Апеляційний суд Житомирської області
Справа №273/693/18 Головуючий у 1-й інст. Новицький Є. А.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Зав'язуна С.М.,

секретаря Білоус Т.А.,

за участю: особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Головні В.П. на постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1, 1ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, проживаючого: АДРЕСА_1,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень, у прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно постанови суду, 08.05.2018 року о 21 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Баранівка по вул. Звягельській керував мопедом Delta з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Згідно протоколу медичного огляду №17 водій керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження по даній справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Крім того, в адмінпротоколі поліцейський послався на непередбачений законодавством та неіснуючий в природі доказ, який також відсутній в матеріалах справи - протокол медичного огляду №17. Також, як на доказ суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення, висновок лікаря №17б і пояснення, які складені від його імені, в законності яких він заперечував. Вважає, що працівником поліції були порушені вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки йому не запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки в присутності двох свідків, а був проведений огляд в медичному закладі, результати якого є недійсні. Також, матеріали справи та протокол про адміністративне правопорушення не містять доказів щодо відсторонення його від керування мопедом та передачі останнього іншій особі.

В апеляційній скарзі адвокат Головня В.П. просить постанову суду скасувати, як незаконну, а провадження по даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях подій та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП суддя зобов?язаний зазначити в постанові, яку конкретну дію, передбачену ч.2 ст.280 КУпАП той вчинив. Всупереч приписам ст.280 КУпАП, в мотивувальній частині оскаржувальної постанови суддя лише дослівно переписав зміст протоколу. Також ухвалюючи постанову суддя проігнорував приписи ст.266 КУпАП та п.22 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння бо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вважає, що діючий КУпАП не передбачає відповідальності за керування транспортними засобами з ознаками алкогольного сп?яніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення та висновок є недопустимими доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №395446 від 08.05.2018 року, о 21 год. 15 хв. 08.05.2018 року ОСОБА_1 в м. Баранівка по вул. Звягельській керував мопедом Delta з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, чим порушив п.2.9. «а» Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В протоколі маються пояснення ОСОБА_1, згідно яких останній визнав, що «пив пиво» (а.с.2).

Так, пункт 2.9. «а» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп'яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп'яніння визначений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015року за №1452/735 (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного,наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року (далі-Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.ст.256, 266 КУпАП - допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №395446 від 08.05.2018 р. (а.с.2); висновком №17 б від 08.05. 2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_1, де він вказав, що випив 250 гр. горілки і вирішив їхати додому сівши на свій мопед (а.с.4).

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними. Апеляційний суд бере до уваги, що на час проведення досудової перевірки - проведення медичного огляду, відібрання пояснення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 визнавав факт перебування ним в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, що повністю підтверджується його підписами наявними у вище наведених документах. Заперечення ОСОБА_1 обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду першої інстанції, викликають обґрунтовані сумніви в їх достовірності та оцінюються як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів, що працівниками поліції порушено ст.266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння на місці його зупинки, а був проведений огляд в медичному закладі.

На переконання апеляційного суду, з врахуванням добровільної згоди ОСОБА_1 на проведення його огляду на стан сп'яніння в медичному закладі, а не на місці його зупинки працівниками поліції, не є істотним порушенням положень ст.266 КУпАП та вище вказаної Інструкції.

Також апеляційний суд вважає, що не виконання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП лише в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не може бути безумовною підставою для визнання недопустимими чи недостовірними наявні в справі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає порушенням встановлення як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду першої інстанції, наявність в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння, оскільки, наявність таких ознак в порядку ст.266 КУпАП та Інструкції є підставами для огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, що має вирішальне значення для оцінки законності дій працівників поліції щодо необхідності здійснення огляду водія.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дотримався санкції вказаної частини статті та вимог ст.33 КУпАП щодо загальних засад накладення адміністративних стягнень.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи справу, врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Головні В.П. залишити без задоволення, а постанову Баранівського районного суду Житомирської області від 29 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області С.М. Завязун