Справа № 362/6548/16-п Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 33/780/440/18 Доповідач у 2 інстанції Рудніченко О. М.
Категорія 138 10.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Рудніченко О.М.

секретар: Шийка Ю.В.

за участю:

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3

особи, щодо якої вирішується питання про

притягнення до відповідальності: ОСОБА_4

захисника Мєстєчкіна І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2018 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, з його слів працює водієм,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду, 17 грудня 2016 р. близько 13 год. 00 хв., в м. Васильків по вул. Польовій - Комарова, ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_6, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки та, виїжджаючи на дорогу з дворів, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по ній. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водії матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_4 допустив порушення п. п. 12.1, 10.2 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_4 порушення п. 10.2 ПДР України, мав встановити, на підставі належних та допустимих доказів, саме факт, що дорога по якій рухався останній, безпосередньо перед зіткненням не має наскрізного проїзду, а призначена лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них. В матеріалах справи міститься викопіювання з топозйомки міста Васильків та прилеглих територій, виданого Відділом містобудування та архітектури, з якої чітко вбачається, що дорога, по якій рухався ОСОБА_4, має назву вулиця Комарова і дана вулиця має наскрізний проїзд, тобто, згідно пункту 1.10 ПДР України не є прилеглою територією. Крім того в матеріалах справи міститься диск з відеозаписом наскрізного проїзду від місця зіткнення по вулиці Комарова. Однак, суд не дав оцінки даним доказам, натомість взявши до уваги довідку Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» від 31.01.2017 року № 219, яка не містить посилання на технічну або проектну документацію на підставі якої зроблено відповідний висновок.

Окрім того апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не навів жодного доказу, що вказував на не вірне обрання ОСОБА_4 безпечної швидкості руху, що призвело до порушення останнім п.12.1 ПДР України, а отже на підставі вищевикладеного в діях ОСОБА_4 під час даної ДТП відсутня невідповідність п.10.2 ПДР України.

Заслухавши пояснення

апелянта ОСОБА_4, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

захисника Мєстєчкіна І.В., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили постанову суду першої інстанції залишити без змін,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_4 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення, схемою до протоколу огляду місця події ДТП від 17.12.2016 року, яка будь-яких зауважень від водіїв щодо її складання, не містить, довідкою Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» від 31.01.2017 року № 219, поясненнями сторін та свідків по справі та іншими доказами.

Доводи апелянта про те, що він рухався по вул.Комарова і дана вулиця має наскрізний проїзд, та є рівнозначною дорогою щодо вул.Польова, тобто на його думку, не є прилеглою територією - є необґрунтованими та спростовуються наявною в матеріалах провадження довідкою Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств м. Василькова» від 31.01.2017 року № 219, відповідно до якої виїзд з прибудинкової території де розташовані будинки №64-б, 73 по вул. Комарова на вулицю Польову не являється рівнозначним до вул. Польова.

Вищезазначені доводи ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження і під час розгляду адміністративного провадження в суді апеляційної інстанції.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративного провадження докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що у зв`язку з тим що ОСОБА_4 на момент здійснення ДТП рухався по вказаній дорозі в зимову пору року, він не зміг правильно оцінити дорожню обстановку та прийшов до хибного висновку про рівнозначність вищевказаних доріг.

Також у суду апеляційної інстанції відсутні підстави надавати правову оцінку діям водія ОСОБА_2 на предмет їх відповідності вимогам ПДР, про що вказано у апеляційній скарзі, так як розгляд справи провадиться лише у межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо дій ОСОБА_4

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження по справі, оскільки адміністративне правопорушення було вчинене 17.12.2016 року, отже на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності сплинув.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_4 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 11 квітня 2018 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д Я О.М. Рудніченко