ЄУН № 337/1935/18
Провадження № 3/337/494/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року м.Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов зУправління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції НП України відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1, за ч.1 ст.130 КУпАП

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що вона 06.05.2018 року, о 01 годині 03 хвилини, рухаючись по вул. Задніпровська, біля будинку № 66 у м. Запоріжжі, кер уючи транспортним засобом «OPEL ASTRA», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (поведінка не відповідає обстановці, порушення мови, запах алкоголю із порожнини рота), в порушення п.2.5 ПДР України від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовилась в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, поважну причину не явки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення повітки за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. Повістки з викликом до суду правопорушник не отримала, тому вони повернуті суду з відміткою поштового відділення «За закінченням терміну зберігання», але саме цю адресу місця проживання вказала ОСОБА_1 при складанні відносно неї вказаного протоколу.

Про наявність справи у Хортицькому районному суді м.Запоріжжя ОСОБА_1 було відомо, оскільки в протоколі зазначено, що їй необхідно зявитися до Хортицького районного суду м.Запоріжжя 25.05.2018 року о 09 годині, про що свідчить її підпис.

На підставі ст.. 168 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З вказаного вище вбачається, що ОСОБА_1 обізнана про наявність на розгляді Хортицького районного суду м.Запоріжжя адміністративного матеріалу по протоколу, складеного відносно неї за ст. 130 ч.1 КУпАП про притягнення її до адміністративної відповідальності, але тричі не зявилася до суду, доказів того, що за станом здоровя, вона не може зявитися до суду у призначений день та час або у будь-який інший день, суду не надала.

Суд вважає можливим на підставі ст.268 КУпАП розглядати справу у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. 12 зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

При цьому у відповідності до п. 9 Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП і її вина повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП уповноваженою особою Національної поліції України, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, рапортом співробітника поліції, відеозаписом з нагрудної камери поліцейських.

Суд вважає, що вказані докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозвязку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення та винуватість в ньому ОСОБА_1

Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає. Відомості, що містяться в них, узгоджуються між собою і є достатніми для прийняття судом вказаного рішення.

Жодних обставин, які б свідчили про порушення вимог діючого законодавства під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та тягли недопустимість наданих суду доказів, судом не встановлено.

Будь-яких обґрунтованих доводів на спростування зафіксованих в матеріалах справи обставин ОСОБА_1 суду не надала.

Таким чином, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає встановленим та доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУПАП, та її вину, оскільки вона в присутності двох свідків відмовилась від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольногоспяніння, у звязку з чим на неї слід накласти адміністративне стягнення.

При призначенні адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху і воно є грубим, не працює, відомостей про наявність неповнолітніх дітей та інших утриманців не надала. Обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність, суд не встановив.

У звязку з цим суд вважає необхідним накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керуванням транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 7,9,33, ч.1 ст.130,245,251,252,256,266,280,283 КУпАП, ЗУ «Про судовийзбір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась в м.Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_2, визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. (десять тисяч двісті грн. 00 коп.) (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: 8001.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народилась в м.Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_2, в дохід держави (стягувач Державна судова адміністрація України, 01601, м.Київ, вул.Липська, 18/5, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

У разі несплати у встановлений законом пятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правоорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її постановлення.

Суддя: Г.Є.Гнатик