Справа № 525/747/18
Провадження №3/525/219/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2018 року суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., Лопатка О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої в ПАТ «Укртелеком» сел. ОСОБА_3, ідентифікаційний номер суду невідомий, до адміністративної відповідальності на протязі року не притягувалася

за ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

12 травня 2018 року близько 12 години в м. Миргород Полтавської області на вулиці Гоголя поблизу будинку №103 водій ОСОБА_1, перебуваючи за кермом автомобіля Опель-Астра, д.н.з. 437 03 СК, який стояв біля краю проїзної частини дороги, в порушення п.15.13 Правил дорожнього руху України, відчинила передні ліві двері свого автомобіля, не впевнившись в безпеці та створивши перешкоду для руху іншому учаснику дорожнього руху-велосипедисту ОСОБА_2, яка керувала велосипедом ОСОБА_4. Внаслідок цього відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої водій велосипеда ОСОБА_4 ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, а велосипед ОСОБА_4 отримав механічні пошкодження. Отже, водій ОСОБА_1 допустила порушення п.15.13 Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винною себе у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнала частково і суду пояснила, що 12.05.2018 року вона разом з матірю ОСОБА_5 на автомобілі Опель-Астра, д.н.з. 437 03 СК перебували в м. Миргород Полтавської області у власних справах. Близько 12 години вони зупинилися на краю проїзної частини дороги на вулиці Гоголя біля магазину «Караван». Вона закрила двері за внутрішні замки з салону автомобіля, взяла сумку, потім поглянула в дзеркало заднього виду, яке розташоване в салоні автомобіля, пересвідчившись, що перешкод для того, щоб вийти з автомобіля не має, оскільки далеко позаду рухався автомобіль, через декілька секунд почала відкривати ліві передні двері свого автомобіля і відбувся контакт з велосипедисткою, яка рухалася в попутному напрямку. Жінка з велосипедом впала на асфальт; бачила, що ліве коліно цієї жінки було припухле. Вказала, що вона допускає, що велосипедистка зачепилася можливо правою педаллю за її двері і від цього відбулося падіння. Зазначила, що після цього жінці була надана допомога, вона придбала для цієї жінки мазь в аптеці, а знайома цієї жінки викликала швидку медичну допомогу, яка в подальшому відвезли жінку до медичної установи. Посилалася на те, що вона місце події не залишала, жінку запросила до свого автомобіля, одразу після даної події поліцію ніхто не повідомляв, вважає, що велосипедистка не тримала безпечну дистанцію до її автомобіля. Свою вину визнає частково, оскільки в момент відкриття передніх лівих дверей свого автомобіля їй необхідно було додатково пересвідчитися в безпеці цих дій і поглянути в ліве зовнішнє дзеркало заднього виду свого автомобіля.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 12.05.2018 року близько 12 години вона їхала своїм велосипедом по вулиці Гоголя в м. Миргород Полтавської області і тримала таку дистанцію, яка б не заважала руху автомобілям, які їхали в попутному напрямку і тим, що стояли на краю проїзної частини. З правої сторони в районі магазину «Україна» на краю проїзної частини були припарковані автомобілі і проїжджаючи біля автомобіля білого кольору Опель раптово перед нею відкрилися ліві передні двері цього автомобіля, вона вдарилася об ці двері і впала з велосипеда на асфальт. При падінні вона вдарилася об асфальт обома колінами. Потім вона схвалила свій велосипед і почала сходити з проїзної частини дороги, оскільки позаду могли рухатися автомобілі. Потім до неї підійшла її знайома ОСОБА_6, запитала, що трапилося, принесла мазь для розтирання колін і потім викликала швидку медичну допомогу. Через декілька хвилин прибула швидка медична допомога, лікар її поверхово оглянув і запропонував поїхати в медичний заклад для обстеження. Вказала, що в результаті даної події вона отримала тілесні ушкодження та проходила відповідне лікування в Миргородській ЦРЛ.

Крім часткового визнання своєї вини, вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підтверджується: схемою місця ДТП, яка підписана учасником ДТП з внесеними в неї змінами, на якій зафіксоване місце знаходження автомобіля Опель-Астра, д.н.з. 437 03 СК на вулиці Гоголя в м. Миргород Полтавської області, місце, де знаходився велосипед та відображено місце наїзду, а також зафіксовано, що велосипед, яким керувала ОСОБА_2 має ряд механічних пошкоджень (а.с.3); письмовими поясненнями громадянки ОСОБА_6 про те, що 12.05.2018 року близько 12 год. на вулиці Гоголя в м. Миргород Полтавської області вона бачила свою знайому ОСОБА_2, яка лежала біля автомобіля Опель білого кольору і на її запитання до присутніх про те, що сталося їй стало відомо, що ОСОБА_2 їхала на велосипеді і водій даного автомобіля відкрила передні ліві двері, внаслідок чого ОСОБА_2 вїхала в двері та впала з велосипедом на асфальт; вказала, що вона викликала швидку медичну допомогу, яка в подальшому відвезла ОСОБА_2 до медичного закладу (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.05.2018 року про обставини її падіння з велосипеда, падіння виникло через те, що водій автомобіля Опель білого кольору раптово перед нею відкрила ліві передні двері, ця раптовість не дала їй змоги зреагувати загальмуванням, вона вїхала у ці двері та впала на асфальтове покриття (а.с.5); відомостями, що містяться в обліковій картці приватного транспортного засобу д.н.з. 437 03 СК про те, що належним власником даного автомобіля є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6); довідкою №1890 Миргородської ЦРЛ від 12.05.2018 року про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 12.05.2018 року зверталася в травматологічний пункт Миргородської ЦРЛ і в неї встановлено діагноз забій обох колінних суглобів, забій правого плеча, варикозне розширення вен н/кінцівок; надана допомога: огляд, рентгенограма, рекомендації та консультації хірурга; госпіталізація в хірургічне відділення (а.с.7); переглянутим в судовому засіданні 18.07.2018 року відеозаписом з місця ДТП, що мало місце 12.05.2018 року на вулиці Гоголя в м. Миргород Полтавської області (диск з відеозаписом знаходиться на аркуші 16 матеріалів справи), з якого вбачається, що ліві передні двері стоячого автомобіля Опель-Астра білого кольору спочатку привідкрилися в незначній мірі, а вже потім відкрилися раптово в той час, коли велосипедистка, яка рухалася в попутному напрямку з невеликою швидкістю, проїздила ліву частину стоячого по праву від неї сторону автомобіля Опель-Астра білого кольору; також вбачається, що відбувся контакт велосипеда з відкритими лівими передніми дверима цього автомобіля та, як наслідок, відбулося падіння велосипеда та велосипедистки (гр-ки ОСОБА_2М.) на асфальтове покриття зліва від стоячого автомобіля Опель-Астра (а.с.16); фотокопією виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3834/702 на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, з якої вбачається, що вона знаходилася на стаціонарному лікуванні в Миргородській ЦРЛ з 12.05.2018 року по 11.06.2018 року, травми отримала 12.05.2018 року внаслідок ДТП, в неї встановлено діагноз: післятравматичні гематоми обох н/кінцівок, правої в/кінцівки, варикозна хвороба н/кінцівок (а.с.25).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.15.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) (про порушення якого водієм ОСОБА_1 вказується у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №371779 від 13.06.2018 року, складеного начальником СРПП №3 Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7Б.), забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Системний зміст та юридичний аналіз вищевказаного пункту ПДР України вказує на те, що ключовим фактором в даному випадку (при відчиненні дверей транспортного засобу) є перш за все загроза безпеці і створення перешкод іншим учасникам дорожнього руху. Тобто, перед відчиненням дверей, відповідна особа (зокрема, водій) зобовязаний (а не має право) впевнитися у безпеці цієї своєї дії.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно, суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

З переглянутого в судовому засіданні 18.07.2018 року відеозапису з місця даної ДТП, що мало місце 12.05.2018 року на вулиці Гоголя в м. Миргород Полтавської області вбачається, що водій автомобіля Опель-Астра білого кольору, д.н.з. 437 03 СК ОСОБА_1 перед відчиненням лівих передніх дверей (маючи намір залишити салон свого автомобіля) не в повній мірі впевнилася в безпеці цієї своєї дії та створила перешкоду (відкривши ці двері) іншому учаснику дорожнього руху велосипедисту ОСОБА_2, яка рухалася в попутному напрямку, в результаті зіткнення з дверима автомобіля відбулося падінні велосипеда та велосипедистки ОСОБА_2 на асфальт, як наслідок, велосипед отримав механічні пошкодження (що вказані та описані в схемі місця ДТП (а.с.3 зворот), а сама ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, зокрема, у вигляді забою обох колінних суглобів та забою правого плеча, які були діагнозтовані медичним закладом в цей же день в короткий проміжок часу після даної події (а.с.7).

Вищевказані висновки, в своїй сукупності, не суперечать, зокрема, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в частині того, що вона не заперечує, що перед самим початком відчинення лівих передніх дверей свого автомобіля вона не подивилася в ліве зовнішнє дзеркало заднього виду (коли зачиняла двері автомобіля з середини, то дивилася лише в дзеркало заднього виду, яке розміщене в салоні автомобіля), тобто, не пересвідчилася в тому, що це відчинення дверей транспортного засобу (з лівої сторони від автомобіля Опель-Астра знаходиться проїзна частина вулиці Гоголя в м. Миргород) не загрожує безпеці і не створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

З переглянутого в судовому засіданні вищевказаного відеозапису, враховуючи і первинні письмові пояснення учасників даної події (водія та велосипедиста) (а.с.а.с.5,12), не вбачається «поза розумним сумнівом» те, що велосипедист ОСОБА_2, рухаючись проїзною частиною вулиці Гоголя в м. Миргород 12.05.2018 року не дотримувалася бокового інтервалу, про що вказувала в своїх поясненнях в судовому засіданні ОСОБА_1, враховуючи ще й те, що перед самою даною подією по вулиці Гоголя в попутному напрямку з місцем розташування автомобіля Опель-Астра та по ходу руху велосипедистки ОСОБА_2 проїздили транспортні засоби саме про проїзній частині цієї вулиці.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові пояснення громадянки ОСОБА_5 та показання ОСОБА_5 в судовому засіданні 18.07.2018 року в якості свідка, суд виходять з того, що ОСОБА_5 на момент контакту велосипедиста з лівими передніми дверима автомобіля Опель-Астра, які відчиняла водій ОСОБА_1, перебувала в салоні даного автомобіля в якості пасажира (з правої сторони автомобіля) і не була безпосереднім прямим очевидцем самого зіткнення (контакту) велосипедиста з дверима автомобіля, яке відбулося з лівої сторони автомобіля Опель-Астра на проїзній частині дороги вулиці Гоголя в м. Миргород.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Обставиною, що помякшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, суд вважає вчинення правопорушення вперше.

Враховуючи викладене, з урахуванням обставин справи, даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявність помякшуючої відповідальність обставини та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд вважає за можливе застосувати відносно водія ОСОБА_1 вид стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ст.124 КУпАП. При цьому, з огляду на суть та характер вчиненого адміністративного правопорушення, підстав для застосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами щодо водія ОСОБА_1 суд не вбачає.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 352 грн.40 коп. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,33,40-1,124,280,283,284,289,294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти стягнення у виді штрафу в сумі 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн.40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Хоролець