ПОСТАНОВА

Іменем України

27.06.2018 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Задорожко Д.А., за участі захисника адвоката ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії БД № 021428 від 16 квітня 2018 року), що надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУ НП в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, працюючого: ФОП «Лєбєдєв», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16 квітня 2018 року о 22 годині 00 хвилині по вулиці Нижній в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, хитка хода), від проходження тесту на алкоголь на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився та відмовився від медичного огляду в медичному закладі в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що 16 квітня 2018 року у вечірній час він знаходився поблизу одного з кафе міста Дніпрорудне, при цьому належним йому транспортним засобом не керував. До нього на службовому авто під'їхали співробітники поліції та запропонували доставити його додому. Він погодився та сів до службового автомобіля, а один з поліцейських сів за його автомобіль та вони направилися до ОСОБА_2 додому. Після того, як вони залишили належний йому автомобіль у нього вдома, разом направилися до медичного закладу в місті Дніпрорудне, де він відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану спяніння, мотивуючи це тим, що він не керував транспортним засобом. Ні біля кафе в місті Дніпрорудне, ні біля власного будинку співробітники поліції не пропонували йому пройти тест на визначення стану спяніння за допомогою алкотестеру. Просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Захисник також просив провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та зазначив, що під час подій, які мали місце 16 квітня 2018 року за участі ОСОБА_2, поліцейськими було допущено порушення вимог КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Допитані в судовому засіданні поліцейські ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що 16.04.2018 по вул. Нижній в м Дніпрорудне Василівського району Запорізької області був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2110 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який був у стані алкогольного сп'яніння. На місці зупинки ОСОБА_2 запропоновано пройти тест на алкоголь за допомогою алкотестера «Драгер», але ОСОБА_2 відмовився. Під час зупинки по вул. Нижній в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області свідків не було. Після цього, ОСОБА_5 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в Дніпрорудненській міській лікарні Василівського району Запорізької області, на що останній погодився.

Від керування ОСОБА_2 був відсторонений, а його транспортний засіб був доставлений поліцейськими за його місцем проживання, а саме: вул. Каховська 11-а, с. Балки Василівського району Запорізької області. Потім вони разом з ОСОБА_2 проїхали до Дніпрорудненської міської лікарні Василівського району Запорізької області, де ОСОБА_2 в присутності свідків (ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - працівники медичної установи) відмовився від запропонованого медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння та пояснив, що він транспортним засобом не керував.

Крім того, вказані свідки пояснили, що вказані події були зафіксовані шляхом відеозйомки.

Допитані в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони є працівниками Дніпрорудненської міської лікарні та їм відомо, що 16 квітня 2018 року до вказаної лікарні поліцейськими був направлений для огляду на встановлення ознак спяніння ОСОБА_2, який від проходження такого огляду відмовився в їх присутності, після чого поліцейським був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому вони поставили свої підписи. Направлення на огляд водія ОСОБА_2 поліцейськими виписувалося та міститься в медичній документації.

Оглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, свідків, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція).

Відповідно до п.2,3 розділу І Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Розділом III Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Зокрема визначено, що перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду на стан спяніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоровя України, Міністерством охорони здоровя Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоровя обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій (пункт 1); огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (пункт 3); метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи (пункт 4); за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (пункт 15) ; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду (пункт 16).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1 103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров'я; п. 6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Суд вважає, що під час судового розгляду не знайшло свого підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 16 квітня 2018 року о 22 годині 00 хвилині по вулиці Нижній в місті Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 2110, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, хитка хода), від проходження тесту на алкоголь на місці за допомогою алкотестеру «Драгер» відмовився та відмовився від медичного огляду в медичному закладі в присутності двох свідків.

Для кваліфікації вчиненого діяння за відповідною статтею КУпАП має бути, серед іншого, встановлено факт керування особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, транспортним засобом.

Однак, в порушення вимог ст. 251 КУпАП, особою, якою складено відповідний протокол, належних, достовірних та допустимих доказів суду не надано.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що транспортним засобом в зазначений в протоколі день та час він не керував, а знаходився поруч з автомобілем.

Вказані пояснення ОСОБА_2 під час судового розгляду не спростовані.

Суд критично відноситься до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що 16.04.2018 по вул. Нижній в м Дніпрорудне Василівського району Запорізької області був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2110 д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, який був з ознаками алкогольного сп'яніння, оскільки вказані свідки, будучи поліцейськими, є зацікавленими особами, показання яких без наявності інших обєктивних доказів, самі по собі не можуть слугувати підставою для підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Крім того свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вищевказані події були зафіксовані шляхом відеозйомки, однак на неодноразові запити суду з вимогою про надання технічного запису відеофіксації порушення, яке мало місце 16 квітня 2018 року, за участю ОСОБА_2, відповідний доказ суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що матеріали справи не містять, а особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення не надано доказів на підтвердження пропонування поліцейським ОСОБА_2 на місці зупинки пройти огляд на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер».

В судовому засіданні ОСОБА_2 вищевказаний факт заперечував.

Показання поліцейських в цій частині суд не бере до уваги з вищевикладених підстав та додатково зазначає, що підтвердження вказаної обставини мало відбуватися шляхом можливої фіксації відмови ОСОБА_2 шляхом документування в будь-який визначений законодавством спосіб відеофіксація, акт відмови, наявність в якості свідків незаінтересованих осіб тощо.

Взагалі доказів наявності у поліцейських алкотерстеру «Драгер» на місці зупинки суду не надано та матеріали справи їх не містять.

Суд приходить до висновку, що відмова ОСОБА_2. від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки є недоведеною, оскільки не підтверджується відповідними належними та допустимими доказами, а свідки, якими в протоколі підтверджено факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння (ОСОБА_6 та ОСОБА_8М.), зафіксували таку відмову в медичному закладі, а не по вул. Нижній в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Факт відмови від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі ОСОБА_2 визнавався.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги, що при складенні співробітником органів поліції протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 статті 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 допущено суттєві порушення вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативних актів в частині порядку проведення огляду для встановлення стану спяніння, належних та допустимих доказів керування ОСОБА_2 транспортним засобом та пропонування останньому пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки та подальшої відмови ОСОБА_2 від проходження такого огляду, суду не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, та вважає необхідним провадження у справі закрити.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 283,284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ч.1ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання скарги до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9