Справа № 562/2241/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2018 року м.Здолбунів

Суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Мичка І.М. розглянувши матеріали в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, вул. Коперника, 6, с. Богдашів, Здолбунівського району, Рівненської області, 35707, завідувача юридичного сектору апарату Здолбунівської райдержадміністрації, за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За клопотанням прокурора Рудика Ю.В. судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного запису, судом -

в с т а н о в л е н о:

На адресу Здолбунівського районного суду надійшов протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення від 20.06.2018, складений оперуповноваженим УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України капітаном поліції ОСОБА_2.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 перебуваючи на посаді завідувача юридичного сектору апарату Здолбунівської райдержадміністрації, будучи державним службовцем 5 рангу категорії «б» , порушила встановлені вимоги фінансового контролю, передбачені ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції». А саме несвоєчасне подання шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за формою, що визначається НАЗК, за минулий, 2017 рік. Декларація мала бути подана до 01 квітня 2018 року, а фактично подана 02 квітня 2018 року. В цьому автор протоколу вбачає ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В наданих суду письмових поясненнях ОСОБА_1 вказала, що з протоколом про вчинення корупційного діяння не згідна. Правопорушення корупційного характеру не вчиняла. Декларацію подала своєчасно, 02 квітня 2018 року, в перший робочий день після вихідних днів 31 березня та 01 квітня 2018 року. Намагалася подати декларацію в більш ранній період в робочі дні 28-30 березня 2018 року. Однак зробити цього не змогла, так як не змогла ввійти в систему в звязку з не підтвердженням електронного підпису. Протокол складений працівником поліції, який не мав права його складати. Таке право має тільки НАЗК. Просила закрити провадження у справі в звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала свої пояснення.

Захисник просив закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зауважив про закінчення строків притягнення до відповідальності.

Прокурор пояснив про наявність в діях ОСОБА_1 складу корупційного адміністративного правопорушення. Ствердив, що поліція була вправі складати протокол про таке порушення. ОСОБА_1 без поважних причин порушила строки подання декларації, так як мала можливість це зробити починаючи з 01 січня 2018 року. Просив застосувати штраф в розмірі 850 грн. без застосування інших заходів впливу.

Розглянувши письмові докази, заслухавши пояснення прокурора, свідків збоку сторони обвинувачення, правопорушника, його захисника, суд прийшов до висновку про відсутність події та складу корупційного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Суд прийшов до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, незаконно та безпідставно складено працівником поліції, в той час як складення таких протоколів віднесено саме до компетенції НАЗК відповідно до ст.255 КУпАП.

Згідно ст.4 Закону України №1700-У11 «Про запобігання корупції» (далі Закон) НАЗК є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

На підставі рішення НАЗК «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» від 14 серпня 2016 року №1 розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого згідно з п.8 ч.1 ст.11 закону №1700-VII належить здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

НАЗК є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження щодо здійснення в порядку, визначеному законом №1700-VII, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права згідно з вимогами ч.2 ст.49 Закону №1700-VII зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Згідно із п.1 ч.1 ст.3, ч.1 ст.45 закону №1700-VII особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Нацагентством.

На виконання вказаних вимог Закону №1700-VII ОСОБА_1 подано відповідну декларацію за 2017 рік.

Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому ст.50 Закону №1700-VII.

Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо своєчасності подання декларацій, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Така позиція, зокрема, викладена в подібній справі, що розглядалася Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду - Постанова від 11 квітня 2018 року в справі № 814/886/17, якою закрите провадження у справі саме в звязку з тим, що протокол про корупційне правопорушення складено неналежною посадовою особою.

НАЗК не повідомляло та не уповноважувало поліцію на складення протоколу про адміністративне правопорушення .

Складення протоколу про корупційне правопорушення не уповноваженою на це особою виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності особи, щодо якої він складений. Цей протокол не може слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за діяння, які жодного стосунку до діяльності поліції не мають, а входять у сферу компетенції НАЗК.

Протокол ґрунтується на документах, які є неналежними доказами в справі.

До протоколу доданий запит поліції до НАЗК про надання інформації щодо дій ОСОБА_1 у Реєстрі декларацій. У запиті відсутні основні реквізити документа, а саме - вихідний номер (індекс) та дата його створення (стор. 37). Серед реквізитів документа, визначених Державним стандартом, є обовязкові, основні, без яких документ не має юридичної сили. Дата - обовязковий реквізит, який указує на день підписання чи затвердження документа.

Вказаний діловий папір не містить вихідних даних, а відтак позбавлений юридичної сили.

Також до протоколу доданий лист ДП «Українськіспеціальнісистеми» (стор. 38), адресований Департаменту захисту економіки Національної поліції України (м.Київ), який жодним чином не стосується справи.

Вказані листи не можуть бути належними доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Окрім того, протокол складений з порушенням прав, гарантованих Конституцію України. Так, в порушення ст. 59 Конституції України, згідно з якою кожен має право на професійну правничу допомогу, ОСОБА_1 в цьому було відмовлено, незважаючи на заявлене клопотання про залучення адвоката та вручення протоколу у його присутності.

Суд прийшов до висновку, що автором протоколу та прокурором не доведено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 без поважних причин.

Автор протоколу встановив, що місцем вчинення правопорушення є місце роботи правопорушника Здолбунівська РДА, вул.Грушевського, 14, м.Здолбунів.

ОСОБА_1 пояснила, що останній день подання декларації 31 березня 2018 року припадав на вихідний день (суботу). 31 березня та 01 квітня (субота та неділя) були вихідні дні, а доступу до робочого місця у вихідні дні у неї не було. Відповідно до Правил внутрішнього службового розпорядку апарату Здолбунівської районної державної адміністрації, затверджених загальними зборами державних службовців апарату райдержадміністрації та головою райдержадміністрації 20 червня 2016 року у районній державній адміністрації встановлено пятиденний робочий тиждень - понеділок-пятниця; вихідні дні субота і неділя. Розпорядчого документа керівника державної служби про залучення її до виконання невідкладних завдань у вихідні дні 31 березня та 01 квітня 2018 року не було. Прийшовши на роботу в понеділок 02 квітня 2018 року вона одразу подала декларацію о 9:33. А тому стверджує, що строків подання декларації не порушила, так як вона була подана в перший робочий день після вихідних днів.

Прокурор не подав заперечень щодо таких пояснень правопорушника.

В антикорупційному законодавстві відсутні норми, що регулюють питання визначення та обчислення строків вчинення тих чи інших дій . Зокрема відсутня така норма і ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», за недотримання вимог, якої притягується до відповідальності ОСОБА_1 У випадку відсутності таких норм застосовуються загальні засади поняття строків, врегульовані цивільним законодавством. Відповідно до ч.5 ст.254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчиненні певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. У даному випадку це 02 квітня 2018 року.

При таких обставинах суд вважає недоведеним факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації.

Окрім того, суд знаходить обґрунтованими доводи правопорушника, що в межах робочих днів в березні 2018 року ОСОБА_1 намагалася заповнити та подати декларацію за 2017 рік. Однак дізналася, що її ключ (ідентифікатори доступу до Єдиних та Державних реєстрів), наданий ДП «Національні інформаційні системи», заблокований.

З 2015 року при поданні щорічних декларацій вона користувалася ним, оскільки розпорядженням голови РДА від 29.09.2015 №358 була визначена відповідальною за забезпечення застосування електронного цифрового підпису в Здолбунівській районній державній адміністрації.

28 березня 2018 року у акредитованому центрі сертифікації ключів (АЦСК ПАТ КБ «Приватбанк») вона оформила новий електронний цифровий підпис. Намагалася ввійти в реєстр декларацій. Однак не змогла цього зробити. А тому звернулась з листом до НАЗК, що ЕЦП змінено, однак не надходить його підтвердження - скриншот10:36 28.03.2018 року, що стверджує цю обставину, оглянутий судом. Хоча ЕЦП, отриманий відповідно до законодавства у будь-якому акредитованому центрі сертифікації ключів, є чинним одразу і ніякого підтвердження не потребує. Відповідь на цей лист від НАЗК ОСОБА_1 отримала лише 18квітня 2018 року скриншот оглянутий судом. В той же час НАЗК зобовязувалось опрацювати заявку про підтвердження ЕЦП протягом одного робочого дня - скриншот оглянутий судом .

30 березня 2018 року ОСОБА_1 повторно звернулась з листом до НАЗК про неможливість зайти у свій електронний кабінет для подачі декларації за 2017 рік. Ніякої відповіді від НАЗК не надходило. Протягом робочого дня 30 березня 2018 року вона постійно намагалася зайти в реєстр декларацій та здати декларацію, що підтверджено скриншотами роглянутими у судовому засіданні. У вихідні дні 31 березня та 01 квітня 2018 року - також без результату.

Матеріалами справи має бути доведено, що правопорушник свідомо прагнула ухилитися від подачі електронної декларації, тобто на момент закінчення терміну подачі вказаного документа умисно не вчинила дії, які були необхідні для виконання покладеного не неї обов'язку

Суддя звертає увагу, що ознакою правопорушення за ст. 172- 6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності факторів, які унеможливили вчасне подання особою щорічної декларації, відповідальність за вказаною статтею виключається.

Надані прокурором докази та пояснення особи свідчать, що декларація за 2017 рік була подана до Реєстру 02 квітня 2018 року з незалежних від волі особи причин, а у зв'язку з технічними збоями офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції. Про,що свідчить термін несвоєчасного подання декларації.

За наведених вище обставин у діях ОСОБА_1 не вбачається умисного несвоєчасного подання декларації за 2017 рік особою, уповноваженою на виконання функцій держави, що свідчить про відсутність складу адміністративного проступку за ч. 1 ст.172- 6 КУпАП.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172- 6 КУпАП характеризується наявністю вини у Формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Судом об"єктивно встановлено, що ОСОБА_1 використані всі можливі заходи для своєчасного подання декларації.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172- 6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

1)обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха ( повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агенства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

2)предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-Сайті Національного агенства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

3)субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Склад правопорушення за ч. 1 ст.172- 6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія та умисне несвоєчасне подання електронної декларації. А тому, орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання електронної декларації.

Проте, суду не надано доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення Закону України «Про запобігання корупції».

Вказане свідчить про відсутність вини правопорушника в тому, що декларація не була подана в більш ранні строки - 28-31 березня 2018 року.

А тому суд прийшов до висновку, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Нею було вжито необхідні дії по заповненню і поданню декларації.

На підставі викладеного та згідно ст.ст. 19, 21, 62 Конституції України, ч.1 ст.172-6, п.1 ст. 247КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в адміністративній справі в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності , її законним представником, захисником, прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський суд Рівненської області.

Суддя