Справа № 344/1222/18
Провадження № 33/779/363/2018
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Гандзюк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Гандзюк В.П., розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, українець, громадянин України, -

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 26.01.2018 року о 01 год. 45 хв. по вул. Коновальця в м. Івано-Франківську, керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, однак від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за,що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що працівниками поліції необґрунтовано було складено протокол про відмову від проходження огляду на стан сп'яніння. Оскільки він пройшов тест на виявлення стану алкогольного сп'яніння, однак не погоджувався з його результатами. Незгода з результатами була обумовлена тим, що працівники поліції не представили свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат приладу, за допомогою якого він проходив тест на стан сп'яніння. Також апелянт вказує, що неодноразово наполягав на повторному проходженні тесту, однак працівниками поліції необгрутовано було відмовлено.

ОСОБА_2 також вказує, на те, що на місці вчинення правопорушення жодних свідків не було, і такі з'явилися на місці події значно пізніше, і участі в оформленні протоколу фактично не приймали.

Крім того, апелянт вказує, що справу було розглянуто без його участі, внаслідок чого він позбавлений був можливості надати свої пояснення. Про оскаржувану постанову дізнався в кінці червня, а тому строк на апеляційне оскарження постанови суду просив поновити, оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанову суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яка притягнута до відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у його поновленні відмовлено.

Обставини викладені апелянтом щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови сумніву у суду не викликають, та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст.266 ч.2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення складається на водія про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися їх, у тому числі, і судовий розгляд.

Проте, судом першої інстанції в порушення вимог КУпАП притягнуто до відповідальності особу, хоча матеріали справи про адміністративне правопорушення містять значні суперечності, які не з'ясовані під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та не перевірені судом першої інстанції при розгляді справи.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції в порушення процесуальних вимог, розглянув справу без участі ОСОБА_2

За таких обставин, суд приходить до висновку, про очевидне порушення права на захист, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, а відтак про незаконність прийнятого в таких умовах рішення та необхідність розгляду справи по суті в апеляційній інстанції.

Так, з протоколу про адмінправопорушення серії БД № 145884 від 26.01.2018 року вбачається, що в порушення ОСОБА_2 ставляться вимоги п.2.5 ПДР України, а саме відмова від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку. При цьому до матеріалів протоколу, працівниками поліції додано роздруківку результатів тесту проведеного за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6810», згідно якого ступінь сп'яніння становив 0,21 % проміле.

При цьому, з переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 не погоджувався з результатом проведеного на місці огляду (тесту), про, що не заперечив в засіданні апеляційного суду. Оскільки встановити достовірність вмісту алкоголю в крові не вбачалося можливим, і ОСОБА_2 не погоджувався з таким результатом, працівники поліції запропонували йому пройти такий огляд у медичному закладі.

Однак, ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі у встановленому законом порядку, відмовився. Даний факт підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Будь яких доказів на спростування вказаних обставин ні ОСОБА_2, ні його захисник в засіданні апеляційного суду не надали.

Що стосується документів долучених захисником до матеріалів справи, про недопустимість приладу Драгер «Alcotest 6810» та результатів тесту, проведеного за його допомогою, то такі не приймаються судом до уваги. Оскільки ОСОБА_2, притягується до відповідальності за порушення п.2.5. ПДР України, а саме за відмову від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

За змістом ст.ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази слід прийти до переконання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, враховуючи те, що на час розгляду справи про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, минули строки накладення стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження в справі за спливом визначених строків.

Керуючись ст. ст. 247 п. 7, 284 КУпАП, апеляційний суд-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_2 - задовольнити.

Строк на апеляційне оскарження постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 березня 2018 року - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області В.П. Гандзюк

Згідно з оригіналом

Суддя В.П. Гандзюк