П О С Т А Н О В А
Справа №377/483/18
Провадження №3/377/123/18
31 липня 2018 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Щуковської А.М.,
прокурора Младаневич З.О.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Східно - Казахстанської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого генеральним директором Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_1, -
У С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1, займаючи посаду генерального директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права і субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» в десятиденний строк з моменту придбання майна, а саме з 15.08.2017 року по 25.08.2017 року, не повідомив письмово Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєву зміну у майновому стані, повязану з придбанням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 58,4 кв. м., вартістю на дату набуття 1940400 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні корупційного правопорушення визнав. Пояснив, що в липні 2017 року після розлучення із дружиною видав довіреність своєму юристу на укладення договору купівлі-продажу квартири, яку він мав намір придбати в м. Києві для своїх дітей. Про те, що квартира була придбана його представником в серпні 2017 року, він дізнався лише в листопаді 2017 року. Про цей факт він повідомив письмово НАЗК, але декларацію про суттєві зміни в майновому стані, повязані з придбанням даної квартири, він не подав через необізнаність з положеннями Закону України «Про запобігання корупції». Про придбання квартири в 2017 році він відобразив у щорічній декларації, яку подав 22 березня 2018 року за 2017 рік. Вважає, що фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення не може бути дата складання адміністративного протоколу 10.07.2018 року, тому що перший лист Департаменту захисту економіки Національної поліції України по збору інформації в даній справі був датований 09 січня 2018 року, в звязку з чим датою виявлення адміністративного правопорушення слід вважати 09 січня 2018 року. Оскільки закінчилися на момент розгляду справи строки притягнення до адміністративної відповідальності, то просив закрити провадження у справі.
Прокурор в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі, просила визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, посилаючись на те, що вина ОСОБА_1 доведена у вчиненні вказаного правопорушення, а моментом виявлення адміністративного правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення - 10 липня 2018 року, коли були зібрані всі матеріали по даній справі.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, доведена дослідженими доказами.
Так, 02 вересня 2005 року між Міністерством України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в особі Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи ОСОБА_3 Важаєвича та ОСОБА_1 укладено контракт № 56 і додаткові угоди до нього № 3, 4, 5, 6, 7, 8, відповідно до яких ОСОБА_1 призначено на посаду директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» на строк з 02 вересня 2005 року по 31 грудня 2018 року(а.с. 53-65).
Наказом Міністра України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 182 від 02.09.2005 року ОСОБА_1 призначено на посаду генерального директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (а.с. 115).
Згідно п. 3.1 Статуту ДСП «Чорнобильська АЕС», затвердженого наказом від 27.01.2016 року голови Державного агентства з управління зоною відчуження, підприємство є юридичною особою з цільовим бюджетним фінансуванням, засноване на державній власності і підпорядковане уповноваженому органу управління.
Відповідно до п. п. 7.1 7.3 Статуту управління підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту. Управління підприємством здійснюється генеральним директором, який підзвітний уповноваженому органу управління. Генеральний директор підприємства призначається на посаду та звільняється з посади уповноваженим органом управління.
За змістом п.7.10 Статуту генеральний директор ДСП «ЧАЕС наділений посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
Зазначені докази підтверджують, що ОСОБА_1 є субєктом корупційних правопорушень відповідно до п.п.а п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», так як є посадовою особою юридичної особи публічного права.
Згідно відомостей Розділу 3, поданої 31.03.2017 року ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що охоплює попередній рік, одним з обєктів нерухомості останнього є квартира, загальною площею 58,4 м. кв., датою права набуття є 15.08.2017 року, вартість якої на дату набуття складає 1940400 гривень (а. с. 24).
Будь-яких письмових повідомлень про суттєві зміни в майновому стані в період з 15.08.2017 року по 31.03.2018 року, тобто з дати придбання обєкту нерухомості і до дати подачі щорічної декларації уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що охоплює попередній рік, ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції не подавалось( а.с. 21).
Відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни в майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2017 року, становить 1600 гривень.
Таким чином, ОСОБА_1, займаючи посаду генерального директора Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права і субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п. п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязаний був в десятиденний строк з моменту придбання майна, а саме з 15.08.2017 року по 25.08.2017 року, письмово повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєву зміну у майновому стані, повязану з придбанням квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 58,4 кв. м., вартістю на дату набуття 1940400 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, однак цього не зробив.
Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП за ознаками неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані.
Причин, які б свідчили про поважність неподання ОСОБА_1 письмового повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, під час розгляду справи не встановлено.
З урахуванням наведеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, доведена повністю.
Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Зазначене правопорушення слід вважати виявленим 09 січня 2018 року, виходячи з наступного.
Як вбачається з листа заступника начальника управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції ОСОБА_4 про надання інформації від 09 січня 2018 року № 191/39/109/02-2018, адресованого Державному спеціалізованому підприємству «Чорнобильська АЕС», копія якого знаходиться в матеріалах справи, управлінням захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України здійснюється перевірка по матеріалам вх. № 188 від 09.01.2018 року відносно ОСОБА_1, який будучи генеральним директором Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», являючись субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п.п. а п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 цього Закону не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, та не вніс відомості до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з порушенням установлених законодавством термінів, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.172-6 КУпАП( а.с. 94-95).
Таким чином, із 9 січня 2018 року, коли управлінню захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України стало відомо про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, і почалося здійснення відповідної перевірки за фактом ймовірного правопорушення, почався перебіг строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
З урахуванням наведеного, доводи прокурора про те, що моментом виявлення в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є день складення протоколу про адміністративне правопорушення, не ґрунтуються на матеріалах справи.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно визнати виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, із закриттям провадження у справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.
При цьому, хоча нормами КУпАП прямо не передбачено необхідності визнання вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у випадку закриття провадження у справі, вважаю, що встановивши вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення, законодавець не зробив будь-яких виключень щодо постанов про закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення, із чого необхідно зробити висновок про те, що виконання вимог ч.2 ст. 283 КУпАП є обов'язковим і для цього виду постанов.
Зазначене вище узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення. Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ, зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.
Зважаючи на зазначену вище правову позицію ЄСПЛ у питанні порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, вважаю, що закриття справи у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення за своєю суттю є закриттям справи із нереабілітуючих підстав, що указує на можливість визнання вини.
Керуючись ст. ст. 279, 280, 283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративних стягнень, із підстав, передбачених п.7 ст.247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька