АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/866/18 Головуючий у 1-ій інстанції: Карягіна Н.О.
Категорія: ст. 2123 ч. 2 КУпАП Суддя-доповідач: Кондаков Г.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 липня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_3 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 23 червня 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка займає посаду першого заступника директора комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 2123 ч. 2 КУпАП з накладенням на неї стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 425 грн.

На думку суду, ОСОБА_3 скоїла правопорушення при наступних обставинах.

За результатами проведеної Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровської області перевірки за заявою ОСОБА_4 та ОСОБА_5, встановлено, що 12 квітня 2018 року останні звернулися до закладу з інформаційним запитом, зареєстрованим за вх. № 01-04/355, в якому просили надати інформацію та копії документів, розпорядниками яких є заклад, а саме:

-копію діючого «Положення про педагогічну раду закладу», затвердженого 30 серпня 2013 року;

-дату та час ознайомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з вказаним «Положенням …»

-копію штатного розкладу закладу;

-копію посадової інструкції ОСОБА_5 та ОСОБА_4;

-копію положення про організаційно-навчальний процес в закладі.

У відповіді від 17 квітня 2018 року вих. № 01-01-/269 заклад відмовив у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що він не є суб'єктом ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Суд вважає, що вказані протиправні дії ОСОБА_3 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 2123 ч. 2 КУпАП.

ОСОБА_3 не згодна з даними судовим рішенням. В апеляції просить його скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 2123 ч. 2 КУпАП.

Як вказано в скарзі, вважає, що адміністративне стягнення суперечить вимогам закону, матеріалам та обставинам справи. Тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати.

ОСОБА_3 в засідання суду апеляційної інстанції не з'явилась. Відповідно до ст. 2772 КУпАП завчасно була повідомлена про слухання справи 30 липня 2018 року о 12 год., про що свідчить «смс-повідомлення» про доставку його на номер телефону «НОМЕР_1» останньої 19 липня 2018 року о 18 год. 03 хв.

Клопотання на призначений час до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

Присутні при розгляді справи ОСОБА_5 та ОСОБА_4 стверджували, що ОСОБА_3 була присутня в приміщенні апеляційного суду біля залу судових засідань № 3. Між тим, під час перевірки судовим розпорядником явки останньої, її наявність встановлена не була.

За сукупністю таких даних суд апеляційної інстанції відповідно до ст. 268 ч. 1, ч. 2 КУпАП не вбачає перешкод для можливості розгляду справи за відсутністю ОСОБА_3 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідив матеріали справи, суд апеляційної інстанції, вважає, що скарга не може підлягати задоволенню з наступних підстав.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі. Тому на переконання суду апеляційної інстанції, посилання в скарзі на неповноту і необ'єктивність судового розгляду, на невідповідність висновків суду про відсутність в діях ОСОБА_3 інкримінованих їй протиправних дій фактичним обставинам справи, є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 у інкримінованому їй правопорушенні, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені розглянутими в судовому засіданні даними.

В обґрунтування свого висновку про винність ОСОБА_3, суд, насамперед, послався на те, що остання відповідно до наказу директора Дніпропетровського медичного училища від 25 липня 2016 року призначена на посаду першого заступника директора вказаного учбового закладу, тобто, є посадовою особою, і наказом від цієї ж дати на неї покладено обов'язок надавати відповіді на запити щодо публічної інформації з правом першого підпису (а.с. 16, 17).

Відповідно до встановленого спеціалістом відділу забезпечення діяльності регіональних представництв Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12 квітня 2018 року звернулись до закладу з інформаційним запитом про надання інформації і копії відповідних документів.

17 квітня 2018 року заклад відмовив в наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що не є суб'єктом ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та запитувана інформація носить характер внутрішньо-організаційної інформації, яка не підлягає оприлюдненню.

З посиланням на вимоги вказаного закону, суд спростував таке обґрунтування ОСОБА_3 при наданні відповіді зацікавленим особам.

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації визнаються юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів. Також особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб'єктів владних повноважень, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, стосовно інформації, пов'язаної з виконанням їхніх обов'язків.

До розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати, надавати за запитами інформацію, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють інформацією, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ЄДР юридичних осіб, ФОП, КЗ «Дніпровський базовий медичний коледж» є комунальним закладом, тобто, може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, інформації що становить суспільний інтерес та інформації пов'язаної із виконанням їхніх обов'язків.

Як передбачено ст. 6 наведеного Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі, копії відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали кошти або майно. При дотримання вимог вказаної норми, не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Суд прийшов до правильного висновку про те, що запитувана ОСОБА_5 та ОСОБА_4 інформація є публічною, а комунальний заклад є її розпорядником. Тому запитувана інформація повинна надаватись закладом в порядку передбаченому ЗУ «Про доступ до публічної інформації».

Звертається увага на те, що вимогами ст. 22 Закону… визначено вичерпний перелік підстав для відмови в наданні інформації. Зокрема розпорядник інформації має право відмовити в наданні інформації в таких випадках:

-розпорядник інформації не володіє і не зобов'язаний, відповідно до його компетенції, володіти інформацією щодо якої зроблено запит;

-інформація належить до категорії з обмеженим доступом;

-особа, яка подала запит, не оплатила передбачені ст. 21 цього Закону фактичні витрати, пов'язані з копіюванням або друком;

-не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбаченого вимогами ст. 19 цього Закону.

Виходячи з наведених обмежень, інформацію, яку запрошували ОСОБА_5 і ОСОБА_4 не віднесена до передбачених ст. 22. Інших підстав для обмеження доступу до інформації Закон не передбачає.

Відповідно до матеріалів справи, відповідь ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 17 квітня 2018 року підготовлена та підписана першим заступником директора закладу ОСОБА_3, на яку наказом від 25 липня 2016 року покладено обов'язок з надання відповідей на інформаційні запити.

Такі висновки суду першої інстанції знайшли своє підтвердження при дослідженні:

-інформаційного запиту ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (а.с. 11);

-відповіддю останнім першим заступником директора «Дніпровського базового медичного коледжу» ОСОБА_3 від 17 квітня 2018 року (а.с. 13);

-наказом про переведення ОСОБА_3 25 липня 2016 року на посаду першого заступника директора (а.с. 15);

-наказом від 25 липня 2016 року про покладення на ОСОБА_3 обов'язку по наданню відповідей на запити щодо публічної інформації (а.с. 17).

Наведеними даними спростовані твердження ОСОБА_3 про відсутність доказів її винності у вчиненні інкримінованого порушення та про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд першої інстанції, давши аналіз зібраним по справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винною у вчиненні нею вказаного в постанові правопорушення, а її дії вірно кваліфіковано за ст. 2123 ч. 2 КУпАП.

Тому підстав для задоволення її апеляційних вимог не вбачається.

Не може суд апеляційної інстанції залишити поза своєю увагою клопотання ОСОБА_3 про відкладення справи.

Його розв'язання стало неможливим, оскільки ОСОБА_3 сама поставила суд в такі межі, які унеможливили прийняти рішення на користь останньої відповідно до ст. 268 КУпАП.

До такого висновку суд приходить з наступного.

Як вже відмічалось, ОСОБА_3 завчасно, тобто, за одинадцять днів, повідомлена про день - 30 липня 2018 року, час - 12 год. та місце розгляду справи щодо неї.

Вказане клопотання надійшло до канцелярії апеляційного суду в день слухання - 30 липня 2018 року о 12 год. 28 хв. і отримано суддею о 14 год. 07 хв., тобто, після прийняття рішення по справі.

Таким чином, ОСОБА_3, як особа, яка не була обмежена в часі для складання і подачі відповідних клопотань, не використала свої процесуальні права, і тим самим, позбавила суд процесуальної можливості вирішити клопотання, у зв'язку з подачею його після прийняття рішення по справі і спливу часу необхідного для його для розгляду.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2018 року щодо останньої - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков