Справа № 369/7312/17 Головуючий у І інстанції Омельченко М. М.
Провадження № 33/780/691/18 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
Категорія 138 23.07.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Красноліс Сквирського району Київської області, українця, громадянина України, працюючого водієм КП УЖКГ м. Ірпінь, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу, 05 травня 2017 року о 14 годині в с. Стоянка поблизу АСЗ «КЛО» по вул. Дачній, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Камаз», д.н.з. НОМЕР_2, в порушення вимог п.10.1, п.«б» п. 2.3, п.16.13 ПДР, перед початком руху не переконався в тому, що це буде безпечним, під час повороту ліворуч на нерегульованому перехресті вулиць Дачної та Київської, рухаючись по вул. Дачній, не надав дорогу автомобілю НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_3, що рухався у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів, в якому автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Мотивуючи постанову, суддя послалась на те, що дії ОСОБА_2 містять порушення вимог п. 2.3б),10.1,16.13 ПДР , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, але на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

В апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення та на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суддя не з'ясувала фактичні обставини справи, не повернула матеріали на доопрацювання, оскільки протокол про адміністративні правопорушення та схема дорожньо-транспортної події складені з порушенням вимог законодавства, дорожньо-транспортна подія сталася з вини іншого учасника ДТП, ОСОБА_2 не мав кому надавати перевагу у русі, так як на початок маневру автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» на зустрічній смузі руху не було, висновок експертного дослідження є неповним і містить суперечності. Також посилається на те, що суд помилково зазначив про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, стверджується протоколом огляду місця дорожньо-транспорної пригоди та схемою до нього, з яких випливає, що місце зіткнення транспортних засобів мало місце на смузі руху автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», відеозаписом з камери відеоспостереження, з якого вбачається процес зіткнення транспортних засобів, висновком комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-звукозапису, за яким дії водія автомобілю «Камаз», з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п.10.1, 16.13 ПД Р і дана невідповідність знаходиться в причинному зв'язку з виникненням ДТП, поясненнями ОСОБА_2 про те, що зіткнення мало місце при виконанні ним маневру повороту ліворуч, на зустрічній смузі руху.

Доказам по справі суддя надала належну правову оцінку і дійшла вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Із змісту п.16.13 ПДР випливає, що перед поворотом ліворуч водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку .

ОСОБА_2, надаючи пояснення у суді, стверджував про те, що перед початком виконання маневру повороту ліворуч на Т-подібному перехресті він пересвідчився у тому, що зустрічна смуга руху була вільною від транспортних засобів, а лише після того почав повертати, проте, коли його габаритний автомобіль ще не закінчив маневр, на нього здійснив наїзд автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», якого він не міг об'єктивно бачити перед початком повороту.

Проте, зазначені пояснення спростовуються висновком комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-звукозапису, у відповідності до якого практична можливість уникнути даної ДТП забезпечувалась у випадку відповідності дій ОСОБА_2 вимогам п.п.10.1,16.13 ПДР, для виконання яких у нього не було перешкод технічного характеру.

Також з дослідженого в судовому засіданні відеозапису випливає, що перед виїздом автомобіля «Камаз» на смугу руху автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» останній автомобіль вже перебував на ній і у водія вантажного автомобіля була об'єктивна можливість його побачити та вжити заходів для надання йому переваги у русі.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя, незважаючи на наявність недоліків при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, не повернула справу на доопрацювання на вимогах закону не ґрунтуються, оскільки ст.284 КУпАП не передбачена можливість винесення таких постанов.

Також є такими, що не можуть бути предметом розгляду суду доводи апеляційної скарги про порушення вимог ПДР іншим учасником дорожньо-транспортної пригоди, оскільки суддею суду першої інстанції провадився розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо водія автомобіля «Камаз» ОСОБА_2, і встановлення факту порушення вимог ПДР водієм автомобіля «Toyota Land Cruiser 200» виходить за межі складеного протоколу.

Твердження апеляційної скарги про недопустимість доказів,які містяться у висновку комплексної судової автотехнічної, фототехнічної експертизи та експертизи відео-звукозапису, у зв'язку з допущенням об'єктивних та суб'єктивних помилок, не є переконливими, так як даних про те, що вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, матеріали справи не містять.

Із змісту ст.247 КУпАП випливає, що закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за обставин закінчення на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення можливе у разі виключення таких підстав закриття провадження, як передбачених п.1,2,3,4,8 ст.247 КУпАП. Висновки про наявність чи відсутність таких підстав суддя має зробити лише після виконання вимог ст.279,280 КУпАП.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається, суперечить завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначеним у ст.1 цього Кодексу, а тому є безпідставними.

Суддею з дотриманням вимог ст.ст.38,247 КУпАП провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Законом не передбачена можливість закриття провадження по справі з двох підстав, передбачених ст.247 КУпАП, як про це зазначається у апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків судді.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Суддя В. Р. Шроль