Номер провадження: 33/785/899/18
Номер справи місцевого суду: 523/4139/18
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16.04.2018 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності а ст. 124 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 10.03.2018 року о 14 год. 20 хв. ОСОБА_2, керуючи мопедом «Ямаха» по вул. Балківській, 2 в м. Одеса, під час виїзду з АЗС «WOG», порушивши приписи п. 10.2 Правил дорожнього руху, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (надати дорогу), не надав перевагу в русі автомобілю «Лексус» д/н НОМЕР_1, який рухався у крайній лівій смузі в прямому напрямку та допустив зіткнення з ним, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження, а ОСОБА_2 - тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що постанова суду є незаконною і необґрунтованою з наступних підстав:

- суд першої інстанції послався у постанові на матеріали справи та пояснення водія ОСОБА_3, але не дав належної оцінки його пояснення щодо фактичних обставин справи;

- він вважає, що пояснення водія ОСОБА_3 не можуть бути належним та допустимим доказом його вини, оскільки вони є суб'єктивним відображенням думки одного з учасників ДТП;

- схема ДТП складена з порушенням вимог чинного законодавства, адже на ній відсутні сталі орієнтири, до яких має бути здійснена прив'язка об'єктів та слідів, не зазначена довжина гальмівного шляху, відсутні координати місця зіткнення та розташування дорожньої розмітки;

- протокол був складений через п'ять днів після ДТП не на місці ДТП та особою, у якої відсутні відповідні повноваження.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступні докази:

- письмові пояснення водія ОСОБА_3 про те, що він рухався на автомобілі «Лексус» по вул. Балківській зі сторони Пересипського мосту у напрямку Краснослобідського спуску у лівій смузі зі швидкістю 30 км/год. Проїхавши поряд із АЗС «WOG», він побачив мопед, який різко зміщався у ліву сторону, тому різко загальмував та скерував автомобіль до бордюру, але мопед зіткнувся з правим боком його автомобілю. Після ДТП він допоміг потерпілому, виклав швидку допомогу та поліцію;

- схему місця ДТП, з якої видно, що у напрямку руху мопеда, наявний дорожній знак 2.1 (надати дорогу), що свідчить про те, що ОСОБА_2 повинен був впевнитись у безпеці здійснення маневру та надати дорогу всім транспортним засобом, у тому числі автомобілю «Лексус».

Відповідно до приписів п. 10.2 Правил дорожнього руху, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, очевидно встановлено, що водій ОСОБА_2, при виїзді з АЗС, мав пропускати усі транспортні засоби, що рухалися проїзною частиною дороги, зокрема автомобіль «Лексус».

Надавши об'єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким, у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Так, доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції послався у постанові на матеріали справи та пояснення водія ОСОБА_3, але не дав належної оцінки його поясненням щодо фактичних обставин справи, не відповідає дійсності, адже у мотивувальній частині постанови, наведені зміст пояснень ОСОБА_2, а апеляційний суд вважає, що вони є неспроможними, оскільки ним не виконані вимоги дорожнього знаку 2.1 (надати дорогу) та приписи п. 10.2 Правил дорожнього руху.

Твердження апелянта про те, що пояснення водія ОСОБА_3 не можуть бути належним та допустимим доказом його вини, оскільки вони є суб'єктивним відображенням думки одного з учасників ДТП, апеляційний суд вважає безпідставним, адже при прийнятті рішення, суд має враховувати правові позиції усіх учасників ДТП.

Доводи апеляційної скарги про те, що схема ДТП складена з порушенням вимог чинного законодавства, через відсутність сталих орієнтирів, до яких має бути здійснена прив'язка об'єктів та слідів, не зазначення довжини гальмівного шляху, відсутність координат місця зіткнення та розташування дорожньої розмітки, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки інформацію на схемі відображає обставини дорожньо-транспортної пригоди та дозволяє дійти відповідних правових висновків по суті ДТП.

Окрім того, твердження про те, що протокол був складений через п'ять днів після ДТП, не на місці ДТП та особою, у якої відсутні відповідні повноваження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ці обставини не суперечать діючому законодавству.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що орган дізнання, оформлюючи матеріали ДТП, а суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшли правильного висновку про те, що єдиним винуватцем у вчиненні ДТП є ОСОБА_2, дії якого кваліфіковані правильно за ст. 124 КУпАП, як вчинення порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Отже, апеляційний суд вважає, що у даному випадку, відсутні підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі.

У відповідності до п.1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

За наявності таких даних, судове рішення є справедливим, законним і обґрунтованим, тому підстав для задоволення апеляційної скарги - немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 252, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 16.04.2018 року відносно ОСОБА_2 про накладення нанього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.