Справа № 447/830/18 Головуючий у 1 інстанції: Павлів В.Р.
Провадження № 33/783/673/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2018 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07.05.2018р.

встановив:

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07.05.2018р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 240 годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови ОСОБА_1 не сплачує аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, що станом на 01.03.2018 року складає 13279,62 грн., чим вчинив правопорушення, передбачене ст.183-1 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на оскарження постанови, скасувати оскаржувану постанову у зв'язку із необ'єктивністю розгляду справи та закрити провадження у справі.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови ОСОБА_1 покликається на те, що не був присутнім у судовому засіданні при прийняті рішення, хоча у постанові зазначено про його присутність у судовому засіданні. Про існування даної постанови довідався лише 29.05.2018р. під час звернення у Миколаївський районний відділ державної виконавчої служби. Копію постанови отримав 30.05.2018р.

В апеляційній скарзі покликається, що жодної повістки на судове засідання не отримував, що підтверджується довідками від 02.06.2018р. та поштовою накладною.

Зазначає, що 02.05.2018р. маючи на меті виправитись та погасити борги по аліментам сплатив 13 300 грн., що підтверджується відповідними копіями чеків й розрахунком заборгованості. Разом з тим, під час винесення оскаржуваної постанови за його відсутності судом першої інстанції не могло бути і не було враховано даних обставин. Звертає увагу, що станом на день винесення постанови заборгованість по аліментах становила 2 400 грн., яка не перевищувала суму відповідних платежів за 6 місяців.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови та задоволити подану ним апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, дослідивши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, з урахуванням поважності причин пропуску такого, що підтверджується матеріалами справи, а подану апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції не дотримався, а висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, не відповідає вимогам чинного законодавства та є помилковим з наступних підстав.

Пунктом 5 частини 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017р. кодекс України про адміністративні правопорушення доповнено статтею 183-1 «Несплата аліментів». Згідно вказаної статті - несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин.

Пунктом 1 розділу II вищевказаного закону встановлено, що цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім підпункту 3 пункту 4, пунктів 5-7 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та підпунктів 1 і 2 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності через три місяці з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. № 2147-VIII.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 07.12.2017р. опубліковано 06.01.2018р. у офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України» №4. Відтак, встановлено, що ст.183-1 КУпАП набрала чинності з 06.02.2018р., через місяць з дня опублікування вищевказаного закону.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 05.03.2018р., ОСОБА_1 допустив заборгованість щодо аліментів станом на 01.03.2018 року (а.с.2).

Із розрахунку заборгованості по аліментах від 01.03.2018р. у виконавчому провадженні № 50624765 заборгованість щодо аліментів у ОСОБА_1 виникла з 01.02.2016р. (а.с.4)

Отже, судом встановлено, що діяння, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, було вчинене з 01.02.2016р. по 01.03.2018р., тобто до встановлення адміністративної відповідальності за несплату аліментів.

Стаття 183-1 КУпАП не має зворотної дії в часі, тому апеляційний суд приходить до висновку, що період несплати аліментів особою до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП (тобто до 06.02.2018р.) не береться до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а тому постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною нормою закону підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП, суд -

постановив:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 07.05.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст.183-1 КУпАП скасувати, а провадження у цій справі закрити.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Партика І.В.