Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/1421/17 Головуючий у 1-й інст. Брагін В. І.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА
25 липня 2018 року м.Житомир
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 на постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого механізатором ТСП АФ «Світанок» с. Ковалівка, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.
Згідно постанови суду, ОСОБА_2, 20.11.2017 року о 11 год. 30 хв. на 35 му км. автодороги Бердичів -Погребище ОСОБА_3 району, керував автогрейдером ГС -14-02-260, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а) ПДР.
Правопорушник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та апеляційну скаргу.
В клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постановм Андрушівського районного суду Житомирської області від 16.02.2018 року. Стверджує, що копію оскаржуваної постанови суду отримав лише 14.03.2018 року, оскільки не був присутнім під час судового розгляду. Ухвалу апеляційного суду від 23.03.2018 року про повернення апеляційної скарги отримав лише 25.06.2018 року, оскільки постійно перебуває на заробітках і всі документи по адміністративній справі отримує його мати його мати, яка не зберігає документи та з якою не має телефонного звязку.
Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 була розглянута судом першої інстанції у відсутність останнього. Копію постанови суду ОСОБА_2 отримав лише 14.03.2018 року. Звертався до суду з апеляційною скаргою, але не заявляв клопотання про поновлення строку на оскарження. При повторному зверненні з апеляційною скаргою подав клопотання про поновлення строку. Враховуючи, що ОСОБА_2 перебуває на заробітках, а документи по справі отримує його мати, з якою у нього немає звязку і тому пропустив був позбавлений можливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою, апеляційний суд вважає такі обставини поважними обставинами пропуску строку на апеляційне оскарження та поновлює його.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення. Стверджує, що повістки не отримував, оскільки перебував за межами Андрушівського району Житомирської області. Суд не звернув увагу на те, що в протоколі є його пояснення про те, що пив пиво лише ввечері 19.11.2017 року, а 20.11.2017 року спиртного не вживав. Поліцейським було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу. Був згоден пройти медичний огляд на встановлення факту сп'яніння у медичному закладі у відповідності до положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. (далі - Інструкція), однак, його пропозиція проходження медичного огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована. Не був згоден з результатами огляду, але поліцейські проігнорували його право їхати на освідування до лікарні. Крім того, підписав протокол, оскільки працівники поліції погрожували вилучити грейдер, а він був на роботі. Зазначене можуть підтвердити свідки складання протоколу - ОСОБА_4, ОСОБА_5 Пояснював поліцейським, що перебуває на роботі, де в разі наявності ознак алкогольного сп'яніння його б не допустили до керування грейдером. В подальшому я цілий день працював на грейдері. При вирішенні справи суд не звернув увагу на те, що протокол про адмінправопорушення складений з порушеннями, а саме в протоколі у не зазначено жодної ознаки алкогольного сп'яніння та поліцейські взагалі не пояснили причини зупинки транспортного засобу.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, ніяких заяв до апеляційного суду не направив.
Перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими до протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта про те, що суд безпідставно розглянув дану адміністративну справу без його участі, під час, коли він перебував за межами Андрушівського району, з врученням повісток його матері, не можуть бути підставою для скасування постанови суду, оскільки судом на виконання положень ст.ст. 277-2, 268 КУпАП двічі завчасно за адресою проживання правопорушника направлялися повістки про виклик в судове засідання, вручалися особисто ОСОБА_2 (а.с. 8), та його матері (а.с. 10), однак ОСОБА_2 всуді засідання не зявлялвся, причин неяки суду не повідомляв, з будь-якими заявами, в ьтому числі і про відкладання розгляду справи, не звертався. Таким чином в діях суду порушень прав ОСОБА_2 щодо забезепечення права участі в судовому засіданні порушень не встановлено.
Що стосується суті обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, то слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 036005 від 20.11.2017 року, в якому зазначено, що ОСОБА_2, 20.11.2017 року о 11 год. 30 хв. на 35 му км. автодороги Бердичів - Погребище ОСОБА_3 району, керував автогрейдером ГС -14-02-260, д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 А ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, правопорушник ОСОБА_2 в графі протоколу «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення» зазначив, що «керував Автогрейдером, вчора пив пиво, зобовязуюсь не керувати 12 год.». При цьому, зазначений протокол не містить жодних зауважень ОСОБА_2 з приводу можливих порушень з боку працівників поліції при проведенні огляду на стан спяніння тощо. Адміністративний протокол підписаний ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Також вина ОСОБА_2 підтверджується результатами проведення тестування за допомогою газоаналізатора «Драгер» та актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно яких у ОСОБА_2 виявлено 0,5 %0 алкоголю.
Крім того, вина ОСОБА_2 підтверджується письмовими поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 20.11.2017 року, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно зазначених пояснень ОСОБА_8 в присутності згаданих свідків пройшов тест на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», результат якого показав 0,5 %0 алкоголю. ОСОБА_2 з таким результатом погодився та відмовився їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду.
Враховуючи вище наведене, в діях ОСОБА_2 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції, дослідивши зазначені докази, наявні в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП у відповідності до положень ст.ст. 250, 280 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку про винуватість останнього у вчинені інкримінованого правопорушення.
Доводи ОСОБА_2, викладені в його апеляційній скарзі з приводу того, що в протоколі є його пояснення про те, що пив пиво лише ввечері 19.11.2017 року, а 20.11.2017 року спиртного не вживав є безпідставними, оскільки наявні в матеріалах справи висновок газоаналізатора «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного спяніння підтверджують перебування останнього у стані алкогольного спяніння та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому протокол та письмові пояснення свідків не містять будь-яких зауважень та незгоди з діями поліцейських про приведенні огляду на місці зупинки самого ОСОБА_2 та вказаних свідків. Жодних доказів незгоди ОСОБА_2 з результатами огляду матеріли справи не містять, не надано таких доказів ним і до апеляційної скарги.
Крім того, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині того, що його пропозиція проходження медичного огляду у лікарні працівниками поліції була проігнорована, також спростовуються згаданими вище письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які засвідчили, що ОСОБА_2 з висновком газоаналізатора «Драгер» погодився та відмовився їхати до медичного закладу для проходження освідування в останньому.
Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, що в протоколі у не зазначено жодної ознаки алкогольного сп'яніння та поліцейські взагалі не пояснили причини зупинки транспортного засобу, жодним чином не спростовують встановленого факту його перебування в стані алкогольного спяніння, що підтверджується підписаним самим правопорушником та свідками актом огляду на стан сп'яніння, в якому зафіксовані такі ознаки.
При цьому, жодним чином не підтверджені доказами посилання ОСОБА_2, що підписав протокол, під тиском працівників поліції, також, що в разі наявності ознак алкогольного сп'яніння, на роботі його б не допустили до керування грейдером.
З огляду на викладене, підстави для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_2, відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -
п о с т а н о в и в:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Андрушівського районного суду Житомирської області від 16 лютого 2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: