ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Дерус А. В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, працюючої старшим дільничним офіцером поліції сектору превенції ГУНП в Одеській області, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП,

за участю:

прокурора - Острік О.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1

Згідно проколу про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 подала щорічну за 2017 рік декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування 24 квітня 2018 року, тобто після закінчення терміну подачі такої декларації, - 1 квітня 2018 року, чим порушила вимоги фінансового контролю.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що 24.04.2018 о 15 годині 04 хвилин 15 сек., опублікована щорічна декларація за 2017 рік ОСОБА_1, як особи, уповноваженої на виконання функцій держави або Місцевого самоврядування, що перебуває на посаді «Старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Київського ВП в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області».

Таким чином, на думку особи, яка склала протокол, ОСОБА_1, будучі субєктом, на якого поширюються вимоги ч. 1 ст. 45 Закону, в їх порушення, до 1 квітня 2018 року не подала декларацію за минулий 2017 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушеннях, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнала, та пояснила, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки вона намагалась своєчасно відправити декларацію, однак у звязку з технічними збоями на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, вона не змогла цього зробити. Також, ОСОБА_1 зазначила, що має на утриманні двох малолітніх дітей та батька, який є пенсіонером та хворіє на рак правої нирки, у звязку із чим, вона вимушена постійно їздити до Львівської області.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справ про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного.

Так, згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала їх шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупційне правопорушення - це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно абзацу 5 частини 1 статті 1 Закону України "Про запобігання корупції", корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи повязаних з ними можливостей.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, ОСОБА_1 несвоєчасно подала щорічну за 2017 рік декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушила вимоги фінансового контролю.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наміру на порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 не мала, та несвоєчасно подала щорічну за 2017 рік декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 24 квітня 2018 року, з незалежних від неї підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має на утриманні двох малолітніх дітей та батька, який є пенсіонером та хворіє на рак правої нирки, у звязку із чим, остання вимушена постійно їздити до Львівської області, що підтверджується відповідними документами.

Окрім того, ОСОБА_1 намагалась своєчасно відправити декларацію, однак у звязку з технічними збоями на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, що є поважними причинами, ОСОБА_1 не могла цього зробити своєчасно.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 22.05.2017 р. № 223-943/0/4-17 зазначив, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, слід врахувати обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларацій. Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за вищезазначеною статтею виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха, технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням під вартою.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З огляду на це орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а як наслідок вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідним органом суду не надано жодного доказу на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, в тому числі повязаного з корупцією, виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів обєктивних та субєктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Частина 3 статті 62 Конституції України, зобовязує суд тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини особи на її користь.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 -6 КУпАП, що виключає провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 129 Конституції України, ст. ст. 7, 9, ч.1 ст. 172-6, п.1 ч.1 ст. 247, 251, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови в апеляційний суд Одеської області.

Суддя Приморського

районного суду міста ОСОБА_2 Дерус

17.07.2018