Справа № 583/2352/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ковальова О.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: вул. Сумська (Фрунзе), 265, м. Охтирка Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

20.06.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1, який 13.06.2018 року о 10.23 год. по пров. Польовий,2, в м. Охтирка Сумської області, керував автомобілем BАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується показниками приладу газоаналізатора «Драгер», чим порушив вимоги п.п. а п. 2.9 розділу 2 Правил дорожнього руху України.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув про причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, в судове засідання не прибув, в поданих письмових поясненнях просив провадження у справі закрити, пославшись на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено ряд порушень, а саме не забезпечено його право на захист, допущено помилки у зазначенні показників приладу газоаналізатора «Драгер». Крім того, акт огляду на стан алкогольного спяніння заповнений ручками з відмінними чорнилами, що свідчить про дописування працівниками поліції в акті після його складання. Посилаючись на викладене, просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Проаналізувавши матеріали справи, врахувавши пояснення учасників справи, суд дійшов до наступного висновку:

Згідно вимог ст. 9 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За приписами до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 0112.1015 року за № 1496/27941 зазначено, що під час складання протоколу про адміністративне затримання посадова особа, що його здійснює, розяснює особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» та пунктів 2, 10 Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1363, під час складання протоколу про адміністративне затримання особі, яка вчинила адміністративне правопорушення, розяснюється її право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 039188 від 13.06.2018 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та положенням з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції було допущено порушення права ОСОБА_1 на захист, а саме не розяснено його право на отримання безоплатної вторинної правової допомоги.

Відповідно до п.п. 4, 5 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно п. 10 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735, результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 039188 від 13.06.2018 року матеріалів встановлено, що працівниками поліції на адресу водія ОСОБА_1 було направлено копію вказаного протоколу, однак в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, примірник акту огляду останньому не вручався та не направлявся засобами поштового звязку.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відібрані працівниками поліції на заздалегідь підготовлених друкованих бланках ідентичного змісту. У вказаних поясненнях маються підписи, ідентифікувати належність яких суд позбавлений за можливе, що не дає змоги переконатися у їх підписанні саме свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також, судом встановлено, що в поясненнях свідка ОСОБА_3 зазначено, що водій ОСОБА_1 пройшов освідування на визначення стану алкогольного спяніння на місці шляхом продуву в прилад газоаналізатора «Драгер» з результатами продуву 0,083 %о, що є допустимим показником алкоголю в крові та не відповідає показникам продуву в газоаналізатор, вказаним в протоколу про адміністративне правопорушення БД № 039188 від 13.06.2018 року, акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованим на папері показникам спеціального технічного засобу «Драгер».

Встановлені у справі обставини свідчить про істотні сумніви щодо дотримання прав особи під час фіксування правопорушення працівником поліції, що тягне за собою недопустимість зібраних доказів у справі, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом враховано правову позицію, викладену в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), що суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченні у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у звязку з відсутністю складу правопорушення, оскільки при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення встановлена відсутність об`єктивних ознак, за наявності яких вказане діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62, 63 Конституції України, правовими позиціями, викладеними в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), ст.ст. 9, 130, 247, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 039188 від 13.06.2018 року, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_4