Справа № 417/5595/18
Провадження № 3/417/221/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2018 р. смт Марківка

Суддя Марківського районного суду Луганської області Логвіненко Т.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за адміністративним матеріалом серії БР № 176775 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкаючого м.Кремінна, Луганської області, вул..Спортивна, буд.39,-

ВСТАНОВИВ

Згідно адміністративного протоколу серії БР № 176775 від 27.04.2018р, ОСОБА_1 27.04.2018р., о 10.00, у с.Марківка., Луганської області, по вул. Центральній, керував автомобілем НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння, від проходження огляду на встановлення ступіню спяніння у визначеному Законом порядку відмовився, чим на думку посадової особи , яка склала протокол, порушив вимоги п.2.5. ПДР України й, відповідно, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що він 27.04.2018р. близько 10 00 , керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Центральній с. Марківка, перебуваючи у тверезому стані , де був зупинений поліцейськими. Після перевірки документів виявилося, що у нього був відсутній страховий поліс , в звязку із чим співробітники поліції вказали йому на необхідність поміщення вказаного автомобілю на штраф майданчик та складання протоколу про адміністративне правопорушення. У подальшому, перебуваючи на місці зупинки, останні запропонували йому замість складання адміністративного протоколу за відсутність полісу та поміщення автомобілю на штраф майданчик, скласти інший протокол, не пояснивши при цьому його зміст та наслідки. ОСОБА_1 на це погодився й одразу стосовно нього співробітниками поліції був складений протокол, у якому він декілька раз поставив свій підпис та власноруч навів письмові пояснення про те, що він вживав спиртне, після чого керував автомобілем. Після складання протоколу він почав здогадуватись про те, що у подальшому можливі негативні для нього наслідки у вигляді адміністративної відповідальності , в звязку із чим вирішив прослідувати у м. Сєвєродонецьк, де у міській лікарні за його власним бажанням відносно нього лікарем-наркологом о 12.40. 27.04.2018р. був проведений огляд, за висновками якого був встановлений його тверезий стан. Із цих підстав винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення себе не визнав у повному обсязі. Факт присутності під час складання вказаного адміністративного протоколу свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечив. Також не оспорював дійсність наданого до протоколу відеозапису із місця події. Не зміг надати змістовних пояснень щодо факту вилучення у нього автомобілю та подальшого його передавання тверезій особі - ОСОБА_4

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно нього, переглянувши у судовому засіданні відеозапис, наданий до матеріалу, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи із наступного,-

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення /а.с. 2 / наявні чотири підписи ОСОБА_1, якими він засвідчив факт свого ознайомлення із ним, отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, отримання копії протоколу.

Крім того, у вказаному протоколі наявні письмові пояснення ОСОБА_1, викладені ним власноруч-« выпил 150 грамм виски, после чего акуратно управлял автомобилем».

Згідно наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення /а.с. 3 / письмових пояснень, свідок ОСОБА_2 вказав, що він 27.04.2018р. о 10.05. у с. Марківка, вул.Центральна був присутнім під час відмови ОСОБА_1 на проведення щодо нього огляду на стан сп'яніння.

У своїх письмових поясненнях /а.с. 4 / свідок ОСОБА_3 надала аналогічні свідчення.

Гр. ОСОБА_4 у своїй письмовій розписці /а.с. 5 / підтвердив отримання ним 27.04.2018р. від співробітників Марківського ВП автомобілю ОСОБА_1, яким останній керував у стані алкогольного сп'яніння.

Переглянутий у судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 відеозапис містить інформацію про те, що останній дійсно знаходився у момент відеозапису за кермом автомобілю, мав у салоні автомобілю відчинену пляшку з-під алкогольного напою, у якій ще знаходилася рідина, до нього з боку співробітників поліції була адресована вимога про проходження огляду на стан сп'яніння або на місці, або у лікувальному закладі, на що він відповів відмовою. Слід зазначити, що з відеозапису вбачаються візуальні ознаки стану спяніння ОСОБА_1- а саме нечітка мова та почервоніння обличчя.

Вказані досліджені судом докази у своїй сукупності вказують на винність ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, критично ставлюсь до версії ОСОБА_1 щодо його невинуватості, оскільки вона у повному обсязі спростовується наведеними обставинами. Слід зазначити, що ОСОБА_1 у термін часу з 27.04.2018р. по день розгляду справи не звертався із скаргами на дії співробітників поліції, хоча із вказаного ним у судовому засіданні наявно вбачаються ознаки порушень ними своїх посадових обовязків.

Також критично ставлюсь до доводів ОСОБА_1 про те, що він не розумів суті та змісту складеного щодо нього адміністративно матеріалу, оскільки він є людиною зрілого віку, має вищу освіту, право керування транспортним засобом, а тому розцінюю цю версію як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності.

Наданий у судовому засіданні ОСОБА_1 висновок лікарської установи /а.с. 22 /, від 27.04.2018р. у якості доказу не враховую, оскільки згідно вказаного адміністративного протоколу ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, згідно вимог якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції. Слід зазначити, що законодавець у диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП окремо встановив у якості обєктивної сторони вказаного правопорушення факт відмови у проходженні водієм вказаного огляду. Таким чином, наявність самого факту відмови від проходження огляду свідчить про наявність складу вказаного адміністративного правопорушення у діях особи- у данному випадку ОСОБА_1 Закон не пов'язує відповідальність за вказані дії із наявністю або відсутністю факту перебування водія у стані сп'яніння у разі його відмови від проходження огляду. Відповідно, вказаний висновок не може бути визнаний доказом у розумінні положень ч.1 ст. 251 КУпАП, оскільки на його основі неможливо встановити наявність чи відсутність адвміністративного правопорушення, винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке слід накласти на ОСОБА_1, ставлю на меті досягнення передбачених ст. 23 КУпАП цілей, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так й іншими особами.

ОСОБА_1 одружений, має двох неповнолітніх дітей, є приватним підприємцем .

Передбачених ст. 34 КУпАП обставин, які пом,якшують відповідальність ОСОБА_1. за адміністративне правопорушення не вбачаю.

Передбачених ст. 35 КУпАП обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення не вбачаю.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, вважаю за доцільне й необхідне накласти на нього передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також у відповідності із вимогами ст.. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 слід стягнути суму судового збору у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП й накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн на користь держави із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАПу разі несплати штрафу ОСОБА_1 протягом 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу в порядку примусового виконання цієї постанови стягнути з нього подвійний розмір штрафу - 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок в дохід держави. Отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106 код за банк отримувача коштів Казначейство України (ЕАП) код банку отримувача 899998 рахунок отримувача 6001 код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова підлягає виконанню після набрання нею законної сили.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Марківський районний суд Луганської області.

Суддя Т.Г. Логвіненко