Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 334/3120/18 Головуючий в 1 інст. Добрєв М.В.
Провадження № 33/778/390/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 року м . Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, непрацюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 3, кв. 29,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 2 травня 2018 року о 22 год. 8 хв., в м. Запоріжжі по вул. Бородинській 1, керував автомобілем «OPEL OMEGA», державний реєстраційний номер BX0702AB, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДД України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з грубим порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не розглянув клопотання про допит свідків, не викликав та не допитав їх у судовому засіданні.

Крім того, суд визнав відеозапис доказом його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, однак вказане відео не підтверджує факт того, що він керував транспортним засобом, оскільки на відеозапису не можливо роздивитись марку автомобіля та його державний реєстраційний номер, до того ж, на відео не зафіксовано те, як він виходить з автомобіля, у звязку з чим, доказів того, що він керував цим автомобілем до затримання співробітниками патрульної поліції немає.

Також зазначає, він лише знаходився у припаркованному біля його місця проживання автомобілі і не керував ним.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2, підтримав свою апеляційну скаргу та наполягав на тому, що працівники поліції помилково прийшли до висновку, що він керував автомобілем, оскільки він лише стояв біля свого автомобіля, який був припаркований біля будинку.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду підтримала подану ОСОБА_2 апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Вважала, що відеозапис, наданий поліцейськими не доводить вини ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, оскільки з цього відеозапису не видно, що саме він виходить з автомобіля.

Вислухавши ОСОБА_2 та його захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 081799 від 2 травня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, мови), від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с. 1), відомостями щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі, викладеними в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння та засвідченими підписами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на місці з використанням спеціальних технічних засобів та в медичному закладі (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці та виявив бажання прийти огляд в медичному закладі (а.с. 5-6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі (а.с. 7-8), рапортом інспектора роти № 1 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_8, відповідно до якого, 2 травня 2018 року приблизно о 22 год. 8 хв., під час несення служби за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бородинська 1, побачили автомобіль «OPEL OMEGA», державний реєстраційний номер BX0702AB, водій якого при зміні напряму руху на повороті до дворової території не вказав покажчик руху відповідного напряму, що і стало причиною його зупинки. Вказаним транспортним засобом керував ОСОБА_2, під час розмови з яким, у нього були виявлені ознаки алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння із застосуванням спеціальних технічних засобів відмовився, однак виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. Після приїзду до медичного закладу, ОСОБА_2 також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с. 9), відеозаписом правопорушення, з якого вбачається, як співробітники патрульної поліції переслідували ОСОБА_2, а після його зупинки він повідомив, що вже приїхав та гуляє (а.с. 11).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не допитав свідків під час розгляду справи судом першої інстанції на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, тим більш, що сам ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Підстав не довіряти письмовим поясненням свідків у суду також не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови ОСОБА_2 з боку свідків.

До того ж, всупереч доводам апеляційної скарги, суд першої інстанції мотивував відмову у задоволенні клопотання про допит свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, оскільки суду не було надано відомостей, які саме факти можуть повідомити чи підтвердити зазначені особи.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки вони спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків (а.с. 5-8), рапортом інспектора патрульної поліції, з якого вбачається, що перед зупинкою керованого ОСОБА_2 транспортного засобу, він при зміні напряму руху на повороті до дворової території не вказав покажчик руху відповідного напряму (а.с. 9), а також змістом відеозапису з нагрудної камери (відео реєстратору) поліцейського, зробленим у відповідності до ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", доданим до протоколу.

Відеозаписом зафіксовано, що співробітники патрульної поліції переслідували ОСОБА_2, а після зупинки останній повідомив їм, що вже приїхав та гуляє.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1