Справа №591/2498/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/253/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/2498/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 15 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки суддею не було враховано, що правопорушення було вчинено в результаті провокації з боку працівників поліції, що тягне за собою недопустимість усіх доказів.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 15.05.2018 ОСОБА_3 визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 02.05.2018 близько 03 год. 30 хв. в кооперативі «Олдиш-86» керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» ПДР України.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 204554 від 02.05.2018, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» ПДР України та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, обєктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- роздруківкою показників «Drager Alcotest 6820» (прилад ARHE 0214, принтер ARHE 0060) відносно ОСОБА_3 результат позитивний 1,86 ‰, зі змістом якого під підпис ознайомився ОСОБА_3;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого результат огляду ОСОБА_3 на стан спяніння позитивний 1,86 ‰. З результатом ОСОБА_3 не згодний;

- висновком СОНД щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.05.2018 відносно ОСОБА_3, згідно якого 02.05.2018 о 04 год. 53 хв. лікарем наркодиспансеру був оглянутий водій ОСОБА_3, у якого встановлений стан алкогольного спяніння. З результатами огляду ОСОБА_3 ознайомлений, від підпису відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно яких на території кооперативу «Олдиш-86» у їх присутності 02.05.2018 близько 04 год. 12 хв. водій ОСОБА_3 пройшов огляд з метою виявлення стану алкогольного за допомогою спеціального технічного засобу, який показав результат 1,86 ‰. ОСОБА_3 з результатами не погодився і забажав їхати в наркодиспансер;

- розпискою ОСОБА_6, згідно якої він зобовязався доставити ТЗ Citroen Berlingo н.з. ВМ 9883 ВВ до міста стоянки м. Суми вул. Харківська, 54 та не допускати до керування громадянина ОСОБА_3 до витверезвлення;

- відеозаписами з відеореєстраторів автомобіля патрульної служби та нагрудних відеокамер працівників поліції, згідно яких працівниками поліції на території кооперативу «Олдиш-86» був виявлений та зупинений автомобіль НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 Під час спілкування з поліцейськими у останнього вбачаються ознаки алкогольного спяніння. Працівниками поліції було запропоновано водієві пройти огляд на стану алкогольного спяніння, з чим ОСОБА_3 погодився. Був викликаний інший патруль, який доставив прилад «Drager». У присутності двох свідків водій пройшов огляд результат 1,86 ‰. Не погодившись з висновком, водій висловив бажання проїхати до медичного закладу.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями ОСОБА_3 щодо обставин правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо провокації з боку працівників патрульної поліції апеляційний суд вважає необгрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не тільки не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а й прямо суперечать викладеним вище доказам, зокрема записам відеореєстратора зі службового автомобіля працівників поліції, згідно яких чітко видно, що працівники поліції виявили автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, коли рухалися у темну пору доби територією кооперативу «Олдиш-86», а останній виїхав перед ними на перехрестя з увімкненим світлом фар і відчиненими задніми дверцятами. Лише після цього поліцейські, увімкнувши проблискові маячки синього та червоного кольорів, зупинили даний транспортний засіб.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі».

У відповідності до п.1.1 ПДР України (затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 за № 1306), ці Правила відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил, а згідно п.2.9 цих Правил, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, а тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідності цього протоколу вимогам закону і відповідно недопустимості його як доказу у справі також є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозвязку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 15 травня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.