Справа № 462/2313/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/781/18 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2018 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 Кодексу України пАП про адміністративне правопорушення та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 /десять тисяч двісті/ грн., з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 352 гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Згідно постанови, згідно протоколу від 15 квітня 2018 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Шевченка, 358а керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.п.1, 7 ст. 247 КУпАП.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу з доповненнями зазначає, що 10.06.2018 року закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, а отже згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП вказане є підставою для закриття провадження у справі.

Крім цього апелянт зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки причина його зупинки працівниками була надуманою, правил дорожнього руху він не порушував, тим самим працівники поліції перевищили свої службові повноваження. Вказує, що за результатами медичного огляду від 10.03.2018 року складено Акт у якому вказано, що ознак спяніння не виявлено, про що зазначено і у висновку виданому на підставі вищевказаного Акта. Наголошує, що критично оцінює результат токсикологічного дослідження №2077 від 13.03.2018 року, так як таке проведено через три дні після даної події, що викликає сумнів у його достовірності. Звертає увагу, що що впродовж 20.02.2018 - 01.03.2018 він проходив стаціонарне лікування у КМКЛШМД. Під час стаціонару йому проведено інтенсивне лікування, ряд досліджень, зокрема, коронарографію, зазначає, що приймав щоденно більш як 12 препаратів, з них 5 - внутрівенно. Впродовж ще 20 днів після виписки (з 01.03.2018 по 21.03.2018) з лікарні мені призначено сувору дієту, якої він дотримувався, а також прийом ще 7 препаратів, при яких протипоказане вживання алкоголю. Вважає, що після проведеного інтенсивного стаціонарного лікування, коронарографії, а також продовження вживання медичних препаратів, у сечі наявні залишки речовин медичних препаратів, які помилково могли бути сприйняті маркером як залишки вжитого алкоголю. Підкреслює, що медичні препарати, які йому призначено для прийому вдома, не впливають на увагу та швидкість реакції, оскільки лікуючий лікар був повідомлений, що автомобілем він користується щодня, в тому числі й в службових справах. Підкреслює, що впродовж періоду часу з моменту дослідження на стан алкогольного спяніння, результатів токсикологічного дослідження і до складення протоколу про адміністративне правопорушення минуло більш як місяць, однак працівниками поліції не вжито заходів для його доставки з метою складення протоколу, як це передбачено ст.259 КУпАП, а також його адміністративного затримання, як це передбачено ст.261 КУпАП, хоча працівникам поліції було відомо місце його проживання.

Заслухавши виступ особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що подія про яку вказано у протоколі від 15.04.2018 р. трапилась 10.03.2018 р., що не зазначено в даному протоколі. Працівники поліції його зупинили незаконно, на автомобілі одна лампочка не горіла, одна горіла. Драгера в працівників поліції не було, запропонували пройти огляд в медичному закладі. Наголосив, що аналіз сечі зробили через три дні. З 20.02. по 01.03. перебував на лікуванні, приймав сім препаратів, при яких недопустимо вживати алкоголь. Зазначив, що вини не визнає.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

На переконання апеляційного суду, даної вимоги закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП дотримався.

Так, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що згідно протоколу від 15 квітня 2018 року о 09 год. 15 хв. ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Шевченка, 358а керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

Як встановлено в суді апеляційної інстанції, суд першої інстанції, всупереч покликань в апеляційній скарзі, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому такий висновок суду першої інстанції підтверджується наявними у справі доказами, а саме: результатом токсикологічного дослідження № 2077, згідно якого встановлено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння на рівні 0,88 проміле та стверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15 квітня 2018 року серія БД № 063022, відеозаписом доданим до матеріалів адміністративного правопорушення, рапортом працівника поліції від 15 квітня 2018 року.

Щодо тверджень апелянта про наявність порушень в діях працівників поліції, то будь-яких підтверджень щодо цього суду надано не було.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді в постанові, що стосується визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не було наведено, а обставини на які покликається апелянт, як невраховані судом першої інстанції, були в повній мірі враховані судом першої інстанції при винесенні постанови.

Разом з тим, ч. 2 ст. 38 КУпАП встановлено, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як встановлено судом, в даному випадку адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 10.03.2018 р., протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, складено 15.04.2018 р., а стягнення накладено 18.06.2018 р., тобто поза межами строку передбаченого вказаною вище статтею.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 18 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

На підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.