Справа №560/750/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2018 року м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., розглянувши об'єднані матеріали справи, які надійшли від Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ №031225 виданий 28 грудня 2004 року Дубровицьким РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

Права та обов'язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1, роз'яснені.

в с т а н о в и в :

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення серії БД №268767 від 15 травня 2018 року та серії БД №268793 від 15 травня 2018 року вбачається, що 15 травня 2018 року о 18 годині 20 хвилин в с. Селець по вул. Незалежності, 59, ОСОБА_1 керував мопедом марки "SENSOR", без державного номерного знака, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, поведінка не відповідає обстановці та не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд на паркан житлового будинку по вул. Незалежності, 59 в с. Селець, внаслідок чого пошкодив його, а транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допогомою газоаналізатора "Alcotest №6810" та проведення такого огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

При складанні протоколу про адміністративне провопорушення за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в графі "Пояснення особи" ОСОБА_1 жодних пояснень не надав.

При складанні протоколу про адміністративне провопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в графі "Пояснення особи" ОСОБА_1 зазначив, що в лікарню їхати відмовляється.

На розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав та пояснив, що 15 травня 2018 року о 18:00 год., коли він повертався додому та під'їжджав до Т-образного перехрестя, що на виїзді з с. Селець, в нього зламалась кермова тяга та він втратив керування мопедом, внаслідок чого допустив наїзд на паркан житлового будинку. Після цього, йому на допомогу прийшов власник будинку, в якому він пошкодив паркан та вони домовились про його ремонт. Також він попросив власника будинку допомогти йому полагодити кермову тягу, щоб він зміг доїхати потім додому, на що останній погодився. Після цього, він з власником будинку, як він пізніше дізнався це був ОСОБА_2, вирішили випити горілки та останній пішов до магазину. Після того, як вони випили пляшку горілки, до будинку ОСОБА_2 приїхали працівники поліції. Як йому стало відомо пізніше, працівників поліції викликав пасажир, який їхав разом з ним та який в подальшому зник з місця події. Працівники поліції помітили, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, на що він пояснив їм, що вживав алкогольні напої після наїзду на паркан, а тому їхати до медичного закладу немає потреби. Незважаючи на той факт, що він мопедом вже не керував та вживав алкогольні напої після того, як у нього зламалась кермова тяга, працівники поліції склали відносно протоколи про адміністративні правопорушення. При цьому, жодних свідків не було, а були тільки два працівника поліції та він.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, житель ІНФОРМАЦІЯ_4, попереджений про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України, суду показав, що 15 травня 2018 року близько 18:00 год., він почув гуркіт та вийшов з будинку на вулицю, де побачив, що мопед, яким керував ОСОБА_1 пошкодив паркан біля його будинку. Як стало відомо у мопеда зламалась кермова тяга, яку вони пізніше відремонтували та домовилися про ремонт пошкодженого паркану. В цей момент ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп'яніння. В подальшому, ОСОБА_1 дав йому гроші, щоб той пішов до магазину та купив горілки, яку вони випили. Після того, як вони вжили алкогольні напої та продовжили спілкуватить, на подвір'я зайшли працівники поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідка ОСОБА_2, повно всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення є те, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Пунктом 24 Постанови Пленусу Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідальність на вказане адміністративне правопорушення настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 27 Постанови Пленусу Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року) наголошує на тому, що судам слід ураховувати, що відповідальність за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як встановлено в судовому засіданні ,ОСОБА_1 працівники поліції під час керування ним мопедом не зупиняли, а приїхали до будинку ОСОБА_2, що знаходиться за адресою: с. Селець, вул. Незалежності, 59, Дубровицького району Рівненської області, за викликом пасажира, який їхав разом із ОСОБА_1

Що стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Як пояснив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, у ОСОБА_1 дійсно зламалась кермова тяга та він здійснив наїзд на паркан внаслідок незалежних від нього обставин, тобто у даній ситуації діяла непереборна сила.

Відповідно до пункту 1 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №268793 від 15 травня 2018 року, вбачається, що місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди є с. Селець, вул. Незалежності, 59, Дубровицького району Рівненської області, а протокол складено в с. Селець по вул. Центральна, 44, Дубровицького району Рівненської області, що суперечить вимогам вищевказаної Інструкції.

Крім того, згідно пункту 1 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року, до протоколу про адміністративне правопорушення додається схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський. Підпис ОСОБА_1 у наявній в матеріалах справи смехі місця ДТП, відсутній, що свідчить про те, що останній не є учасником ДТП.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищезазначені обставини справи, суд вважає, що протоколи серії БД №268767 від 15 травня 2018 року та серії БД №268793 від 15 травня 2018 року складені з порушенням вимог чинного законодавства та не можуть бути прийняті як належні та допустимі докази, а також бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому провадження у даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись пунктом 1 статтті 247, статтями 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за статтею 124 та частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно.

Голова Дубровицького

районного суду ОСОБА_3