АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 19.08.2017 року о 02 год. 00 хв., в м. Києві по вул. Маршала Тимошенка, 13-Б, ОСОБА_2 керувала мопедом марки «Хонда», який не знаходиться на обліку, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову судді захисник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2017 року, просить її скасувати та постановити апеляційним судом нове рішення, яким провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст.ст. 245, 280, 250, 251 КУпАП, щодо повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, не надано належної правової оцінки наявним в матеріалах доказам, не допитано особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

При цьому вказує, що згідно вимог Інструкції «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Проте, складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення від 19.08.2017 року не містить жодної інформації про дії водія щодо ухилення від огляду, а тому даний протокол не може вважатись належним та допустимим доказом в розумінні ст. 251 КУпАП.

Також посилається на порушення працівниками поліції вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», які перед проведенням огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу, не надали для огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також в порушення вимог п.7 цієї Інструкції після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейські не забезпечили проведення її огляду в закладі охорони здоров'я.

Крім цього зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що в сукупності з іншими доказами свідчить про порушення поліцейським процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, а тому відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП та вимог вищезазначеної Інструкції, такий огляд вважається не дійсним.

Також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, а твердження працівників поліції про те, що остання керувала мопедом не відповідає фактичним обставинам справи.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 також просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді від 16.11.2017 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки суд першої інстанції розглянув дану справу без участі ОСОБА_2, яка не була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, а про існування оскаржуваної постанови стало відомо лише 07.12.2017 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбачений ст. 294 КУпАП, вважаю можливим поновити захиснику пропущений строк, оскільки пропущений він був з поважних причин.

У відповідності з вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, а також інших осіб, які беруть участь в провадженні у справі про адміністративні правопорушення не перешкоджає розгляду справи, крім випадків коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Розгляд даної справи за апеляційною скаргою захисника був призначений на 16.02.2018 року та неодноразово відкладався на 16.03.2018, 16.04.2018 та 17.05.2018 року, в тому числі за клопотанням захисника, а також у зв'язку з неодноразовою неявкою ОСОБА_2 та її захисника, які належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції (а.с. 59, 60, 61, 81-82).

Враховуючи, що в судові засідання Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 та її захисник неодноразово не з'являлись, про час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином шляхом направлення відповідного повідомлення за адресою, зазначену у поданій апеляційній скарзі. При цьому клопотань про відкладення розгляду справи, який був призначений на 17.05.2018 року ОСОБА_2 та її захисник ОСОБА_1 не подавали, а тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу без їх участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та доводи викладені в апеляційній скарзі її захисника, вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного.

Так, перевіркою матеріалів справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення та виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у порушенні нею п. 2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №104387 від 19.08.2017 року (а.с. 1), в якому зазначено, що ОСОБА_2 керувала транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук), при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків; поясненнями цих свідків, які засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 2); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3, 4) на місці складання протоколу відносно ОСОБА_2, в яких останні зазначили, що були очевидцями як дівчина рухаючись на мопеді, не впоралась с керуванням та впала разом з вказаним мопедом; рапортом інспектора УПП в м. Києві ОСОБА_5 (а.с. 6), в якому останній зазначив про обставини вчиненого правопорушення, а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) інспектора поліції (а.с. 15) щодо обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

За клопотанням захисника, до суду апеляційної інстанції викликались ОСОБА_6, ОСОБА_7, які згідно протоколу були свідками відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_4, які були очевидцями керування та падіння з мопеду ОСОБА_2 і на місці пригоди надавали працівникам поліції свої пояснення, однак зазначені свідки на неодноразові виклики (а.с. 68, 70-80) в судове засідання апеляційного суду не з'явились, про причини своєї неявки суду не повідомили.

Апеляційні доводи про порушення працівниками поліції встановленого порядку при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, які в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не склали акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу та після відмови ОСОБА_2 пройти огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу не забезпечили проведення її огляду в закладі охорони здоров'я, є безпідставними, оскільки згідно п.5 розділу ІІ зазначеної Інструкції, інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння про порядок застосування спеціального технічного засобу та надання на вимогу відповідних технічних документів на цей засіб, здійснюється безпосередньо перед проведенням огляду на стан сп'яніння, а акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу складається виключно за результатами такого огляду, однак як вбачається з матеріалів справи та відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 15), остання відмовилась від проходження огляду на стан сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров'я.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про те, що її огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.

Що стосується посилання захисника на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом, то апеляційний суд вважає такі доводи необґрунтованими та не приймає їх до уваги, оскільки маючи таку можливість, ОСОБА_2 не вказувала про ці обставини у своїх поясненнях при складанні відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення, а згідно даних наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 15), під час спілкування з працівниками поліції остання зазначала, що рухалась на вищевказаному мопеді по вул. Тимошенка в напрямку вул. Рокосовського в м. Києві, що також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с. 3, 4), в яких останні вказували, що внаслідок падіння мопеду під керуванням незнайомої їм дівчини вони викликали на місце події швидку медичну допомогу.

Отже, аналіз наявних в матеріалах справи доказів доводить факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України та наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги вважаю, що викладені в ній доводи про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи та перевіреними судом доказами, які узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджують факт порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

За наведеного, постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 16.11.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити захиснику ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 подану в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/876/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.