Справа №484/2797/18 27.07.2018
Провадження №33/784/357/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2018 року м. Миколаїв

Суддя Апеляційного суду Миколаївської області Ямкова О.О., розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працює на посаді Директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнану винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадження по справі відносно якої закрито у звязку з відсутністю в діянні останньої складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

25 липня 2018 року до Апеляційного суду Миколаївської області надійшли матеріали справи щодо адміністративного правопорушення з апеляційною скаргою заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року, якою закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з відсутністю в її діянні складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1, посилаючись на те, що оскаржуване судове рішення прийнято не у відповідності до норм закону, без повного всебічного та обєктивного зясування обставин справи, просив скасувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року та прийняти нову постанову про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу вважаю, що у її прийнятті слід відмовити.

Так, на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року внесені відповідні зміни до положень ст.ст. 7, 287, 294 КУпАП, які набрали чинності з 26 жовтня 2014 року

З цього часу за ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором, у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП України.

Отже ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено вичерпний перелік субєктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і прокурор вправі оскаржити постанову судді у справі про адміністративне правопорушення лише у конкретних випадках.

Тому згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором як особою, щодо якої її винесено, або як потерпілим (ч.5 ст. 7 КУпАП).

Окрім цього, за змістом ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Таким чином, за положеннями вищезазначених норм закону, прокурор має право на оскарження постанов у справі про адміністративне правопорушення тільки у визначених випадках.

Стаття 250 КУпАП передбачає право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру , повязаними з обмеженням особистої свободи громадян фактично є лише адміністративний арешт. Однак за правопорушення повязані з корупцією він не застосовується.

Згідно з положеннями ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення деяких форм представництва інтересів держави в суді, йдеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» чітко зазначено, що повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключено на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Ухвалою Конституційного суду України №49-у/2015 від 8 грудня 2015 року відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозвязку з положеннями ч. 5 ст.7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 КУпАП та встановлено, що питання оскарження прокурором постанов суду у справах про адміністративне правопорушення регулюється різними положеннями Кодексу, які не узгоджуються між собою. Усунення таких неузгодженостей може бути вирішено лише в законодавчому порядку.

З огляду на загальні засади судочинства, суди при розгляді справ повинні керуватися практикою Європейського суду з прав людини, якою наголошено на тому, що вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Зокрема така позиція викладена в рішенні ЄСПЛ «Щокін проти України» (Заяви №23759/03 та № 37943/06).

Однак, подана прокурором апеляційна скарга не стосується порушення його прав як особи, щодо якої винесена постанова, або його як потерпілого, а також не є здійсненням ним нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Посилання прокурора на обовязкову участь прокурора в даній справі, і як наслідок право оскарження постанови по такій справі, в порядку прокурорського нагляду за виконанням законів при провадженні в справах про адміністративні правопорушення, визначеного ст. 250 КУпАП є помилковим тлумаченням законодавства, оскільки порядок оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення визначено ст. 287 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що прокурор не наділений повноваженнями оскаржувати постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року відносно ОСОБА_2

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В прийнятті апеляційної скарги Заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_1 на постанову Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 липня 2018 року відносно ОСОБА_2. - відмовити.

Апеляційну скаргу з додатками до неї невідкладно повернути апелянту.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_3