АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/633/18 Справа № 706/607/18 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Христинівського районного суду Черкаської області від 27 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого в Психоневрологічному інтернаті,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

Громадянин ОСОБА_4 27.05.2018 року о 20 годині 30 хвилин в м.Христинівка по вулиці. Соборній № 31 керував мотоциклом МІНСК з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: не чітка річ та чіткий запах алкоголю з ротової порожнини, чим порушив пункт 2.9 ПДР України.

Постановою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 27.05.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Не погодившись з постановою судді Христинівського районного суду Черкаської області від 27.05.2018 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, допитати свідків ОСОБА_5, витребувати від Христинівського відділення банку «Аваль» відеозаписи території, прилягаючої до приміщення банку станом з 20.00 год. 27.04.2018 року.

Стверджує, що він не керував транспортним засобом, так як мотоцикл стояв на вул. Соборній в м. Христинівка, якого поставив власник мотоцикла ОСОБА_6, а його залишив як пасажира стерегти мотоцикл, про що було повідомлено поліцейському та підтверджено самим ОСОБА_6, однак не справило враження на поліцейський. Крім того, суд 1 інстанції позбавив його права керування автотранспортними засобами на 1 рік, однак, він взагалі не мав та не має посвідчення водія. До того ж, зазначає, що передбачений п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, акт огляду на стан спяніння з використанням технічного засобу відсутній в матеріалах справи, хоч поліцейський і застосував технічний засіб, який показав 0,13 Проміле. Пропозиції йому пройти освідування в медичній установі не було.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку правопорушника про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Ухвалюючи постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., який стягується в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік стосовно ОСОБА_3, суддя першої інстанції вірно встановив обставини справи щодо інкримінованого йому правопорушення і визначив адміністративне стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, суддя районного суду обґрунтовано послався на докази, що містяться у даній справі, зокрема: на дані протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №052394 від 27 квітня 2018 року; пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які підтвердили, що ОСОБА_3 в їх присутності пройшов освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», який показав 1,80 проміле та повідомив працівників поліції, що він перебуває в стані алкогольного спяніння; дані акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_3 проводився за допомогою алкотестеру «Драгер» №0448, результат огляду на стан спяніння 1,80.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вій не керував транспортним засобом, а тільки наглядав за ним на прохання знайомого, не знаходять свого підтвердження по справі та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах провадження. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час проходження огляду на стан спяніння не зазначав, що він не керував транспортним засобом.

Твердження апелянта про відсутність акту огляду на стан спяніння, хоч поліцейський і застосував технічний засіб, який показав 0,13 Проміле, є помилковими, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення вбачається наявність акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_9 за допомогою алкотестеру «Драгер» №0448, який показав 1,80 проміле, а не 0,13 проміле як про те вказує правопорушник.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, та, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 27.05.2018 року, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та заслуховування пояснень по факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ураховуючи наведені вище докази у їх сукупності, що були предметом дослідження суддею районного суду, які узгоджуються між собою і тому вірно було встановлено наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею районного суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є відповідним скоєному і особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Христинівського районного суду Черкаської області від 27 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба