№755/4998/18
№3/755/3014/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Укрпрофпласт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 22 березня 2018 року о 23 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Миропільській, 1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу, що призвело до пошкодження автомобіля та огорожі, матеріальних збитків і порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 184642, ОСОБА_1, 22 березня 2018 року о 23 годині 36 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_2, у м. Києві по вул. Миропільській, 1, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат огляду - 1,74 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак, заперечив свою вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що надав докази в судовому засіданні. Зокрема, пояснив, що сама ДТП сталася приблизно о 23 годині 20 хвилин після довгого робочого дня у темну пору зі штучним освітленням. Він повертався додому з роботи та до зазначеного зіткнення на його шляху виник автомобіль, який своїми непередбаченими діями на дорозі, а саме - зміна швидкості руху та перестроювання, привів його до помилки в керуванні. Враховуючи втому після роботи та штучне освітлення, не врахував безпечного інтервалу та зачепив бордюр, після чого, його автомобіль був не керований.

У свою чергу захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив, що одним із основних документів, який регулює порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерством охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до п. 6 розділу І вказаної Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

У п. 3 переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС від 01.03.2010 року № 33, включені наступні спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння: газоаналізатор «AlcoQuant 6020» , газоаналізатор «Alcotest 6510» , газоаналізатор «Alcotest 6810» , газоаналізатор «Alcotest 7410 Pluscom», прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, «Алконт 01».

Тобто, у чинний перелік технічних засобів, що використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС від 01.03.2010 року № 33, технічний засіб «DRAGER Alcotest 6820» не включений, а тому не міг бути використаний працівниками поліції під час здійснення огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1

У п.п. 3, 4 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зазначено, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

На адвокатський запит захисника ОСОБА_2 працівники поліції надали документи зокрема: свідоцтво про державну реєстрацію медичного засобу № 14455/2014 Drager Alcotest Drager Safety AG &aні;Co. KGaA без додатку; сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, який був чинний до 27.03.2017 року (прострочений); сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки виданий 01.09.2014 року; свідоцтво про повірку законодавчого регулювання засобу вимірювальної техніки (чинне до 09.11.2018 року).

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України у відповіді від 03.05.2018 року та Міністерства охорони здоров'я України у відповіді від 02.05.2018 року на запит адвоката ОСОБА_2 надали наступні роз'яснення, що у зв'язку зі зміною законодавства прострочення сертифікату не є перешкодою у використанні зазначеного приладу, у разі проведення засобом вимірювальної техніки процедури відповідності. Однак, саме проведення процедури відповідності вимірювальної техніки, зокрема, приладу «DRAGER Alcotest 6820» АРНК-0541 працівниками поліції так і не надано.

Відповідно до сервісної гарантійної книжки приладу «DRAGER Alcotest 6820» АРНК-0541, даний прилад не містить відомостей щодо відповідальної особи, яка направляла прилад на сервіс. Остання перевірка виконана з простроченням обов'язкового градуювання та державної перевірки на місяць та одинадцять діб, що у свою чергу порушує п. 1.1 Інструкції з використання цього приладу, щодо строго дотримання вказівок та проведення перевірки раз на 12 місяців.

Відповідно до п. 4 Інструкції МВС та МОЗ 09.11.2015 року № 1452/735 «Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції».

На наданому працівниками відео видно, що: 38 хвилина 43 секунд (до 39:59) працівники поліції не можуть встановити мундштука для проведення перевірки, для цього особа, яка знімає відео просить третього працівника поліції встановити вже відкритий мундштук у порушення вимог п. 3.2.6 Інструкції стосовно гігієни та п. 1.1. Інструкції стосовно можливості використовувати виріб тільки навченим кваліфікованим персоналом. Наявна на відео ситуація з неможливістю встановлення мундштука може бути у разі використання не оригінального мундштука або невмінням працівниками поліції використовувати прилад, що у свою чергу (відповідно до Технічних даних інструкції) є автоматичним припиненням гарантійних зобов'язань.

Зокрема, працівники поліції у протоколі БД №184642 зазначили, що 22 березня 2018 року о 23 год. 30 хв., ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння керував транспортним засобом, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України. Зазначене у протоколі не відповідає дійсності, оскільки відповідно до раніше складеного протоколу БР № 099689 зафіксовано, що 22.03.2018 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1, порушуючи п. 12.1 ПДР, скоїв наїзд на огороджу та пошкодив транспортний засіб (до стану неможливості його негайного використання - спущене колесо). ОСОБА_1 не мав можливості скоїти порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, а саме - 22.03.2018 року о 23 год. 30 хв. керувати транспортним засобом. У матеріалах справи (у т.ч. на відео) не має самого факту керування транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння. Є відокремлена фіксація пошкодження транспортного засобу та перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно п. 6 Розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Процедура огляду поліцейським із застосуванням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, згідно п. 6 Розділу Інструкції, передбачає обов'язкову наявність двох свідків. Процедура огляду починається з пропозиції пройти огляд з повідомленням прав особи, яка проходить огляд, встановлюються обставини, які унеможливлюють проведення перевірки одразу (прийом алковмістних препаратів, освіження подиху, тощо). Виходячи з наданого відео, зазначена процедура не була додержана повністю.

Пунктом 22 Розділом III Інструкції чітко визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Як вбачається з матеріалів справи, був порушений порядок огляду ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння, передбачений ст. 266 КУпАП та порядком Інструкції.

Відповідно до роздруківки тесту 428 останній був зроблений о 23:56 22.03.2018 року, однак на відео зафіксовано та оголошено результат тесту о 23:40 22.03.2018 року. Тобто тест виконано пізніше ніж зафіксовано на відео.

Крім того, додатковою розбіжністю є температурний показник прикладу «DRAGER Alcotest 6820» при проведенні тесту 428. Так, у роздруківці зазначено, що температура складає 14 градусів тепла. Однак, це є неможливим, оскільки, температура навколишнього середовища у м. Києві, як зазначає Український гідрометереологічний центр у своїй відповіді, що автоматична станція за адресою: пр-т Науки, 37, м. Київ, зафіксувала наступні показники: 22.03.2018 о 23 годині 30 хвилин температура повітря складала 2,8 градусу морозу; 23.03.2018 о 00 годин 00 хвилин температура повітря складала 2,9 градусу морозу. Відповідно, є суттєва різниця між реальною температурою навколишнього середовища та зафіксованою приладом DRAGER Alcotest 6820 при проведенні тесту 428. Аналізуючи час та фіксацію температури DRAGER Alcotest 6820 серійний номер АРНК-0541, можливо припустити, що тест 428 виконано не ОСОБА_1

Таким чином, вина ОСОБА_1 ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 184642 від 22.03.2018 року, який було складено з порушеннями, відповідно до чинного законодавства, а також результатом обстеження на алкогольне сп'яніння, який є недопустимим доказом в даній справі. Самого акту огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 не було вручено, а у графі «згоден» поліцейські замість ОСОБА_1, не залишаючи йому місця, записали його прізвище, ім'я та по батькові.

Заслухавши думку особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, дослідивши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, зокрема, докази, надані у судовому засіданні, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз'яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Однак, в супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні захисником ОСОБА_2 було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги. Зокрема, захисник пояснив, що огляд ОСОБА_1 проводився технічним засобом "DRAGER Alcotest 6820", який не входить до чинного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС від 01.03.2010 року № 33; технічним засобом "DRAGER Alcotest 6820", що не має Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки, який видається Міністерством економічного розвитку і торгівлі України; технічним засобом "DRAGER Alcotest 6820", який під час використання невірно визначив температурний показник.

Зокрема, відповідно до роздруківки, зробленої з технічного засобу "DRAGER Alcotest 6820" № 428, вбачається, що огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 здійснювався 22 березня 2018 року о 23 год. 56 хв. при температурі повітря +14,0 градусів С, однак, суду надано офіційну інформацію з Державної служби України з надзвичайних ситуацій Український гідрометеорологічний центр від 17.05.2018 року № 01-20/652, де зазначено, що погодні умови становили: 22 березня 2018 року о 23 год. 30 хв. -2,8 градусів морозу, а 23 березня 2018 року о 00 год. 00 хв. -2,9 градусів морозу, у пункті спостереження метеорологічної станції Київ (пр-т Науки, 37), тобто є суттєва різниця між реальною температурою навколишнього середовища та зафіксованою технічним засобом "DRAGER Alcotest 6820".

Крім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 099689, ОСОБА_1, 22 березня 2018 року о 23 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Миропільській, 1, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу.

Зокрема, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 184642 видно, що ОСОБА_1, 22 березня 2018 року о 23 годині 36 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_2, у м. Києві по вул. Миропільській, 1, у стані алкогольного сп'яніння.

Тобто, виходячи зі змісту вказаних протоколів, ОСОБА_1 спочатку вчинив дорожньо-транспортну пригоду, а пізніше через 16 хвилин керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, хоча останній пояснив, що після ДТП його автомобіль став некерований.

Крім того, як вбачається з долученого висновку, зробленого за допомогою технічного засобу «DRAGER Alcotest 6820», у ОСОБА_1 виявлено стан сп'яніння о 23 год. 56 хв. 22.03.2018 року, тобто пізніше на 20 хвилин ніж це вказано в самому протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме зазначено о 23 год. 36 хв., що не може бути допустимим доказом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 та вивчивши надані ними докази, вважаю, що їх пояснення та докази, надані під час судового засідання, знайшли своє підтвердження.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Зокрема, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 099689; схемі ДТП; акті огляду дорожніх умов на місці ДТП від 22.03.2018 р. та визнанням вини ОСОБА_1 у судовому засіданні.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя