Справа № 450/1737/18 Провадження № 3/450/840/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2018 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є. О., з участю: ОСОБА_1, захисника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши в м. Пустомити справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1, 31.03. ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

26.05. 2018 р., о 05:15 год., на а/д «Західний обхід м. Львова» 9 км + 200 м, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки т/з. «Деу Ланос» н.з. ВС 0805 НС перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності захисника пояснив, що у вказаний у протоколі час він транспортним засобом не керував, оскільки лише мав намір здійснити вказані дії. Прилад Драгер результати якого взяті за основу складення протоколу, на час 26.05. 2018 року не був сертифікованим, а тому результат тесту на алкоголь не може бути належним доказом. У письмовому клопотанні про закриття провадження у справі ОСОБА_1 вказує, що працівники поліції змусили його пройти огляд на не сертифікованому приладі. За наведених обставин провадження у справі просить суд закрити.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу судом встановлено:

диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 2. 9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Оглянувши у судовому засіданні відеозапис долучений до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 148706 від 26.05. 2018 року, судом встановлено факт здійснення керування т/з. т/з. «Деу Ланос» н.з. ВС 0805 НС ОСОБА_1. При зупиненні транспортного засобу, останній перебував за кермом такого.

Згідно п.п. 2 4 р. І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Згідно п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 пройшов такий огляд на місці зупинки, цей факт не заперечується ОСОБА_1, про це свідчить результат тесту з приладу ARHE 0129, результат 1.43 проміле.

Суд вважає не обґрунтованим покликання сторони захисту на чинність Сертифікату відповідності Серії В № 007604 до 27.03. 2017 року, оскільки вказана обставина жодним чином не підтверджує наявність чи відсутність сертифікату чинного на час проходження огляду ОСОБА_1 (26.05. 2018 року).

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 148706 від 26.05. 2018 року слідує, що ОСОБА_1 у письмовій формі зазначив у протоколі, що випив, обіцяв що такого не повториться ніколи.

Пояснення ОСОБА_1 по примус застосований щодо нього працівниками поліції, на думку суду, не обґрунтовані, так як не підтвердженні жодними діями останнього, а саме відсутні звернення з цього приводу, до осіб уповноважених на розгляд звернень щодо порушення законних прав ОСОБА_1, таких як керівництво УПП, прокуратури та інших.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність та інше.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що поза «розумним сумнівом» факт здійснення 26.05. 2018 р., о 05:15 год., на а/д «Західний обхід м. Львова» 9 км + 200 м, водієм ОСОБА_1 керування автомобілем марки т/з. «Деу Ланос» н.з. ВС 0805 НС в стані алкогольного спяніння підтверджений. При цьому, клопотання сторони захисту про допит свідків є необґрунтованим, так як письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наявні в матеріалах справи. Аз приводу чого виникла необхідність отримання пояснення інших осіб перед судом не обґрунтовано.

Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, відсутність обтяжуючих обставин, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, яка не є альтернативною, у виді позбавлення права керування транспортними засобами та штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_5