Справа № 676/2805/18
Номер провадження 3/676/1093/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2018 року м. Камянець-Подільський

Суддя Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області Воєвідко Я.І., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, інспектора Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_2, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши протокол та матеріали справи, що надійшли від Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого та зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, надійшов протокол серії БР №093602 від 28 квітня 2018 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, о 18.06 год. 28.04.2018 року по вул. Огієнка, 35 в м. Камянець-Подільський ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, явний запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова, неадекватна поведінка. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки за допомогою приладу Алкотест Драгер 6810 та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що о 18.06 год. 28.04.2018 року рухався на своєму автомобілі НОМЕР_1 по вул. Огієнка, 35 в м. Камянець-Подільський, де його зупинили три екіпажа поліції по невідомим йому причинам, як потім пояснив інспектор Ткачук Д.В., причиною зупинки став несправний задній показчик «стоп». Його оточили поліцейські, інспектор Ткачук Д.В. не пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Алкотестера Драгер і вказаного приладу інспектор не мав. Більше двох годин очікували на місці зупинки екіпажу з поліцейських, які доставили прилад. Однак, інспектор Ткачук Д.В. і за наявності приладу Алкотестера Драгер не пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою даного приладу на місці зупинки, або ж у медичному закладі. В результаті складений протокол інспектором Ткачуком Д.В. не відповідає фактичним даним, так як він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, копію протоколу не вручали та не надсилали поштою. Просить закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в медичному закладі.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку ОСОБА_3 та зазначив, що відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоровя України технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest - 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014 затвердженого Наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». Просить закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні інспектор СРПП ОСОБА_2, пояснив, що 28.04.2018 року о 18.06 год. патрулюючи містом, побачив автомобіль НОМЕР_1 по вул. Огієнка, 35 в м. Камянець-Подільський в якого не горів задній сигнал «стоп», після зупинки автомобіля, розмовляючи з водієм ОСОБА_3, він угледів у останнього ознаки алкогольного спяніння та запропонував пройти огляд на стан спяніння в лікарні або місці зупинки на, що останній відмовився. Підтвердив ту обставину, що час зупинки порушника Алкотестера Драгера в його екіпажі не було, тому викликали інший екіпаж з відповідним приладом. Коли прибув екіпаж з приладом Алкотестер Драгер, він не пропонував ОСОБА_3 пройти огляд за допомогою даного приладу, або в лікарні. Після чого склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у звязку із відмовою ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в присутності двох свідків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що був присутній при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП про відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан спяніння, однак зазначає, що ОСОБА_3 не відмовлявся і не заперечував від проходження такого огляду, поряд з цим лише уточнював яким чином має відбуватися ця процедура. ОСОБА_3 пропонував пройти огляд поліцейський, який не приймав участі в зупинці порушника та складанні на нього протоколу. Пояснення, підписав не читаючи, які вже були написані на бланку, що йому надав працівник поліції і текст пояснення не відповідає фактичним обставинам.

Суд заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши протокол, матеріали справи, відео з місця зупинки приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП зокрема, настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння або у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Проведення огляду особи з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється відповідно до «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858.

Верховний Суд України у пункті 27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснив, що … якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності".

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду.

Вимогами ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ;an=3064">ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб'єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб'єкта владних повноважень,

З метою встановлення істини у справі в судом викликалися для допиту свідки події ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені як свідки відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_6 на неодноразові виклики суду не з'явився і поліцейські не забезпечили його явки в судове засідання.

У судовому засіданні було досліджено відеозапис з місця адміністративного правопорушення за 28.04.2018 року наданого суду разом з матеріалами адміністративної справи, з якого вбачається, що особи вказаних свідків належним чином не встановлювалися, документи, які посвідчують їх особу не перевірялися, де, і при яких обставинах ними підписувався протокол не зафіксовано.

Пояснення ОСОБА_5 в судовому засіданні спростували відомості викладені в протоколі, суд позбавлений можливості використати письмові пояснення свідків як докази, оскільки долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_5, відібрані на місці події, не відповідають фактичним обставинам справи і викликають обґрунтований сумнів у їх достовірності.

Під час дослідження відеозапису з місця події 28.04.2018 року, судом встановлено, що інспектором поліції ОСОБА_2 на місці зупинки ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу Алкотестера Драгер, якого в наявності не було, вказаний інспектор не водію пропонував пройти освідування в медичному закладі. Відеозапис складається з окремих фрагментів і не зрозумілих зупинок відеозапису. В результаті чого, складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 130 КУпАП інспектором поліції ОСОБА_2, який фактично не брав участі у встановленні обставин справи стосовно яких складено протокол, що викликає у суду сумнів, щодо достовірності відомостей вказаних в протоколі.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У пункті 51 рішення у справі «Ващенко проти України» від 26.06.2008 року ЄСПЛ вказав, що формулювання обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою конкретного правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Матточіа проти Італії» від 25.07.2000 року Суд нагадав, що обвинувачений у скоєнні правопорушення має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім сутті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції.

Вирішуючи питання про допустимість доказів суд застосовує також практику ЄСПЛ, який у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд, застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому, прикладом чого є рішення ЄСПЛ у справах «Хан проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України (N 2)».

Отже, інформація, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення, в поясненнях свідків та розбіжності з відеозаписом події є недопустимими доказами, які тягнуть за собою недопустимість решти доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов'язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності об'єктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, правопорушник, як це передбачено у ч. 3 ст. 256 КУпАП, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Разом з тим, протокол щодо ОСОБА_3 не містить його власноручних пояснень та даних про те, що він відмовився від дачі пояснень в присутності свідків і, що йому роз'яснено права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, суд приходить до переконання, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відповідно ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 130, п. 1 ч. 1 ст.247, 283, 284, 287, ч. 2 ст. 294, КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Камянець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_7