушення процесуальних прав осіб, інакше докази, отримані з процесуальними порушеннями є «плодом отруєного дерева» і рішення суду, яке ґрунтується на таких доказах, є таким, що порушує права особи на справедливий суд.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 11.06.2018 року не доведено винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним 11.06.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247, 283, 284, 290, 294 КпАП України,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: