АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 8 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 13 листопада 2017 року о 00.31 год. у м. Києві на вул. Харченка, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується даними тесту, проведеного з використанням приладу Drager № АRНК - 0513. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а) ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, разом з уточненнями, та просить скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги з уточненнями обґрунтовує тим, що з вказаною постановою неможливо погодитись, оскільки вона прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Як зазначає апелянт, з оскаржуваної постанови вбачається досить формальний, упереджений та суб'єктивний підхід місцевого суду до розгляду справи, грубе порушення прав на захист ОСОБА_2, а посилання суду на обставини, які суд зовсім не досліджував та не довів, свідчить про те, що місцевий суд відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за №14, де звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Пленум Верховного Суду Україна вимагає від судів при розгляді справ зазначеної категорії з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст Постанови судді у справі повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Також, апелянт вказує, що ОСОБА_2 стверджує, що на момент його затримання патрульними поліцейськими 13 листопада 2017 року о першій годині ночі, рухаючись на своєму автомобілі в смт. Бортничі, він був тверезим, спиртних напоїв взагалі не вживав, але був дуже втомленим внаслідок двох безсонних ночей, а також по причині хвороби хребта, поспішав додому, був зупинений поліцейськими для перевірки документів.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що патрульні поліцейські обурилися тим, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та його друг ОСОБА_4 почали знімати на відеокамеру мобільного телефону патрульних поліцейських, які його зупинили, й вирішили скласти на ОСОБА_2 протокол.

Апелянт стверджує про те, що свідків під час перевірки патрульними поліцейськими ОСОБА_2 на наявність у нього алкогольного сп'яніння не було, а «Драгер», який був при цьому застосований, викликав у ОСОБА_2 сумніви щодо його придатності до застосування, і тому він просив поліцейських доставити його до медичного закладу для перевірки на стан сп'яніння в умовах медичного закладу, замість чого патрульні поліцейські доставили його до поліцейського управління в с.м.т. Бортничі, де протримали його та його, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 09. 00 годин ранку, тим самим працівники поліції позбавили ОСОБА_2 можливості пройти медичне обстеження на протязі двох годин після складання протоколу.

Більш того, апелянт зауважує, що прилад - «Драгер» може вважатися швидше «психологічною зброєю» в арсенал інспектора патрульної поліції, бо сама по собі проба з допомогою «Драгера» ще нічого не доводить. В останні роки вже чимало сказано і написано про те, що колір трубки може змінюватися не тільки через дію алкоголю, але при деяких захворюваннях. Писали і про те, що трапляються недоброякісні і фальшиві трубки, тому, піддаючись такому тесту, потрібно простежити, щоб інспектор патрульної поліції безпосередньо у присутності особи розкрив фірмову упаковку і витягнув трубку.

При цьому захисник ОСОБА_1 зазначає, що жодним законом не передбачений обов'язок водія проходити огляд за допомогою «Драгера», а, тим більше, вночі, коли нічого не видно, без свідків, яких патрульні поліцейські запросили після застосування «Драгера», коли сам ОСОБА_2 наполягав на його медичному обстеженні у відповідних для цього умовах.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 та його захисник брали участь в судових засіданнях, проте, повідомлені про день, час, місце проведення апеляційного розгляду 16 липня 2018 року до суду не з'явилися, будь-яких клопотань чи заяв про відкладення апеляційного розгляду до суду від них не надходило, у зв'язку з чим апеляційний суд доходить висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, надані під час апеляційного розгляду, опитавши свідків за клопотанням сторони захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи в сукупності, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, який надійшов на запит апеляційного суду з Управління патрульної поліції в м. Києві, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом першої інстанції, є обґрунтованим та підтверджуються наявними у справі та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що алкогольні напої з 1994 року не вживає, оскільки хвора печінка, але вживає ліки, які містять в собі спирт. Був зупинений працівниками патрульної поліції в с.м.т. Бортничі. Працівники поліції, мабуть, звернули увагу на номерний знак автомобіля, який немісцевий. Працівники поліції наздогнали їх на службовому автомобілі, а після зупинки транспортного засобу попросили пред'явити документи. Він (ОСОБА_2.) вийшов з автомобіля, і, працівники поліції запропонували йому пройти тест за допомогою приладу «Драгер». Він повідомив працівників поліції, що його пасажири були випивши, але не він. Проте, пройшов огляд за допомогою «Драгеру», хоча і не міг продути «Драгер», оскільки в нього хворі легені. Після того, коли все ж таки продув «Драгер», то показало результат 1,4 проміле. Але такі результати неможливі, оскільки він (ОСОБА_2.) алкоголь не вживав. Працівники поліції склали протокол. Він (ОСОБА_2.) говорив працівникам поліції, що хоче здати кров. Знайомий його сина все знімав на відео, але працівникам поліції це не сподобалось, і поліцейські одягнули на сина та його друга кайданки і повезли до відділку. Транспортний засіб забрали на штраф майданчик. Працівники поліції говорили, що це ще по-доброму. Він запитував у працівників поліції, як йому добратись до відділку, на що поліцейський повідомив, щоб він брав таксі і їхав за ними, так і було. У відділку вони пробули до ранку, а потім працівники поліції сказали «ідіть хлопці». Після того, вони пішли пішки до смт. Бортничі, відповідно здати крав протягом двох годин він (ОСОБА_2.) не мав можливості.

Допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1, свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надали пояснення, аналогічні поясненнями ОСОБА_2 При цьому зазначили, що були випивші і знімали роботу працівників поліції на камеру мобільного телефону, але працівникам патрульної поліції це не сподобалось , і в них виник конфлікт.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено наступне.

В суді апеляційної інстанції допитаний за клопотанням захисника інспектор патрульної поліції ОСОБА_5, який пояснив, що екіпажем патрульної поліції на автомобілі рухався по вул. Є. Харченка, виїзд з смт. Бортничі. В полі зору перебував автомобіль, який порушив правила проїзду перехрестя, у зв'язку з чим і було зупинено транспортний засіб. Після зупинки транспортного засобу у водія були виражені ознаки алкогольного сп'яніння. В автомобілі також перебували пасажири, які були також в стані алкогольного сп'яніння, які в подальшому, при складанні адміністративного матеріалу, поводили себе некоректно, вибігали на проїжджу частину, заважали. Водію було запропоновано прийти тест за допомогою приладу «Драгер», водій погодився, і все було зафіксовано на нагрудний відео реєстратор інспектора патрульної поліції. Результат на «Драгері» показав 1,44 проміле. Будь-яких заперечень з приводу результатів, які показав «Драгер» ОСОБА_2 не висловлював. Щодо ОСОБА_2 склали акт огляду, відібрали пояснення у свідків, скали адміністративний протокол. Тоді був невеликий конфлікт з пасажирами ОСОБА_2, оскільки вони поводили себе неадекватно, вибігали на проїжджу частину, у зв'язку з чим було зроблено зауваження. ОСОБА_2 ніхто в дільниці не утримував, так як затримали лише сина ОСОБА_2 в порядку адміністративного затримання, а через годину приїхав сам мельник І.В., але у який спосіб, йому (свідку) невідомо. Автомобіль ОСОБА_2 евакуювали. Точну температуру, при якій інспектори поліції використовують «Драгер», назвати точно не може, оскільки прилад возять в службовому транспортному засобі і користуються ним по необхідності. Відповідні документи на пристрій також є. Прилад «Драгер» справний.

Під час переглянутого відеозапису, який надійшов з Управління патрульної поліції, вбачається наступне. На диску дві папки із з найменуванням «бодікамера» і «відео-реєстратор».

Відео-файли з папки «відео-реєстратор» не прослуховуються, а тільки вбачається, рух службового автомобіля працівників поліції, який їде за автомобілем під керуванням ОСОБА_2, та зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2

В папці «бодікамера» містяться 5 відео-файлів, з яких вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб та спілкуються з водієм, далів в розмову вступає особа на ім'я ОСОБА_3. Інспектор поліції зазначає, що водій керував з порушеннями ПДР України, більш того водій не зреагував на сині маячки службового автомобіля патрульної поліції, і продовжив рух далі. Працівник поліції зазначає про наявність у водія ознак алкогольного сп'яніння і пропонує водію в присутності двох свідків пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою «Драгеру», з чим ОСОБА_2 погоджується. Працівник поліції пропонує ОСОБА_2 вибрати герметично запаковану трубку для проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння. Водій вибирає. Далі інспектор поліції роз'яснює, як користуватися «Драгером», і ОСОБА_2 намагається зробити це. В подальшому ОСОБА_2 пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1,44 проміле, про що зазначив інспектор патрульної поліції. При цьому ОСОБА_2 зауважень не висловлює. Поліцейський запитує у ОСОБА_2, що він вживав, та зазначає, що норма перевищена в 9 разів. Потім працівник поліції звертається до ОСОБА_3, що батько перебрав. Далі незрозуміла розмова між особами, які перебувають на місці події. Після цього працівники поліції оформлюють адміністративний матеріал, один з інспекторів відбирає пояснення у свідків, і один з працівників поліції, звертаючись до ОСОБА_2, повідомляє, якщо він (ОСОБА_2.) не довіряє «Драгеру», то вони можуть проїхати до медичного закладу. При цьому знову зі сторони ОСОБА_2 немає жодних зауважень.Працівники поліції продовжують складати адміністративний матеріал, ОСОБА_3 - син ОСОБА_2 знімає працівників поліції та поліцейський автомобіль на камеру мобільного телефону, один з працівників поліції робить ОСОБА_3 зауваження, щоб той відійшов від проїжджої частини. Після цього інспектор патрульної поліції в голос оголошує ОСОБА_2 акт огляду, а також прокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 зазначає, що підписувати протокол не буде, бо він читати так не може без окулярів, тиждень тому може випити і буде запах. ОСОБА_2 зазначає, що намагається прочитати, що інспектор написав, при цьому не погоджується з тим, що в нього трусяться руки, а алкоголь було відчутно від його пасажирів, а не від нього. Один з пасажирів заважає. Інспектор поліції забирає пасажира, щоб не заважати інспектору ознайомлювати ОСОБА_2 з протоколом. ОСОБА_2 на вимогу одного із пасажирів не підписувати ніякі документи, зазначає, що не буде нічого підписувати. Далі інспектор поліції зачитує протокол щодо ОСОБА_2 за порушення п. 2.9 а ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від підпису ОСОБА_2 відмовився. Тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом інспектор поліції не видає, у зв'язку з відмовою від підпису водія ОСОБА_2

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_2 проведений у зв'язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, та проведено огляд за допомогою приладу DRAGER Alcotest 6820, проба позитивна - 1.44 проміле, Свідки огляду ОСОБА_6, ОСОБА_7 Як зазначено в акті, ОСОБА_2 від підпису відмовився (ас. 3)

Оцінюючи та аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції доходить наступного висновку.

Статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, передбачені порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп'яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду.

Згідно до положень ч. 3 ст. 266 КУпАП та п. 7 Розділу 1 вищевказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, що перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у працівників поліціївиникли об'єктивні сумніви щодо перебування ОСОБА_2 в певному стані, а саме стані алкогольного сп'яніння, про що і зазначено було працівниками поліції з вказівкою вказаних ознак, а тому доводи сторони захисту є безпідставними.

Окрім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, результат такого огляду - 1,44 проміле. При цьому, як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в їх присутності водій погоджувався з результатами такого огляду, будь-якої незгоди не висловлював, у зв'язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №038383 від 13 липня 2017 року.

При цьому з переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не висловлював незгоди з результатами огляду за допомогою приладу «Драгер» та не проявляв бажання на пропозицію працівника поліції у разі незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці, проїхати до медичного закладу, а тому доводи, які викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 щодо того, що ОСОБА_2 пропонував проїхати до медичної установи, є безпідставними.

Також з відеозапису подій, який є об'єктивним доказом у справі, вбачається, що інспекторами поліції під час проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння на місці зупинки дотримані вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735, та роз'яснені наслідки незгоди водія з результатами такого огляду. Проте, ОСОБА_2 не висловив бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі.

З наданих Управлінням патрульної поліції у м. Києві документів на прилад «Драгер-6820» № ARHK-0513, за допомогою якого проводився огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2, вказаний прилад має Свідоцтво про державну реєстрацію, Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки, а також відомості про проходження повірки.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що працівниками поліції вимоги закону як при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, так і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення дотримані.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9 (а) ПДР України та вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним, вмотивованим та ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

Зважаючи на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, доводи сторони захисту про те, що місцевий суд підійшов до розгляду справи формально, та порушив норми матеріального та процесуального права, належним чином не з'ясував усі фактичні обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, в тому числі не дослідив належним чином наявні у матеріалах справи докази стосовно їх належності та допустимості, що позбавило особу, яка притягується до адміністративної відповідальності законного права на справедливий неупереджений суд, є необґрунтованими.

Інші доводи, які зазначені в апеляційній скарзі та уточненій апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1 спростовуються відеозаписом, наданим Управлінням патрульної поліції м. Києва, на якому зафіксовано порушення п. 2.9 а ПДР України ОСОБА_2

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності підтверджується наявність в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і апеляційний суд не знаходить підстав для скасування постанови місцевого суду, яка є законною, вмотивовано, такою, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 8 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва