АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та постановив рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, яке не відповідає вимогам закону.

Зазначає, що складений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, не містить даних про підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, а також його пояснення з приводу вчиненого правопорушення.

З позиції апелянта, суд належним чином не оцінив пояснення ОСОБА_2 про те, що він не перебував у стані сп'яніння, а висновки лабораторних досліджень не відповідають дійсності.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження по справі щодо ОСОБА_2 закрити у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну каргу та просили її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 10.02.2018 року о 04 год. 00 хв., по вул. Братиславській, 11-а в м. Києві, керував автомобілем «Renault Clio», д.н.з.НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога в КМНКЛ «Соціотерапія».

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.2.9а ПДР.

Всупереч апеляційний доводам захисника, складений щодо ОСОБА_2 протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився лікарем-наркологом у КМНКЛ «Соціотерапія», яким встановлено, що на час огляду водій перебував у стані наркотичного сп'яніння (висновок №001309 від 12.02.2018).

На запит суду першої інстанції надано також акт медичного огляду ОСОБА_2, згідно з яким за результатами проведеного огляду та тестів 10.02.2018 о 05:00 год. у ОСОБА_2 діагностовано стан сп'яніння внаслідок вживання стимуляторів.

Оскільки, огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння відбувся в порядку та у строк, передбачений ст.266 КУпАП, підстав для визнання його недійсним суд апеляційної інстанції не вбачає.

Суд апеляційної інстанції вважає, що всебічно та повно дослідивши обставини справи, суддя обґрунтовано та на законних підставах дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.2.9а ПДР, а отже і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки оскаржуване рішення суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 19 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз