АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року суддя Апеляційного суду м. Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи та дійшов необґрунтованого висновку про порушення ним Правил дорожнього руху.

Зазначає, що у даній ситуації водій ОСОБА_2, здійснюючи розворот на бульварі Вацлава Гавела, повинна була керуватися вимогами п.16.13 ПДР України та надати дорогу керованому ним автомобілю, оскільки він рухався через перехрестя прямо. З позиції апелянта, саме порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля «KIA» стало причиною зіткнення транспортних засобів, у той час, як його дії відповідали цим Правилам.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 10.05.2018 року, керуючи автомобілем «Fiat», д.н.з.НОМЕР_1, по вул. Авторемонтній в м. Києві, не впевнився в безпечності руху, здійснив виїзд на перехрестя та допустив зіткнення з автомобілем «KIA», д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Суд визнав, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.10.1, 10.3, 2.3б ПДР України. В обґрунтування такого висновку суд послався на наявні в матеріалах справи докази, а саме: дані протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, письмові пояснення учасників пригоди.

Суд апеляційної інстанції вважає, що таке рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доказами, які містяться в матеріалах справи, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, даними схеми дорожньо-транспортної пригоди та поясненнями її учасників, не встановлюється наявність в діях ОСОБА_1 порушення п.п.10.1, 10.3, 2.3б Правил дорожнього руху України.

Зокрема, згідно з письмовими поясненнями водія автомобіля «Fiat» ОСОБА_1, підтвердженими в суді апеляційної інстанції, він, рухаючись по другорядній дорозі, зупинився перед перехрестям з бульваром В. Гавела, пропускаючи транспорт, що їхав головною дорогою. Перед ним, здійснюючи розворот, також зупинився водій авто «KIA», який також знаходився на другорядній дорозі, пропускаючи транспорт, який рухався головною дорогою. Коли транспорт проїхав, він почав рух прямо, перетинаючи бульвар. В цей час водій автомобіля «KIA», здійснюючи поворот ліворуч, не надав йому дорогу, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

За поясненням водія автомобіля «KIA» ОСОБА_2, вона, здійснювала розворот на бульварі В. Гавела, 16, зупинилася на перехресті, щоб пропустити автомобілі, що рухалися головною дорогою. Почавши рух, вона побачила, як назустріч з вулиці Авторемонтної рухається автомобіль «Fiat», однак не встигла загальмувати і відбулося зіткнення.

Як вбачається зі схеми місця ДТП, дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті бульвару В. Гавела та вулиці Авторемонтної. Ділянка дороги навпроти виїзду з вулиці Авторемонтної має місце для розвороту через бульвар, який розділяє проїзні частини бульвару В. Гавела, саме на якій знаходився автомобіль «KIA». В напрямку руху обох транспортних засобів встановлені знаки 2.1 «Дати дорогу».

Відповідно до п.16.13 ПДР України перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

За таких обставин, враховуючи, що водій ОСОБА_1 рухався через перехрестя прямо по відношенню до водія ОСОБА_2, яка знаходилася в місці для розвороту на бульварі В. Гавела, він мав перевагу в русі.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявними в матеріалах провадження доказами не доводиться винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.п.10.1, 10.3, 2.3б Правил дорожнього руху України.

З огляду на те, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об'єктивне дослідження обставин справи, а матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, якими встановлюється винність ОСОБА_1 в порушенні п.п.10.1, 10.3, 2.3б ПДР України, а його вина не може ґрунтуватися на припущеннях, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом'янського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Мосьондз