Справа № 405/3020/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2018 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого старшим інспектором з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.176-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення майор поліції ОСОБА_1 на підставі витягу з наказу № 299 о/с від 09.12.2016 року призначений старшим інспектором з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфера дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Так, у ході перевірки та аналізу матеріалів наданих Регіональним сервісним центром МВС в Кіровоградській області встановлено, що 23.02.2017 року в територіальному сервісному центрі МВС № НОМЕР_1 МВС в Кіровоградській області укладений договір купівлі-продажу № 3541/25017/343871 транспортного засобу КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що належить на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору ціна автомобіля за домовленістю сторін склала 295000 грн.

23.02.2017 року на підставі заяви ОСОБА_2 №113411505 від 23.02.2017 року та вищезазначеного договору купівлі-продажу автомобіль КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 був перереєстрований на нового власника ОСОБА_2, якому було видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХМ 086806, д.н.з. НОМЕР_3.

Тобто, 23.02.2017 року у ОСОБА_1 відбулися суттєві зміни в майновому стані, так як відповідно до наявних документів ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 295000 грн. за продаж автомобіля КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2. У звязку з тим, що дохід від відчуження майна отриманих ОСОБА_1 перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», останній у десятиденний строк з моменту придбання транспортного засобу зобовязаний був письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Однак, ОСОБА_1 повідомив Національне агентство з питань

запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані 24.07.2017 року, чим порушив вимоги ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», що виразилось у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Датою вчинення правопорушення є 5 березня 2017 року.

Датою виявлення правопорушення є час встановлення ознак складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією та складання протоколу.

При розгляді справи ОСОБА_1 надав суду пояснення, що дійсно займає посаду старшого інспектора з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфера дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області з 09.12.2016 року. В лютому 2017 року до нього звернувся ОСОБА_2 з приводу придбання транспортного засобу КІА Magentis кузов № КNЕGЕ13 належного йому на праві власності. 23.02.2017 року між ними укладено договір купівлі-продажу № 3541/2017/343871 зазначеного автомобіля, який оформлено та підписано в сервісному центрі 3541 РСЦ МВС в Кіровоградській області. 19.07. 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено акт приймання-передачі вказаного транспортного засобу за який він того ж дня отримав грошові кошти в сумі 295000 грн., що підтверджується копією розписки від 19.07.2017 року. Тобто фактично зміни в майновому стані у нього відбулися після отримання 19.07.2017 року грошових коштів за продаж автомобіля КІА Magentis кузов № КNЕGЕ13, а 24.07.2017 року він подав повідомлення про внесення змін в майновий стан та вважає, що десятиденний строк подання повідомлення не порушив тому його дії відповідають вказаним вимогам Закону та в них відсутній склад правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, зважаючи на підстави, викладені в протоколі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог фінансового контролю несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Також додав, що в матеріалах справи достатньо доказів, що свідчать про несвоєчасну подачу останнім повідомлення, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника та прокурора вивчивши матеріали справи та дослідивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що наказом № 299 о/с від 09.12.2016 року майора поліції ОСОБА_1 призначено старшим інспектором з особливих доручень сектору контролю за обігом зброї у сфера дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, отже, на ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України «Про запобігання корупції», про дотримання норм якого останній повідомлений особисто під розписку.

Тобто, ОСОБА_1 є субєктом правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за якою настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст.7, ст.245 та ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Встановлено, що 23.02.2017 року в територіальному сервісному центрі МВС № НОМЕР_1 МВС в Кіровоградській області укладений договір купівлі-продажу № 3541/25017/343871 транспортного засобу КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що належив на праві власності ОСОБА_1

Відповідно до п. 3.1 вказаного договору ціна автомобіля за домовленістю сторін склала 295000 грн.

Згідно розділу 2 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2Вдоговору купівлі-продажу транспортного засобу №3541/2017/343871 від 23.02.2017 року, а саме п.2.1 Передача транспортного засобу продавцем (ОСОБА_1В.) і прийняття його покупцем (ОСОБА_2В.) здійснюється після повної оплати вартості майна, та оформлюється актом приймання-передачі у двох примірниках, які підписуються сторонами. П.2.2. договору вказує про те, що право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

23.02.2017 року на підставі заяви ОСОБА_2 №113411505 від 23.02.2017 року та вищезазначеного договору купівлі-продажу автомобіль КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 був перереєстрований на ОСОБА_2, якому було видано свідоцтво про реєстрацію ТЗ СХМ 086806, д.н.з. НОМЕР_3.

Положення ч.1 ст. 210 ЦК України визначають, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Частина 2 цієї ж статті зазначає, що перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу не підлягає нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації.

Таким чином, державна реєстрація транспортного засобу не є державною реєстрацією прав власності на транспортний засіб, тому на момент набуття права власності на транспортний засіб не впливає.

Зміст договору вказує, що право власності у ОСОБА_2 виникає з моменту повної оплати та передачі йому транспортного засобу, тобто даний договір є процесуальним, оскільки повязує момент виникнення права власності з послідуючими діями щодо передачі автомобіля в майбутньому. Положення договору кореспондуються з нормами ЦК України.

Так, частина 1 статті 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Під правом власності розуміють сукупність правових норм, які регулюють відносини, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням власником належним йому майном на свій розсуд і у своїх інтересах, усуненням усіх третіх осіб від протиправного втручання у сферу його володіння цим майном, а також обов'язки власника не порушувати прав та законних інтересів інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором вини никає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Актом приймання-передачі транспортного засобу від 19.07.2017 року, який мається при матеріалах справи, визначено, що ОСОБА_1 передає, а ОСОБА_2 отримує транспортний засіб КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, відповідно до договору купівлі-продажу №3541/2017/343871 від 23.02.2017 року.

ОСОБА_1 19.07.2017 року написав розписку, згідно якої отримав від ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 295000 грн. за проданий автомобіль КІА MAGENTIS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, після чого у ОСОБА_2 виникло право власності, а у ОСОБА_1 виник обовязок щодо повідомлення про зміни в майновому стані у десятиденний строк (а.с.50).

З врахуванням положень ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення або ж внесення завідомо недостовірних відомостей у Декларацію.

Так, ОСОБА_1 вчасно 24.07.2017 року, повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані особи.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 не повідомив або несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні і в судовому засіданні не встановлені.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Ст. 17 Закону України № 3477-IV «Про виконанім рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У зв'язку з вищевикладеним та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_3