Провадження № 3/761/4723/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков А.В., за участі прокурора Дяченка В.П., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, його захисника - адвоката Міршника О.М., розглянувши матеріали в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, які надійшли з УЗЕ в м.Києві ДЗЕ НП України, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, працюючого директором Львівського комунального підприємства «Зелене місто», депутат КМР, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2, не є особою, звільненою від сплати судового збору,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

Як зазначено у протоколі про вчиненні адміністративного правопорушення, ОСОБА_1, будучи депутатом Київської міської ради VIII скликання, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 36, відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 2 статті 52 даного Закону, несвоєчасно, з недодержанням десятиденного строку, 04.05.2018 повідомив про траснпортного засобу «TOYOTA AURIS», вартістю 566340 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 1726 КУпАП

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що він, будучи суб'єктом декларування, у лютому 2017 року придбав автомобіль «Тойота», вартістю 566 340 грн. та у відповідний спосіб зареєстрував вказаний автомобіль у державному реєстрі. Зважаючи на те що він, будучи суб*єктом декларування вперше, який мав обов*язок подати деларацію у електронному виді до 01.04.17 р., який надалі було продовжено до 01.05.17 р., вважав, що має подавати повідомлення про зміни у мацйновому стані лише після подачі такої декларації. При цьому, дізнавшись про обов*язковість подання такого повідомлення про зміни у майновому стані, на початку травня 2018 року він одразу ж, щоб усунути таке порушення, 04.05.18 р., вніс повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, також вніс дані про даний транспортний засід до електронної декларації як про майно, набуте ним у лютому 2017 р.

Також, як пояснив в судовому засіданні ОСОБА_1, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, в тому числі, його суб'єктивна сторона, оскільки він не мав умислу не приховування інформації щодо придбання транспортного засобу, оскільки він оформив вказаний автомобіль на себе, про що відомості внесено до реєстру транспортних засобів МВС України.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне подання суб'єктом декларування ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є підставою для визнання винуватим останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією, мають також з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Встановлено, що відповідно до протоколу Київської міської виборчої комісії «Про результати виборів депутатів Київської міської ради у багатомандатному виборчому окрузі» на чергових виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2015 року від 02.11.2015 ОСОБА_1 обрано депутатом Київської міської ради VIII скликання.

Відповідно до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» депутатів місцевих рад віднесено до суб'єктів на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб'єкти декларування -особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті З цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_1, будучи депутатом Київської міської ради VIII скликання, суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, у період часу з 01.01.2017 зобов'язаний у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання (набуття у власність) майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року у десятиденний строк письмово повідомити про це Національне агентство шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет.

Як встановлено в судовому засіданні, 26.01.2017 між ТОВ «Компанія «Стар Лайн» та громадянином ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу (автомобіля) «TOYOTA AURIS», 2016 року випуску.

01.02.2017 між ТОВ «Компанія «Стар Лайн» та громадянином ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу транспортного засобу (автомобіля) «TOYOTA AURIS», 2016 року випуску, згідно якої загальну вартість автомобіля встановлено у сумі 566 340, 00 (п'ятсот шістдесят шість тисяч триста сорок) гривень 00 копійок.

09 лютого 2017 року, ОСОБА_1, як власник зазначеного автомобіля, зареєстрував його у Територіальному сервісному центрі №8041 Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві отримавши "номерні знаки НОМЕР_1. У копіях документів, які надані Регіональним сервісним центром в м. Києві за №31/26-2823вх від 03.09.2018 міститься інформація щодо «Набуття Покупцем права власності на ТЗ» 08.02.2017.

Ціна придбаного рухомого майна - транспортного засобу, автомобіля «TOYOTA AURIS», 2016 року випуску, становила 566 340, 00 (п'ятсот шістдесят шість тисяч триста сорок) гривень 00 копійок, що еквівалентно 353, 9625 прожитковим мінімумам на одну особу, в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлених на 1 січня 2017 (566 340 / 1600 = 353, 9625). Таким чином, на думку особи, яка склала зазначений протокол, відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у суб'єкта декларування ОСОБА_1, починаючи з 09.02.2017 виник обов'язок у десятиденний строк з моменту придбання (набуття у власність) такого майна подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб- ресурсі НАЗК. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», у даному випадку, є 19 лютого 2017 року.

Проте відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування суб'єкт декларування ОСОБА_1 повідомив про суттєву зміну у майновому стані суб'єкта декларування, а саме про придбання рухомого майна - транспортного засобу, автомобіля легкового «TOYOTA AURIS», 2016 року випуску, ціною 566 340, 00 (п'ятсот шістдесят шість тисяч триста сорок) гривень 00 копійок, несвоєчасно, лише 04 травня 2018 року

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, жалоба N 26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а саме роздуківкою декларації ОСОБА_1 за 2017 р., яку ним було подано в електронному кабінеті на сайті НАЗК, де останнім було задекларовано придбання у 2017 р. автомобіля легкового «TOYOTA AURIS», 2016 року випуску, ціною 566 340, 00 грн., а також самостійним поданням повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 04.05.2018 року.

Більше того, під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки транспортний засіб ним був отриманий у законний спосіб та за власні кошти, після придбання якого він був зареєстрований на ім*я ОСОБА_1 у реєстрі транспортних засобів МВС України.

Також судом приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 щодо того, що пропуск 10-денного терміну на повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ним було допущено з необережності, оскільки він вважав, що він мав подати таке повідомлення про зміни у майновому стані лише після подання щорічної деклараціїза попередній рік, у той же час він одразу вніс таке повідомлення, коли йому стало відомо про такий обов*язок, що підтверджується поданими суду документами, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим його притягнення до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 280, 287, 288 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя А.В.Трубніков