ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8903/18
провадження № 3/753/3162/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю захисника: Органюка Ю.Ю., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2018 року приблизно о 07 год. 00 хв. біля буд. № 166-В по вул. Харківське шосе в м. Києві, ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у скоєнні вищезазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що 10.05.2018 року приблизно о 07 год. 00 хв. він разом зі своїм товаришем перебували в салоні автомобіля НОМЕР_1, який не рухався, а стояв на дорозі. При цьому він перебував на водійському сидінні. В цей час до них підійшли працівники поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп'яніння та почали пропонувати пройти огляд на стан сп'яніння. Він спочатку не відмовлявся від проходження такого огляду, після чого під'їхав інший патруль, який запропонував йому саме відмовитись від проходження огляду та пройти його потім самостійно. В подальшому через три дні він самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов лабораторне дослідження на вміст наркотичних засобів, який виявив негативний результат щодо вмісту в його організмі наркотичних засобів та психотропних речовин.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 пояснила, що 10.05.2018 року приблизно о 07 год. 00 хв. вона приймала участь під час оформлення матеріалів адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_5 Вона безпосередньо не була свідком зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_5, проте їй відомо, що автомобіль НОМЕР_1 був зупинений її командиром та під час зупинення за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_5, у якого були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, які вона зазначила в протоколі. На вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння в найближчому сертифікованому медичному закладі ОСОБА_5 відмовився в присутності двох свідків, після чого вона склала протокол про адміністративне правопорушення за ознаками порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БД №426507 від 10.05.2018 року/ а.с.1/ письмові пояснення свідків /а.с.2/, відеозапис з нагрудних камер поліцейських /а.с.3/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що ОСОБА_3 під час зупинення за керуванням транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Обговорюючи позицію водія ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом, суд не може прийняти до уваги ці твердження оскільки вони спростовуються сукупністю вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема відеозаписом, на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 не заперечував факту керування транспортним засобом, пояснюючи свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння тим, що на його думку він нормально, адекватно «вів» автомобіль. Крім того, в судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 стверджувала, що автомобіль НОМЕР_1 був зупинений її командиром під час патрулювання біля буд. № 166 -В по вул. Харківське шосе. За кермом цього автомобіля перебував саме ОСОБА_3 Також не заслуговує уваги позиція захисника щодо розбіжностей в часі, який вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення та який зафіксований на відеозаписі та щодо необхідності у зв'язку із цим визнання протоколу недопустимим доказом, оскільки з пояснень інспектора патрульної поліції ОСОБА_4 встановлено, що час, який зафіксований на відеозаписі не збігається із реальним часом через неможливість точного налаштування нагрудної боді-камери. Таким чином, інспектор патрульної поліції зазначила, що події відбувались саме в час, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також суд не може взяти до уваги в якості належного доказу відсутності в діях ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР медичний висновок щодо результатів лабораторного дослідження ОСОБА_3 на предмет наявності в організмі наркотичних засобів, складений на підставі самостійного звернення водія до медичного закладу через чотири дні з моменту виявлення ознак наркотичного сп'яніння, оскільки законом не передбачено можливостей звільнення водія від обов'язку проходження огляду на стан сп'яніння, а навпаки пунктом 2.5 ПДР України встановлений безумовний обов'язок пройти огляд на стан сп'яніння на вимогу поліцейського за наявності у водія ознак такого сп'яніння в найближчому медичному закладі у супроводженні інспекторів поліції відповідно до п. 12 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. Проте з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_3 в присутності двох свідків на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, маючи візуальні ознаки наркотичного сп'яніння, які зазначені в протоколі.

Крім того, судом не приймаються до уваги доводи ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки з відеозапису вбачається, як на питання поліцейського, чи буде ОСОБА_3 проходити огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, ОСОБА_3 відповів, що не буде проходити такий огляд, оскільки на його думку він керував автомобілем в адекватному стані.

Також суд не приймає до уваги твердження ОСОБА_3, що самі працівники поліції запропонували йому відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки на відеозаписі відображено, як працівники поліції пропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, що підтвердила також в судовому засіданні інспектор патрульної поліції ОСОБА_4

А в цілому позицію ОСОБА_3 суд вважає такою, що протирічить встановленим обставинам, спростовується сукупністю належних доказів та свідчить про його намагання уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння за наявності ознак такого сп'яніння після зупинення за керуванням транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разіу хвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252,268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв