Справа № 515/533/18
Провадження № 3/515/994/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 липня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Семенюк Л.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Групи з обслуговування стаціонарних постів ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

02 квітня 2018 року о 21год. 40хв., ОСОБА_1, рухаючись по вул. 28 Червня в с. Спаське Татарбунарського району Одеської області, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21011» з д/з П9160ОД, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не внятна вимова слів). Від пропозиції співробітників СРПП Татарбунарського ВП щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, не заперечуючи факту вживання алкоголю 02.04.2018 року, перед тим, як сісти за кермо автомобіля, вину не визнав, заперечуючи наявність свідків під час його зупинки працівниками поліції та складанні відносно нього протоколу, тому наполягав на виклику свідків в судове засідання. Підтвердив, що посвідчення водія не отримував, а також те, що відмовився від підпису в протоколі та від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Окрім того, з метою об`єктивного розгляду даної справи, судом був викликаний для надання пояснень інспектор поліції ОСОБА_2 в Одеській області ОСОБА_3, який в судовому засіданні підтвердив обставини, зазначені в складеному ним протоколі про адміністративне правопорушення та поданому рапорті, пояснивши, що 02 квітня 2018 року приблизно о 21 годині 30 хвилин в с. Спаське по вул. 28 червня ним було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21011 д/з П9160ОД під керуванням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4. При перевірці документів від ОСОБА_1 відчувався різкий запах алкоголю, крім того, останній не мав при собі посвідчення водія, так як він не отримував його у відповідних органах. В присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан спяніння та від підпису в адміністративних матеріалах складених відносно нього.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які неодноразово викликались в судове засідання за клопотанням ОСОБА_1 (а.с.12,17,18,23,24), в судове засідання не зявились, заяв до суду не надали.

Враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачені законом, суд вважає можливим закінчити розгляд справи у відсутність вищезазначених свідків, враховуючи наступне.

Пояснення ОСОБА_1 щодо невизнання ним своєї вини у відмові від проходження медичного огляду щодо стану алкогольного спяніння через відсутність свідків, спростовуються, зокрема, матеріалами відеозапису з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції, з яких вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а також продути алкотестер. Визнає, що вживав 100 грам горілки перед тим, як сісти за кермо, так як вже майже доїхав до дому. Жодних заперечень проти вказаних обставин правопорушник в ході складення протоколу не заявляв, однак від підпису в протоколі відмовився.

Незважаючи не заперечення ОСОБА_1 про відсутність свідків, докази, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, сам протокол та письмові свідчення останнього, надані інспектору поліції та підписані власноручно, суд вважає достатніми для доведення його вини (а.с.3) .

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року №1306 (далі - Правила), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №397217 від 02.06.2018 року, з якого слідує, що 02 квітня 2018 року о 21год. 40хв. ОСОБА_1І, рухаючись по вул. 28 Червня в с. Спаське Татарбунарського району Одеської області, керував транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 21011» з д/з П9160ОД, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, не чітка вимова слів). Від пропозиції співробітників СРПП Татарбунарського ВП щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків (а.с.2);

- письмовими пояснення ОСОБА_1 щодо відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння та відмови від підпису протоколу, які засвідчені власноручним записом: "з моїх слів записано вірно" та підписом, що не заперечувалось останнім в судовому засіданні (а.с.3);

-рапортом поліцейського ОСОБА_6 в Одеській області сержанта поліції ОСОБА_3 з викладенням обставин вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення (а.с.6);

-довідками, виданими т.в.о. інспектора ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області капітаном поліції ОСОБА_7, з яких слідує, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст. 130 ч.1 КпАП України, впродовж календарного року, не притягувався (а.с.7), згідно облікових даних «НАІС» посвідчення водія не отримував (а.с.8);

-відеозаписом з місця скоєння правопорушення (а.с.22).

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». ОСОБА_5, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 у даній справі, поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, який є одним із доказів, що визнані судом належними та допустимими, рапортом поліцейського ОСОБА_3, відеозаписом та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

Обставин, що обтяжують та помякшують адміністративну відповідальність, при розгляді справи не встановлено.

За відсутності доказів на підтвердження об'єктивної неможливості пройти медичний огляд ОСОБА_1 на час складення протоколу, вважаю, що він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за частиною першою вказаної статті з призначенням стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень. Разом з тим, не вбачається можливості призначення одночасно, передбаченого санкцією статті стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік, оскільки ОСОБА_1, згідно облікових даних адміністративної практики, посвідчення водія не отримував(а.с.8).

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч.5 ст.4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується ставка судового збору 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У цьому звязку, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 352грн.40коп.

Керуючись ст.ст. 32-35, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /паспорт серії КК №239229 виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 06.05.1999 року, ідентифікаційний номер - /, до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, що підлягає сплаті на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 /паспорт серії КК №239229 виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 06.05.1999 року, ідентифікаційний номер - / судовий збір на користь держави в розмірі 352 (трьохсот пятдесяти двох ) гривень 40 коп. (стягувач: Державна судова адміністрація України, код ЄДРПОУ - 37993783, м.Київ, 01601; реквізит рахунка для зарахування надходжень: отримувач - ГУК у м.Києві/ м. Київ 22030106, код за ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106).

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, встановленого ч.1 ст.307 КпАП України (штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу). Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст. 307 КУпАП - стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Строк предявлення постанови до виконання в частині стягнення штрафу та судового збору 3 місяці.

Суддя Семенюк