Справа № 216/2420/18
номер провадження 3/216/1051/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2018 року

Суддя Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

прокурора Кавуна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого: ФОП «Строгов», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

15.05.2018 року до Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 072127 відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого05.05.2018 року о 15-10 год. водій ОСОБА_2 по вул. Кривбасівській в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, нечітка мова), від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим було порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судовому засіданні свою провину не визнав, заперечував факт керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння. Суду пояснив, що 05.05.2018 року о 14-30 год. він приїхав додому на обід, автомобіль був припаркований позаду будинку за адресою вул. Кривбасівська, 54, після обіду він спустився до автомобіля за документамита побачив, що біля нього проїхала патрульна поліція та слідкує за ним у кущах, він попросив батька перегнати автомобіль у затінок, сам попрямував до підїзду, в цей момент до нього підбігли двоє поліцейських, які повалили його на асфальт та наділи кайданки, при цьому почали звинувачувати його у тому, що він керує автомобілем у стані алкогольного спяніння та оформлювати протокол, що також підтверджується письмовими запереченнями доданими до матеріалів справи.Одразу після цього, він самостійно поїхав до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» та у 18.30 год. 05.05.2018 року пройшов обстеження, згідно якого ознак спяніння у нього не виявлено.

Представник ОСОБА_3 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначив, що працівники патрульної поліції в установленому порядку не направляли ОСОБА_2 для проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя, про що свідчить відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія.

Інспектор роти № 1 батальйону 1 УПП в м. Кривому Розі сержант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Прокурор Кавун В.В. у судовому засіданні наполягав на тому аби ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що факт управління ОСОБА_2 транспортним засобом 05.05.2018 року вона особисто не бачила, о 15-00 годині вона йшла з магазину та побачила ОСОБА_2, його батька ОСОБА_6, які знаходились поблизу автомобіля, який був припаркований на парковці біля вул. Кривбасівської, в м. Кривому Розі, ОСОБА_2 був тверезий, ознак алкогольного спяніння вона не побачила.

Свідок ОСОБА_6, який був безпосередньо присутній під час події, яка мала місце 05.05.2018 року за участю водія ОСОБА_2, суду пояснив, що о 15-00 год. він побачив сина ОСОБА_2 біля будинку, останній повідомив, що біля нього проїхала патрульна машина, яка сховалась в кущах та за ним слідкує, тому він попросив батька переставити машину у затінок, батько переставив автомобіль та пішов з сусідкою ОСОБА_5 по справам.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, прокурора, допитавши свідків, оглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням положень зазначеної статті та відповідно до загальних засад адміністративного права України обєкт правопорушення, обєктивна сторона, субєкт та субєктивна сторона в своїй сукупності визначають склад адміністративного правопорушення.

Вина це обовязкова ознака субєктивної сторони будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 130 ч.1 КупАП та виходячи з положень протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 072127 від 05.05.2018 року обєктивна сторона вчиненого ОСОБА_2 правопорушення полягає в керуванні ним автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає дійсності, нечітка мова), однак згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.05.2018 року наданий КЗ «Криворізьким психоневрологічним диспансером» ДОР», вбачається, що 05.05.2018 року о 18-30 годині ОСОБА_2 не перебував у стані алкогольного спяніння, що дає підстави вважати, що останній був тверезий.

До письмових пояснень свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 від 05.05.2018 року долучених до матеріалів справи, суд відноситься критично та не може прийняти їх до уваги, оскільки вони спростовуються висновком КЗ «Криворізьким психоневрологічним диспансером» ДОР» від 05.05.2018 року.

Субєктивна сторона зазначеного правопорушення передбачає умисел, але з пояснень ОСОБА_2В, викладених в самому протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності так і наданих ним самим в ході судового засідання, в діях останнього умислу не вбачається, інші докази вини ОСОБА_2В відсутні.

Отже, суд прийшов до висновку, що фактично в діях ОСОБА_2, відсутня обєктивна та субєктивна сторони адміністративного правопорушення, оскільки в ході судового засідання його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не знайшла свого підтвердження, адже пояснення ОСОБА_2В і висновок КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» нічим не спростовані, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою п. 2.5 ПДР здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Накозом МВС 09.11.2015 № 1452/735та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_2В вимог п. 2.5 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247 ч. 1 п.1, ст. 284 ч. 1 п.3, 256 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, на яку накладено адміністративне стягнення, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу.

Суддя М.В. Бутенко