АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/41/2018 Суддя у першій інстанції: Тарасюк К.Е.
Категорія: ст.124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисників - адвокатів Саріогло Д.П. та Дяченка О.М., захисника - адвоката Приймака О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_7, іншого учасника ДТП ОСОБА_8, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9, в інтересах ОСОБА_3, на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано його до стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 275 грн.60 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_9, в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_3 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що постанова Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року, є необґрунтованою, незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що при вирішенні питання щодо винності ОСОБА_3 у порушенні ПДР України, судом першої інстанції залишено поза увагою обставини, які є такими що ставлять під сумнів обґрунтованість авто технічного дослідження та пояснень учасників ДТП, що в свою чергу привело до помилкового рішення суду першої інстанції.

Такна аркушах справи 11, 17-19 містяться письмові пояснення учасника ДТП ОСОБА_11, відповідно до яких, під час руху по вулиці Набережне шосе в м. Києві він помітив, що транспортний засіб Фольксваген Джетта д.н.з.: НОМЕР_4, який рухався попереду його автомобіля, почав здійснювати гальмування. Внаслідок чого, він застосував екстренне гальмування та зупинив керований ним автомобіль Вольво д.н.з.: НОМЕР_2 за 40-50 см до автомобіля Фольксваген Джетта.Одразу після зупинки свого автомобіля, він відчув удар в задню частину свого автомобіля, як виявилося удар був здійснений автомобілем Фольксваген Пассат, д.н.з.: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3

При цьому, ОСОБА_8 категорично заявляє про те, що в момент отримання удару в задню частину свого автомобіля він тримав ногу на педалі гальм.

Внаслідок удару керований ОСОБА_8 автомобіль посунувся вперед та здійснив зіткнення з автомобілем Фольсваген Джетта, який стояв попереду.

При цьому, апелянт стверджує, що поза увагою суду першої інстанції залишився той факт, що між автомобілем Вольво та Фольксаген Джетта після так званого &q?тт;легкого торкання&ququ; (згідно схеми ДТП) залишилась відстань 1,05 метри, а на схемі ДТП відсутні сліди юзу коліс автомобіля Вольво, які обов'язково мали залишитися на асфальті, так як ОСОБА_8 тримав гальма заблокованими, після зіткнення з автомобілем Фольксваген Пассат.

Таким чином, ця обставина залишилися поза увагою суду першої інстанції, та не з'ясовано правдивість свідчень водія ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо механізму ДТП та ставить під сумнів встановлений спецалістом ОСОБА_15 та судом першої інстанції механізм ДТП.

Крім того, апелянт вказує на те, що спеціалістом ОСОБА_15 без проведення належного трасологічного дослідження складено хибний висновок про те, що первинний удар був саме між автомобілями Фольсваген Пассат та Вольво, а не між Фольксваген Пассат та Мітсубісі.

Також зазначає, що спеціалістом взагалі не проводилось трасологічне дослідження та не встановлено фактичне місце зіткнення автомобіля Фольксваген, д.н.з.: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем &q?а ;Мітсубісі&q?об; д.н.з: НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_7

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, та його захисників ОСОБА_16, ОСОБА_25, та ОСОБА_26., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, іншого учасника ДТП ОСОБА_8, захисника - адвоката Приймака О.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_7, які заперечували щодо поданої апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП України, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно постанови, ОСОБА_3 05 серпня 2016 року, приблизно об 11 год.00 хв., керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Набережне Шосе в м. Києві, всупереч вимогам п.13.1 ПДР України не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення, з автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів.

Приймаючи таке рішення, суд вислухав пояснення ОСОБА_3 та інших учасників ДТП ОСОБА_8, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_7, дослідив письмові пояснення, протокол про адміністративне правопорушення АП2 №332670 від 05.06.2016 року /а.с.1/, копії протоколів про адміністративне правопорушення щодо інших учасників ДТП /а.с. 2-4/, схему місця ДТП /а.с.5-6/ висновок транспортно-трасологічного та авто-технічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди № 81/16 від 01.09.2016 /а.с. 20-35/, оцінив всі обставини справи в їх сукупності.

Таке рішення суду першої інстанції вважаю законним та обґрунтованим, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.3 «б» ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п.13.1 ПДР України - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно з положеннями п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Так, з пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що він 05 серпня 2016 року, приблизно об 10 год. 55 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вул. Набережне шосе зі сторони моста «Патона» в сторону моста «Дніпро» в м. Києві, побачив, що автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3, який рухався попереду почав різко гальмувати, тому сам застосував екстренне гальмування, спрацював АBS і він встиг зупинитися до автомобіля «Вольво», але потім відчув сильний удар ззаду від автомобіля «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_5, в результаті чого його автомобіль скоїв зіткнення з автомобілем «Вольво». Стверджує, що рухався із дозволеною швидкістю та дотриманням дистанції.

З пояснень водія ОСОБА_17 вбачається, що він 05 серпня 2016 року, приблизно об 11 год.00 хв., керуючи автомобілем «Хундай» д.н.з. НОМЕР_6 по вул. Набережно - Хрещатицькій зі сторони моста «Патона» в сторону мосту «Метро» в м. Києві зі швидкістю приблизно 70 км/год був різко підрізаний автомобілем «Лексус» чорного кольору та змушений різко загальмувати, при цьому, відчув сильний удар в задню частину автомобіля від чого його авто відкинуло вперед після чого він вийшов з машини та побачив, що його позаду вдарив автомобіль «Фольксваген» білого кольору д.н.з. НОМЕР_4. За автомобілем «Фольксваген» ще стояло три автомобілі з різними пошкодженнями, а саме: «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3, «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 та «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_5.

З пояснень водія ОСОБА_7 вбачається, що він 05 серпня 2016 року о 11 год.00 хв. керуючи автомобілем «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_5 рухався в лівому ряду по вул. Набережне шосе зі сторони моста «Патона» в сторону моста «Метро». Раптом, автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, який рухався перед ним, здійснив наїзд на автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3, при цьому, водій автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 намагався уникнути зіткнення, беручи ліворуч, але йому це не вдалося. Від зіткнення автомобіль зупинився, а він в свою чергу відгальмувавшись уперся в задній бампер автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1, спричинивши йому незначне пошкодження заднього бамперу.

З пояснень водія ОСОБА_18 вбачається, що він 05 серпня 2016 року о 11 год. 01 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4 рухався зі швидкістю 60 км/год по вул. Набережне шосе зі сторони моста «Патона» в сторону моста «Метро», в м. Києві. Перед його автомобілем рухався автомобіль «Хундай» д.н.з. НОМЕР_6, який почав різко гальмувати, він в свою чергу почав також гальмувати і в його автомобіль «в'їхав» автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3, посунувши його ззаду, внаслідок чого він здійснив зіткнення з автомобілем «Хундай» д.н.з. НОМЕР_6.

З пояснень водія ОСОБА_8 вбачається, що він 05 серпня 2016 року, приблизно о 10 год.55 хв. керуючи автомобілем «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3 рухався по вул. Набережне шосе зі сторони моста «Патона» в сторону мосту «Метро», в м. Києві, зі швидкістю 75 км/год. Проїхавши близько 800 метрів від мосту «Патона», помітив що автомобіль «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4 який рухався попереду, застосував екстренне гальмування та встиг зупинитися, не змінюючи смугу руху, приблизно за 50 см до автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4. Одразу після цього він відчув удар в задню частину свого автомобіля, в результаті якого його авто відкинуло вперед вправо та його автомобіль здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_4. Стверджує, що йому вдалося зупинити свій автомобіль марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_3 застосовуючи гальмування не змінюючи смуги руху, тобто безпечна відстань до автомобіля, який рухався попереду ним була дотримана згідно ПДР України.

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_15 № 81/16 від 01.09.2016 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди складеного судовим експертом ( а.с.20-35), вбачається, що виходячи з обставин скоєння даної дорожньої-транспортної пригоди в діях водія автомобіля Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

Відповідно до висновку ТОВ «ДЕКРА Експерт» № ДА/20-16 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження дорожньо-транспортної події складеного експертами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 28.09.2016 ( а.с.67-83), вбачається, що за наданими замовником електронними копіями матеріалів адміністративної справи не видається можливим встановити, чи діяв водій Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 всупереч технічним вимогам п. 13.1 ПДР України.

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_21, Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/12-1/4-СЕ/17 від 12.04.2017 року / а.с. 153-162/, проведеного на підставі постанови Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року за клопотанням захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_3, що з причин, викладених у дослідницькій частині, з обсягу наданих на дослідження матеріалів, з технічної точки зору, встановити експертним шляхом послідовність контактування автомобілів: &quпо;Хюндай&q?ь ;, «Фольксваген1», «Вольво», «Фольксваген2» та «Мітсубісі» в рамках даного дослідження не видається за можливе. З причин викладених у дослідницькій частині, з технічної точки зору, можливо дійти висновку, що надані на дослідження матеріали не містять об&q?ні;єктивних даних, на підставі яких можливо оцінити дії водія ОСОБА_3 на предмет відповідності/ невідповідності останніх вимогам п.13.1 ПДР.

Відповідно до висновку судового експерта ОСОБА_22, Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 190/1108 від 03 березня 2017 року / а.с. 190-193/, вбачається, що водій автомобіля Volkswagen Passatдержномер НОМЕР_1 ОСОБА_3, в даній дорожній-транспортній обстановці, застосовуючи екстренне гальмування, міг не мати технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем Volvo держномер НОМЕР_2. Даному зіткненню міг сприяти також отриманий удар в задню частину автомобіля Volkswagen Passat відавтомобіля Mitsubishi Outlanderдержномер НОМЕР_5, який рухався позаду.

Для того, щоб більш точно вирішити питання про технічну можливість у водія автомобіля Volkswagen Passatдерж.номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 запобігти зіткненню з автомобілем Volvo держ. номер НОМЕР_2 необхідно мати достовірну інформацію про те, яка була віддаль від автомобіля Volkswagen Passat до автомобіля Volvo у момент раптової зупинки останнього та інформацію про те, якою була швидкість руху в даний момент, тобто до якої величини вона була зменшена в процесі гальмування на момент раптової зупинки автомобіля Volvo.

Виходячи із заданих на дослідження вихідних даних, дана експертиза не вбачає в діях водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_3 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходилися у причинному зв'язку з настанням зіткнення з автомобілем Volvo держ. номер НОМЕР_2.

Для того, щоб надати категоричну відповідь на питання чи могло статися зіткнення автомобіля Mitsubishi Outlander держ. номер НОМЕР_5 з автомобілем Volkswagen Passatдерж.номер НОМЕР_1 внаслідок того, що його водій ОСОБА_7, рухаючись в транспортному потоку, не вибрав безпечну дистанцію, то необхідно мати дані про дистанцію між автомобілями Volkswagen Passat і Mitsubishi Outlander та швидкість руху останнього. При цьому, слід мати на увазі, що попутне зіткнення автомобіля Mitsubishi Outlander з автомобілем Volkswagen Passat може бути як наслідком неналежного вибору дистанції водієм ОСОБА_7, так і наслідком його невчасного реагування на зменшення швидкості руху автомобіля Volkswagen Passat.

Для вирішення питання про те, яка безпосередня причина виникнення даної дорожньої-транспортної пригоди, необхідна оцінка дій водіїв всіх транспортних засобів, що приймали участь в даній ДТП, та оцінка всіх зібраних матеріалів по справі, що не входить в компетенцію експерта та може бути вирішена судом чи слідчим органом.

Для вирішення питання про послідовність настання зіткнення між автомобілями Volvo держ. номер НОМЕР_2, Volkswagen Passat держ.номер НОМЕР_1, Mitsubishi Outlander держ.номер НОМЕР_5 необхідне безпосереднє проведення транспортно-трасологічних досліджень механічних ушкоджень на зазначених автомобілях, утворених при зіткненні.

Однак, зазначені автомобілі не були надані на дослідження, а представлені ОСОБА_3 матеріали не містять об'єктивних даних про особливості механізмів контактних взаємодій при зіткненні. У зв'язку з зазначеним, не приставляється можливим вирішити питання «Якою була послідовність зіткнення між автомобілів Volvo держ. номер НОМЕР_2, Volkswagen Passatдерж.номер НОМЕР_1, Mitsubishi Outlander держ.номер НОМЕР_5».

Відповідно до висновку судових експертів ОСОБА_23 та ОСОБА_24, Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, № 12852/17-52/9834/18-52 від 22.05.2018 року / т. № 2 а.с. 55-63/, проведеного на підставі постанови Апеляційного суду міста Києва від 22 червня 2017 року про проведення повторної комплексної автотехнічної та трасологічної експертизи, з якої убачається, що з причин, викладених у дослідницькій частині, з обсягу наданих на дослідження матеріалів, з технічної точки зору, встановити експертним шляхом послідовність контактування автомобілів Hyundai, Volksvagen-2, Volvo, Volksvagen-1, Mitsubishi,в рамках даного дослідження не видається за можливе. З причин викладених у дослідницькій частині, з технічної точки зору, можливо дійти висновку, що надані на дослідження матеріали не містять об'єктивних даних, на підставі яких можливо оцінити дії водія ОСОБА_3, на предмет відповідності/невідповідності останнім вимогах п. 13.1 ПДР України.

Також як убачається з матеріалів справи постановою Печерського районного суду м. Києва від 06 вересня 2016 року провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та було встановлено під час апеляційного розгляду, що вона хоч і була оскаржена ОСОБА_3, про те, за наслідками її розгляду, апелянту було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу повернуто. Рішення суду першої інстанції вступило в закону силу.

Аналізуючи дані висновки експертиз ТОВ «ДЕКРА Експерт» № ДА/20-16 ( а.с.67-83), Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 19/12-1/4-СЕ/17 від 12.04.2017 року /а.с. 153-162/, Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз № 190/1108 від 03 березня 2017 року / а.с. 190-193/, Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, № 12852/17-52/9834/18-52 від 22.05.2018 року / т. № 2 а.с. 55-63/, суд апеляційної інстанції хоча їх бере до уваги, проте, вони в своїй сукупності не підтверджують порушення водієм автомобіля марки Volkswagen Passatдержномер НОМЕР_1 ОСОБА_3, пункту п. 13.1 ПДР України, так і не спростовую їх, а також не спростовують висновки судового експерта ОСОБА_15 № 81/16 від 01.09.2016 транспортно-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди складеного судовим експертом ( а.с.20-35), з яких вбачається, що виходячи з обставин скоєння даної дорожньої-транспортної пригоди в діях водія автомобіля Volkswagen Passat д.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідність вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які перебувають в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, та які суд першої інстанції поклав в основу оскаржуваної постанови, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вислухавши пояснення учасників ДТП, їх захисників, дослідивши письмові матеріали справи, схему ДТП, оцінивши характер та локалізацію механічних ушкоджень, висновки експертів, приходить до висновку, що дії водія автомобіля марки Volkswagen Passatдерж.номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 не відповідали вимогам п. 13.1 ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем марки Volvo держ. номер НОМЕР_2.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не з'ясовано правдивість свідчень водія ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо механізму ДТП та ставить під сумнів встановлений спецалістом ОСОБА_15 та судом першої інстанції механізм ДТП, то вони є безпідставними, виходячи з того що суд безпосередньо в судовому засіданні вислухав пояснення ОСОБА_8 та дослідив висновок. Також як убачається з матеріалів справи 06 вересня 2016 року постановою Печерського районного суду м. Києва провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яка вступила в закону силу, що в свою чергу, підтверджує показання ОСОБА_8, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Також є доречним в посиланні суду першої інстанції на п. 1.10 ПДР України, згідно якого, дистанція - це відстань до транспортного засобу, що рухається попереду, по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

Стосовно твердження апелянта про те, що спеціалістом взагалі не проводилось трасологічне дослідження та не встановлено фактичне місце зіткнення автомобіля Фольксваген, д.н.з.: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем &q?ід;Мітсубісі&q?ев; д.н.з: НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_7, то вони є слушними, однак таке дослідження виходить за межі факту зазначеного в протоколі та встановленого судом першої інстанції щодо зіткнення тільки двох автомобілів, а саме Фольксвагена, д.н.з.: НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та Volvo держ. номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8

За таких обставин, постанова судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_9, в інтересах ОСОБА_3, без задоволення.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду, апеляційною інстанцією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9, в інтересах ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 06 вересня 2016 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич