Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/904/18 Головуючий у 1-й інст. Заполовська Т. Г.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА
12 липня 2018 року м. Житомир
Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., правопорушника ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,
в с т а н о в и в :
Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.
Відповідно до постанови, ОСОБА_1 09.03.2018 року о 02-50 год. в м. Новоград-Волинський по вул. Соборності керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.
На постанову суду ОСОБА_1, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо нього за відсутністю події та складу правопорушення.
Вважає, що постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи виходячи з наступних підстав.
Він оспорює фактичні обставини справи, та вказує, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а був пасажиром. Автомобілем керував ОСОБА_3, який в якості свідка підтвердив вказані обставини в судовому засіданні.
Вказує, що суд першої інстанції критично оцінив дані пояснення, оскільки, помилково вважав, що ОСОБА_3 з дитинства підтримує з ним дружні стосунки, разом відпочивали в той вечір.
Також, зазначає, що йому не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення.
Вказує, що під час розгляду справи його захисник неодноразово заявляв клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 в судове засідання. Однак, свідок в судове засідання не зявився. Клопотання про його повторний виклик судом було залишено без задоволення.
Покази працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є суперечливими, а тому не можуть бути належними доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі зясовані всі обставини справи, були порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» від якого останній відмовився.
Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, оскільки певні ознаки (різкий запах алкоголю) свідчили, що останній може перебувати в стані алкогольного спяніння, а також керував автомобілем.
Однак, як засвідчують ці ж матеріали, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом прядку (за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків та у закладі охорони здоровя) відмовився.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_7 - ОСОБА_1 відмовився підписати протокол та дати пояснення з приводу викладених у ньому обставин події.
За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.
Доводи апелянта про неповноту та однобічність судового розгляду суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки матеріали справи зазначені обставини не підтверджують, суд вжив усіх можливих заходів для виклику та допиту свідків .
Суд належним чином проаналізував пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7, а також пояснення працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були допитані у суді та дав їм оцінку.
Покази свідка ОСОБА_3 суд першої інстанції оцінив критично, оскільки даний свідок, підтримує дружні стосунки з ОСОБА_1 та його пояснення не узгоджуються з іншими матеріалами справи, погоджується з таким висновком і суд апеляційної інстанції.
До такого переконання суд апеляційної інстанції приходить враховуючи і позицію апелянта, який в протоколі не зазначив заперечень про незгоду з діями працівників поліції, про те, що не керував транспортним засобом, доказів про оскарження дій працівників поліції не надав.
Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 червня 2018 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_8