АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________
Справа № 643/3923/18 Головуючий суддя І інстанції Майстренко О. М.
Провадження № 33/790/670/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю захисника ОСОБА_1 розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника на постанову Московського районного суду м. Харкова від 14 травня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривен на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 352,40 гривен на користь Державної судової адміністрації України.

Своїими діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП (а.с.14-15).

Не погодившись з постановою районного суду адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 19.06.2018 року подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 14.05.2018 року скасувати та закрити провадження у справі із урахуванням недоведеності його вини.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на та, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с.21-25).

Разом з тим адвокат ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі договору № 36 про надання правової допомоги (а.с.26-29) просить поновити йому строк на оскарження зазначеної постанови від 14.05.2018 року, оскільки в судовому засіданні участі та копії оскаржуваної постанови не отримував, а про оскаржуване рішення суду дізнався лише 06.06.2018 року при ознайомлені з матеріалами справи ( а.с 24-25).

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, в матеріалах справи відсутні дані про належне підтвердження щодо отримання ОСОБА_3 повістки про виклик на судове засідання та постанови від 14.05.2018 року, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду апеляції ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не прибув.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду немає інформації про належне повідомлення цих осіб.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, в підтримку своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_3 участі не приймав.

В адміністративних матеріалах міститься, не підтверджена про отримання судова повістка про виклик ОСОБА_3 до суду першої інстанції, однак не міститься інформації про вручення чи неотримання ОСОБА_3 зазначеного судового повідомлення (а.с.13).

Незважаючи на зазначене суд розглянув справу та виніс судову постанову без участі ОСОБА_3

Таким чином судом першої інстанції було не дотримано вимоги п.3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_3 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливост іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 не мотивований. Зміст пояснень учасників ДТП та інших доказів, які суд прийняв до уваги, не розкритий та не проаналізований, оцінка їм не дана, а відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду є також обґрунтованими.

Отже при розгляді справи за ст. 124 КУпАП судом першої інстанції допущена неповнота та однобічність.

Між тим, згідно чинного законодавства усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності, а відтак доводи апелянта щодо неповноти судового розгляду за ст. 124 КУпАП є частково обґрунтованими.

Враховуючи викладене, постанова судді суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Таким чином, всупереч вимогам ст.ст. 247,278,280,283,284 КУпАП і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, суддя місцевого суду не забезпечив реалізацію прав учасників процесу, не з*ясував належним чином, зокрема шляхом допиту учасників ДТП, свідків, витребування письмових доказів та за необхідності, призначення експертизи, обставини, передбачені ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.7 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, апеляційний суд після скасування постанови суду першої інстанції також позбавлений процесуальної можливості досліджувати нові докази та вирішувати питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_3, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, що не позбавляє ОСОБА_4 можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику ОСОБА_1 процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 14 травня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку з збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_5