Справа №461/1915/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Городецька Л.М., з участю представника митниці ОСОБА_1, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника УПМП начальника відділу оперативного реагування Львівської митниці ДФС ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, непрацюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, закордонний паспорт FА325032, виданий 08.05.2015 р., орган що видав 2601,

за ст. 472 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про порушення митних правил № 1387/20900/18 від 27 лютого 2018 року, який був складений головним державним інспектором УПМП та ВМ Львівської митниці ДФС ОСОБА_5, ОСОБА_4 26.02.2018 року об 20 год. 45 хв. на автомобілі марки «NISSAN», реєстраційний номер RJA82245 прямував з України до ОСОБА_6 в якості водія, у приватну поїздку, через митний пост «Краковець» Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу руху «червоний коридор». Разом із ним у зазначеному автомобілі слідував в якості пасажира громадянин України ОСОБА_7. В ході письмового декларування, на вимогу митного органу гр.. ОСОБА_4 заявив про перевезення іноземної валюти в кількості 6000 польських злотих, а гр. ОСОБА_7 заявив про перевезення валюти в кількості 140 польських злотих. Після чого митні декларації було завірено штампом «Під митним контролем» № 524. У звязку із наявністю листа оперативного управління ГУ ДФС у Львівській області № 2064/13-01-21-12 від 26.02.2018 року до Львівської митниці ДФС, в якому зазначено щодо можливого незаконного переміщення через державний кордон України з приховуванням віл митного контролю товаро - матеріальних цінностей та іноземної валюти, гр. ОСОБА_4І, та гр. ОСОБА_7 було прийнято рішення про проведення митного огляду транспортного засобу. Автомобіль марки «NISSAN», реєстраційний номер RJA82245 було виведено із загального потоку та скеровано у бокс поглибленого огляду транспортних засобів. Під час проведення поглибленого огляду в транспортному засобі виявлено грошові кошти, а саме: 90000 (девяносто тисяч) фунтів стерлінгів, 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США та 72200 (сімдесят дві тисячі двісті) польських злотих, що відповідно до курсу валют НБУ станом на 26.02.2018 року становить 4 015 014,71 (чотири мільйони п'ятнадцять тисяч чотирнадцять гривень 71 копійка) гривень. Зазначені кошти були виявлені без ознак приховування і містились в текстильній сумці чорного кольору, що знаходилась за сидінням водія. Грошові паперові банкноти були поскладені та перевязані канцелярською гумкою. Про наявність вказаних грошових коштів громадяни, що переміщувались зазначеним автомобілем до проведення огляду в такому не заявили. Однак після виявлення зазначених грошових коштів гр.ОСОБА_4 визнав їх своєю власністю. Дозвільних банківських документів, згідно постанови Правління Національного банку України № 148 від 27.05.2008 року, на вивезення з України валюти на зазначену суму коштів до митного контролю не подав. Від надання письмових пояснень щодо виявлення іноземної валюти ОСОБА_4 відмовився.

В судовому засідання, ОСОБА_4 пояснив, що жодного наміру приховувати грошові кошти від митного огляду в останнього не було, а навпаки такий обрав саме смугу руху «червоний коридор» оскільки мав намір декларувати грошові кошти, які були при ньому. Зазначив, що коли приїхав на митницю,взяв талон на «червоний коридор». Після отримання вказаного талону, він приїхав на територію митниці та встав в чергу, оскільки перед ним до митного оформлення чекало близько 8 автомобілів. Працівник митниці, який підходив до всіх автомобілів в черзі, підійшов і до автомобіля ОСОБА_4 та надав їм декларації для заповнення. ОСОБА_4 заповняв декларацію у двох екземплярах. Коли він заповняв декларацію, до нього підійшов працівник митниці та попросив паспорт та реєстраційні документи на авто, на водійські права. Коли один примірник декларації був заповнений, в якому ОСОБА_4І, вказував усі наявні у нього кошти, він прийнявся до заповнення іншого примірника декларації, але не встиг його до заповнити, оскільки до автомобіля підійшли працівники митниці, та повідомили, що транспортний засіб має бути виведений із загальної черги та відправлений в бокс поглибленого огляду. ОСОБА_4 не заперечував, оскільки розумів, що задекларовані ним кошти, мають бути перераховані працівниками митниці. Під час огляду автомобіля, ОСОБА_4 на запитання працівників митниці чи є в автомобілі сховані речі, які підлягають декларуванню, останній повідомив, що немає, лише те, що вказано в декларації, яку він заповняв, а саме щодо наявності в автомобілі грошових коштів. Працівники митниці, хто саме, ОСОБА_4І, не пригадує, перераховували грошові кошти, які перевозились, а інший працівник, здійснював оформлення протоколу. Після чого ОСОБА_4 стало погано та останньому було викликано швидку допомогу. Протокол про порушення митних правил підписав ОСОБА_4 оскільки грошові кошти у нього вилучались саме на його підставі. Також, ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що грошові кошти ним були позичені у його знайомих з метою придбання земельної ділянки в ОСОБА_6. На підтвердження було долучено копії відповідних документів. Крім того, просив суд звернути увагу, що декларація, яка міститься в матеріалах справи є підробленою, оскільки на такій міститься не його підпис, а також інші графи такої заповнялись не ним.

В судовому засідання, захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 пояснила, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, митний огляд та митне оформлення було проведене із порушенням законодавчо встановленої процедури. Вказувала на те, що лист про так зване орієнтування, був виданий у той самий день, коли ОСОБА_4 вїхав на митну територію. Окрім того, зазначає, що ОСОБА_4 рухався по смузі руху «червоний коридор», що вже свідчить про те, що особа має намір здійснювати декларування, а також те, що особа вказує про наявність обовязкових до декларування речей. Грошові кошти, які перемішувались ОСОБА_4 не були приховані від огляду. Також зазначила, що підпис від імені ОСОБА_4 на декларації виконаний не ОСОБА_4, а іншою особою. А тому, вважає, органами ДФС не було беззаперечно доведено вину ОСОБА_4, а ті обставини, які викладені в протоколі про порушення митних правил, не відповідають дійсності. Просить суд закрити провадження у справі у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу порушення митних правил.

Представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_1 у судовому засіданні протокол підтримав, та зазначив, що ОСОБА_4 порушив митне законодавство, а саме вказував на те, що ОСОБА_4, в супереч вимогам Постанови Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України» не надав документи, які підтверджують зняття готівки із власного рахунку у банку. Відповідальність за це, настає за ст. 472 МК України. Просить суд визнати ОСОБА_4 винним, та застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 100% вартості товарів, та з конфіскацією таких товарів.

Свідок ОСОБА_8, пояснив, що він працює на посаді державного інспектора Львівської митниці ДФС, митного поста «Краковець». 26.02.2018 року, заступивши на зміну (з 20:00 по 08:00) йому було повідомлено про лист - орієнтування з ДФС в якому вказувалось, що ОСОБА_4 має намір перевозити поза митним контролем грошові кошти. Так, коли роздавав декларації на заповнення усім водіям в автомобілі, які стояли у черзі, примірник декларації також був наданий ОСОБА_4 та його пасажиру. Сам ОСОБА_4, наскільки він пригадує, захотів заповнювати декларацію не у своєму автомобілі, а пасажир був в автомобілі і заповнював декларацію там. ОСОБА_4 надав йому реєстраційні документи на автомобіль, та паспорти його і пасажира. Оскільки, щодо вказаних осіб було надано орієнтування, їх автомобіль був виведений із загальної черги на направлений на бокс поглибленого огляду. Зазначає, що декларацію ОСОБА_4 підписував особисто та віддав йому у руки. На таких деклараціях свідком було проставлено відтиск печатки «під митним контролем». Протокол про порушення митних правил він не оформляв, а як тільки він прийшов до боксу поглибленого огляду, всі документи, разом із декларацією такий віддав ОСОБА_5, який здійснював огляд авто та оформляв протокол про порушення митних правил.

Свідок ОСОБА_5, в судовому засіданні, повідомив, що він є працівником Львівської митниці ДФС, та є головним державним інспектором управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС. В коло його обовязків входить, зокрема, і огляд транспортних засобів в боксі поглибленого огляду. Документи та автомобіль та декларацію ОСОБА_4І, тримав у себе ОСОБА_8, але перед оглядом, свідок дивився на вказані документи. Під час огляду були працівники митниці та працівники ДФС. Грошові кошти знаходились у сумці в салоні автомобіля. Після того, як грошові кошти були перераховані, свідок оформив протокол про порушення митних правил, куди вніс усі вилучені купюри. Зранку, свідок привіз усі вилучені грошові кошти до бухгалтерії Львівської митниці ДФС (м. Львів, вул. Костюшко,1) та передав такі по опису державному інспектору УФБО та З ОСОБА_9

Заслухавши в судовому засіданні думку представника митниці, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням

Згідно ст. 458 МК України,порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно ст.472 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування товарів, транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, які підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Таким чином, основним безпосереднім об'єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України, які підлягають обовязковому декларуванню. Згідно зі ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом учинення дій) точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Об'єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка полягає в незявленні за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби, що підлягають обовязковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб'єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні правопорушення чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів і предметів через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Таким чином, для наявності в діях ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, необхідним було встановлення, насамперед, наявність незаявлених за встановленою формою точних відомостей про товари, що підлягають обовязковому декларуванню, а також встановити умисел ОСОБА_4 на протиправне переміщення грошових коштів через митний кордон.

Як вбачається, з матеріалів справи, підставою для складання протоколу слугувало порушення ОСОБА_4 порядку проходження митного контролю в зоні «червоний коридор», а саме недекларування грошових коштів та переміщення коштів в сумі 90000 англійських фунтів стерлінгів, 1600 доларів США та 72200 польських злотих, що перевищують дозволену норму, передбачену Постановою Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року «Про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України».

Згідно ч. 1ст. 366 МК України, двоканальна система це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Частинами 2 і 3 ст. 366 МК України встановлено, що Канал, позначений символами зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символами червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Частиною 4 ст. 366 МК України встановлено, що громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Тобто, в даному випадку, ОСОБА_4 обрав для перетину кордону саме смугу «червоний коридор», що підтверджується копією талону № 116024. Таким чином, ОСОБА_4 із самого початку заявив про наявність у нього товарів, речей, які підлягають письмовому декларуванню.

В ході судового розгляду, судом досліджувалась митна декларація, яка була надана разом із матеріалами адміністративної справи. Так, ОСОБА_4 заперечив факт підписання такої декларації, а також зазначив, що сам підпис проставлений іншою ручкою. Судом також надано оцінку даній декларації, та з такої вбачається, що дійсно така підписана зовсім іншим підписом, аніж інші документи, підписані ОСОБА_4, які є в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку, суд вважає, що Львівською митницею ДФС не доведено факт підписання ОСОБА_4 митної декларації, яка міститься в матеріалах справи, а тому не доведений факт не декларування ОСОБА_4 грошових коштів.

Посилання представника митного органу на те, що оскільки у ОСОБА_4 були відсутні документи, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), а тому переміщувана ним валюта не могла бути ні усно, ні письмово задекларована, не заслуговують на увагу.

У п. 5, 6 «Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України», затвердженої постановою Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року зазначено, що фізична особа незалежно від віку має право вивозити за межі України і ввозити в Україну готівку і банківські метали відповідно до норм, передбачених цією Інструкцією. Митна декларація є підставою для вивезення (увезення) зазначеної у ній готівки і банківських металів і здійснення операцій за дорученням резидента або нерезидента протягом одного року з часу оформлення декларації.

Відповідно до ст. 238 МК України на складах органів доходів і зборів можуть зберігатися товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, якщо їх митне оформлення не може бути завершено у день предявлення органу доходів і зборів, а також в інших випадках на прохання власників таких товарів, транспортних засобів або уповноважених ними осіб. Валютні цінності, передані органу доходів і зборів на зберігання, депонуються в уповноважений банк України.

Грошові кошти, які вивозив ОСОБА_4 за територію України, не заборонені до вивезення, щодо останніх встановлений особливий порядок їх переміщення. Та обставина, що у ОСОБА_10 не було документів, що підтверджують зняття готівки з рахунків у банках (фінансових установах), не може бути підставою для конфіскації валюти, а в силу вищевказаної статті є підставою для поміщення коштів на відповідний рахунок з метою їх подальшого повернення особі під час повернення в Україну.

07 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до даної Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу до власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів. З аналізу застосування зазначеної норми випливає, що положення даної статті містять три окремі правила. Перше правило має загальний характер, проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, а третє визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обовязково повинне відповідати принципу пропорційності. «Справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення у справі від 02.11.2004 «Трегубенко проти України»).

В судовому засіданні, ОСОБА_4 повідомляв, що вказані грошові кошти були ним позичені у його знайомих для придбання земельної ділянки. Так, в матеріалах справи міститься копія попереднього договору купівлі-продажу нерухомості з перекладом на українську мову. Такий був укладений 01.02.2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_11. У розділі 3 такого договору вказано, що Покупець (ОСОБА_4І.) зобовязується оплатити цілу суму договору до 28.02.2018 року. Зазначена обставина підтверджує мету перетину кордону ОСОБА_4,та наявність у нього такої суми грошових коштів.

Згідно із п. 1 ст. 247 МК України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б дозволяли беззаперечно встановити, що ОСОБА_4,не заявив про переміщення ним валюти в повному обсязі, чим порушив порядок проходження митного контролю, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

По справі встановлено наявність підстав для закриття провадження, через що вилучена впорядку ст. 511 МК України валюта підлягає поверненню володільцю і відсутні підстави для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_4 за ст. 472 МК України закрити, у звязку із відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1387/20900/18 від 27.02.2018 грошові кошти, а саме: 90000 (девяносто тисяч) фунтів стерлінгів, 1600 (одна тисяча шістсот) доларів США та 72200 (сімдесят дві тисячі двісті) польських злотих - повернути ОСОБА_4.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.М.Городецька