Єдиний унікальний номер 725/3706/18
Номер провадження 3/725/2287/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.07.2018 року м.Чернівці
Суддя Першотравневого районного суду м. Чернівці Федіна А.В., за участю прокурора Сащук Р.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`янка, Ріпкинського району, Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , майстра ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки, у військовому звані «солдат», -

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 244 від 12.12.2016 року солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , який прибув 10.12.2016 року з військової частини НОМЕР_2 (м. Львів), призначено на посаду майстра ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 та з 12.12.2016 року зараховано на всі види забезпечення.
14 червня 2018 року солдат ОСОБА_1 не прибув з щорічної основної відпустки за 2018 рік та був відсутній на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 14.06.2018 року по 21.06.2018 рік. Проведеними першочерговими пошуковими заходами, під час розмови по телефону встановлено, що солдат ОСОБА_1 не може прибути вчасно в зв`язку з відсутністю квитків на автобус. Запевняв, що прибуде на службу 15.06.2018 року.
У подальшому, 21 червня 2018 року о 10 год. 00 хв. солдат ОСОБА_1 прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжив проходження військової служби.
Так, майстер ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем контрактної служби, відповідно до вимог ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 11, 16, 131, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та беззастережно виконувати накази командирів (начальників) виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби в службовий час і не залишати їх без дозволу командира (начальника).
Таким чином, майстер ремонтного відділення автомобільної техніки ремонтного взводу автомобільної техніки військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем контрактної служби, всупереч вимогам ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 1 і 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 11, 16, 131,216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, в період з 14 червня 2018 року по 10 год. 00 хв. 21 червня 2018 року за відсутності дозволу командування та наявності поважних причин, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення визнав в повному обсязі та своїми поясненнями підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому.
Диспозиціями ч. 1 та ч. 3 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб; самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Частиною четвертою ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.
Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочато відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Згідно роз`яснень Вищого адміністративного суду України у постанові від 16.02.2015 року закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до вимог ст. 15 КУпАП, військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Окрім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його вина повністю доводиться дослідженими та проаналізованими письмовими доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, наказом командира в/ч НОМЕР_1 про призначення службового розслідування, актом службового розслідування, рапортом т.в.о. командира ОСОБА_2 з МПЗ ОСОБА_3 від 14.06.2018 року, іншими матеріалами справи.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь його вини.

Обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували відповідальність ОСОБА_1 за наслідками розгляду справи не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 судовий збір стягненню не підлягає.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.24, 33-35, 283-285, 294, 172-11 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП і за його вчинення накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2465 грн. (дві тис. чотириста шістдесят п`ять грн.) в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці А. В. Федіна