Справа № 755/9621/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" липня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Чех Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого КМШЛ № 2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 02 травня 2018 року о 08 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Volvo», державний номер НОМЕР_1, в м. Києві на вул. Алма-Атинська, 37, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці руху, не витримав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автобусом «МАЗ», державний номер НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Місце пригоди залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.8, 13.1 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 вину визнав, підтвердив обставини викладені в протоках про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. 1.1- 1.5 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, письмові пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 та ст. 124 КпАП України.

За вказаних обставин, відповідно до ст. 33 КпАП України, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає, що на нього має бути накладено стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, згідно ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку його накладено у розмірі визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року (зі змінами і доповненнями).

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 40-1, 122-4, 124, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 122-4,124 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 352 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя: