Справа № 361/2018/17 Головуючий у І інстанції Батюк В. В.
Провадження № 33/780/744/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 147 26.07.2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 липня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 а АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 24 березня 2017 року близько 15 години 20 хвилин поблизу будинку 2 а, що по вулиці Москаленка в м. Бровари Київської області ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився відповідно до встановленого порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР 6810», тест № 40 від 24.03.2017 року, результати якого 2, 42 %. Своїми діями ОСОБА_2порушив п. 2.9 А ПДР.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року в частині застосування адміністративного стягнення, тобто застосувати не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами. Вимоги обґрунтовує тим, що на його думку суд, розглядаючи справу і призначаючи такий суворий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами не врахував обставин, що помякшують покарання, а саме, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не отримував посвідчення водія, пройшов обстеження на стан алкогольного спяніння в лікарні та згідно акту судово-токсикологічного дослідження в його крові відсутні спирти. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови, оскільки про її існування та накладення адміністративного стягнення йому стало відомо лише на початку червня 2018 року під час проходження іспитів для отримання водійського посвідчення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2017 року, яке обґрунтовано тим, що про існування постанови та накладення на нього адміністративного стягнення йому стало відомо лише на початку червня 2018 року під час проходження ним іспитів для отримання водійського посвідчення, оскільки розгляд відбувався без нього.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що зазначене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Так, до апеляційного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про те, що про дату, місце слухання справи він повідомлений належним чином, однак особисто присутнім в судовому засіданні бути не може, у завязку з чим просить суд розглянути справу за його відсутності.

Враховуючи вказану обставину, приходжу до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_2

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В апеляційній скарзі ставиться питання про помякшення заходу адміністративного стягнення щодо нього.

Так, відповідно до інформації, наданої виконуючим обовязки начальника ТСЦ 5142, за інформаційними масивами НАІС МВС України на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія не видавалось.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР №300327, відповідно до якої ОСОБА_2 24 березня 2017 року о 15 годині 20 хвилин керував автомобілем не маючи при собі посвідчення водія категорії «В» /а.с. 6/.

Тобто, було встановлено, що ОСОБА_2 посвідчення водія на право керування транспортним засобом у встановленому законом порядку не видавалося.

Згідно абз. 3 п. 28 ППВСУ «Про практику застосуванняу сдами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Таким чином, застосування до ОСОБА_2 позбавлення права керувати транспортними засобами не можливе.

Що стосується вказівок апелянта на те, що ним було пройдено обстеження на стан алкогольного спяніння в лікарні, що підтверджується актом судово-токсикологічного дослідження за №114, де зазначено, що в крові ОСОБА_2 відсутні спирти, то воно не може бути взято до уваги, оскільки було проведено через значний проміжок часу після перевірки апелянта на стан алкогольного спяніння поліцейськими / 16 годин/, тому його результати не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови судді в частині позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 квітня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік змінити.

Виключити з резолютивної частини постанови рішення суду про позбавлення права ОСОБА_2 керування транспортними засобами на строк / один/ рік. В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон