АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/2320/2018 Суддя у першій інстанції: ФедосєєвС.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Фрич Т.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у сумі 320 гривень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_4, відповідно до штампу на конверті, 02 липня 2018 року подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року.

На обґрунтування доводів поважності причин пропуску на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та випадково дізнався про те, що був притягнутий до адміністративної відповідальності, жодного особистого повідомлення від суду не отримував, тому не міг знати про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови судом першої інстанції, пройшов тривалий строк. Та обставина, що ОСОБА_4 отримав оскаржувану постанову лише по запиту адвоката 26.06.2018 року, не є безумовною на підтвердження поважності пропущеного строку на оскарження, оскільки як убачається з матеріалів справи ОСОБА_4, направлялася повістка, про дату та час призначеного судового засідання, /а.с. 6/., сумніватися в достовірності якої у суду немає підстав.

Стосовного того, що ОСОБА_4 не знав про те, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як він адміністративного правопорушення не вчиняв, то таке твердження, спростовується матеріалами справи, а саме рапортом поліцейського на /а.с. 4./. з якого убачається, що 14.08.2017 о 01 год. 30 хв. під час несення служби у Дніпровському районні, було виявлено автомобіль НОМЕР_1 водій якого ОСОБА_4 побачивши патрульний автомобіль почав збільшувати швидкість, та його почали на здоганяти. Наздогнавши автомобіль було встановлено, що водій знаходиться з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Тому таку позицію апелянта про те, що він не знав, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, суд розцінює критично, як спосіб уникнення відповідальності за скоєне.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не зазначено поважних причин пропуску цього строку і вказані ним складнощі, щодо подання апеляційної скарги, не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження, яке відповідно до принципу диспозитивності, здійснюється особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк та не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, а наведені підстави є не обґрунтовані та не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією права особи на апеляційне оскарження, тому вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_4

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич