Справа № 431/2358/18
Провадження № 33/782/133/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4.07.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Апеляційного суду Луганської області Белах А.В., розглянувши матеріали за апеля-ційною скаргою прокурора Старобільської місцевої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_1 на постанову Старобільського райсуду Луганської обл. від 12.06.2018 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношен-ні ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП закрите у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ска-сувати вказану постанову та ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адмі-ністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з ко-рупцією, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП та накласти на нього стягнення, передбачене санкці-єю вказаної норми закону.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне пра-вопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Спеціальною нормою, якою встановлено такий порядок, а саме ч. 2 ст. 294 КУпАП (зі змі-нами внесеними Законами України від 14.10.2014 р. № 1697-VII, від 16.03.2017 р. № 1952-VIII, від 3.10.2017 р. № 2147-VIII ) визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопору-шення може бути оскаржена особою, яку притягують до адміністративної відповідальності, її за-конним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випа-дках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Наведений у зазначеній вище статті перелік осіб, яким надано право на оскарження поста-нови судді у справі про адміністративне правопорушення є вичерпним та розширювальному тлу-маченню не підлягає.

В поданій апеляційній скарзі прокурор посилається на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України та Главу 24 КУпАП та позицію ВССУ, викладену в листі від 12.05.2016 р. № 9-1301/0/4-16. Зазначені доводи не можуть бути виз-нані підставами, які підтверджують повноваження прокурора на оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі повязані з корупцією, з огляду на на-ступне.

Згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. та зміною функцій прокурату-ри, які визначені ст. 2 вказаного Закону, були внесені зміни до ст. 7 КУпАП, яку було доповнено частиною пятою такого змісту: «Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосу-ванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо на-гляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обме-женням особистої свободи громадян».

Крім того, прокурора, як субєкта оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, було виключено з відповідного переліку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, са-ме на підставі Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII.

Враховуючи вищенаведене, а також висновок наведений в ухвалі Конституційного Суду України від 8.12.2015 р. № 49-у/2015 (справа № 2-43/2015) про відмову у відкритті конституцій-ного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положен-ня ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозвязку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 цього Ко-дексу про те, що аналіз вказаних положень Кодексу дає підстави для висновку, що має місце неуз-годженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 Кодексу щодо повноважень про-курора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, суд апеляці-йної інстанції вважає, що прокурор взагалі та прокурор, який брав участь у розгляді справи, у від-повідності до положень закону, а саме ч. 2 ст. 294 КУпАП, не наділені правом оскарження поста-нови судді у справі про адміністративне правопорушення. Як зазначено в ухвалі Конституційного Суду України питання, з яким звернувся автор клопотання, може бути вирішене лише у законодав-ому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

З огляду на наведене посилання в апеляційній скарзі на лист ВССУ від 12.05.2016 р. № 9-1301/0/4-16 не може служити законною підставою, яка надає прокурору право як учаснику у спра-вах про адміністративні правопорушення на подання апеляційної скарги на постанову судді. До того ж цей лист не враховує основних законодавчих змін від 16.03.2017 р. та 3.10.2017 р., а тому апеляційний суд не може вважати його як чинну правову позицію судової палати у кримінальних справах ВССУ.

Посилання прокурора на вимоги ст. 6 Конвенції та ст. 55 Конституції України апеляційний суд вважає недоречними, тому що вони стосуються прав людини і громадянина, а не державних органів та їх посадових осіб.

Ці органи та особи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобовязані ді-яти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому ці посилання не підтверджують право прокурора на апеляційне оскарження поста-нови суду.

За змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення мо-же бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначе-но, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адмі-ністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням зако-нів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає пове-рненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що ним постанова судді оскаржується через порушення норм матеріального права, тобто не у звязку з реалізацією повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Старобільської місцевої прокуратури Луганської обл. ОСОБА_3 на постанову Старобільського райсуду Луганської обл. від 12.06.2018 р., якою провад-ження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 1726 КУпАП закрите у звязку з відсутністю складу адміністративного правопо-рушення повернути прокурору.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.