Номер справи 623/2174/18
Номер провадження 3/623/423/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2018 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Гуренко М.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався, не судимого, працюючого: БПП «Дніпро», ІПН НОМЕР_1,

за ч.2 ст.154 КУпАП.

Права, передбачені статтею 268 КУпАП, правопорушнику розяснені.

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2018 року до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал з протоколом про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якого 25.04.2018 року близько 18-00 години ОСОБА_1 допустив порушення правил утримання домашньої тварини (собаки), що призвело до укусу ОСОБА_2.

Зважаючи на не визнання правопорушником ОСОБА_1 своєї провини, суд розглянув дане адміністративне провадження з дотриманням принципів адміністративного судочинства, які були направлені на повноту, всебічність і змагальність розгляду адміністративного провадження, а тому вина ОСОБА_1, відносно якого було складено адміністративний протокол у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП при обставинах зазначених у даній постанові суду, підтверджується ще й безпосередньо дослідженими судом доказами.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у нього на утриманні є собака за прізвиськом «Герда» світло-жовтого кольору, безпородна. 25.04.2018 року близько 18-00 годин він побачив, що його собака відірвалась, підбігла з дітям та вкусила одного з них, після чого вибіг на вулицю, забрав собаку та відвів її додому.

Потерпіла ОСОБА_3 пояснювала, що 25.04.2018 року вона і її дитина гуляли на вулиці. Її дитина разом з іншими дітьми гуляли біля двору сусіда. Сусіду не сподобалось, що діти гуляли біля його двору. Зі словами «тікайте» крикнув дітям та випустив свою собаку. Вони з сусідами побігли до дітей. Потім побачила, як собака кусає її сина за ногу. Після того, як вони почали кричати, ОСОБА_1 із дому схватив собаку до рук та почав погрожувати, що він нацькує свого собаку і на них із сусідами. Після чого вона забрала свою дитину і звернулась до медичної допомогою до Ізюмської ЦМЛ.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ГП № 189145 від 14.05.2018 року, згідно якого 25.04.2018 року близько 18-00 години ОСОБА_1 допустив порушення правил утримання домашньої тварини (собаки), що призвело до укусу ОСОБА_2, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.154 КУпАП. (а.с.2).

Довідкою Ізюмської ЦМЛ від 25.04.2018 року, згідно якої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно звертався за медичною допомогою до Ізюмської ЦМЛ 25.04.2018 року о 19 годині 20 хвилин. Лікарем ЦМЛ потерпілому було встановлено діагноз: укушені рани правого стегна. (а.с.8).

Поясненнями ОСОБА_4, який зазначив, що 25.04.2018 року близько 19-00 знаходився вдома. В цей час почув дитячий крик з вулиці. Коли вибіг з будинку, то побачив, як собака сусіда ОСОБА_1 напала на дітей, та побачив, як собака укусила за ногу ОСОБА_2 Після чого вийшов ОСОБА_1, позвав собаку і вона побігла до нього. Після чого почали предявляти претензії з цього приводу, на що він відповів, що не бажає, аби діти ходили біля його двору, після чого розвернувся і пішов до себе додому. Також зазначив. Що сусід ОСОБА_1 навмисно відпустив собаку на дітей. (а.с.5).

Поясненнями ОСОБА_5, яка пояснила, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. 25.04.20178 року близько 19-00 години знаходилась вдома. В цей же час з вулиці почула крик дітей. Коли вибігла на вулицю, то побачила, як собака сусіда з будинку 28 ОСОБА_1 напала на дітей, та побачила, як собака вкусила за ногу ОСОБА_2 після чого вийшов сусід ОСОБА_1, позвав собаку та вона пішла до нього. Після чого почали предявляти претензії з цього приводу, на що він відповів, що не бажає, аби діти ходили біля його двору, після чого розвернувся і пішов до себе додому. Також зазначив, що сусід ОСОБА_1 навмисно відпустив собаку на дітей. (а.с.6).

Згідно акту від 14.05.2018 року Ізюмським ВП ГУНП в Харківської області було проведено вилучення домашньої тварини. (а.с.9).

ОСОБА_1 під розписку отримав від співробітників поліції свою собаку, яку зобовязувався зберігати до винесення рішення. (а.с.10).

Інформацію викладену в свідоцтві про іденьтифікацію тварини суд також оцінює критично, оскільки вказаний документ не містять жодної серії та номеру, фото вказаної собаки відсутне взагалі. Інформація про щеплення проти сказу зроблено на наступний день після вчиення правопорушення.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.154 КУпАП тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров'ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, невизнання ОСОБА_1 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення суд розцінює як вибрану ним позицію свого захисту, побудовану на тому, що діти самі спровокували його собаку. Проте така позиція ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, оскільки із свідчень потерпілої та дослідженим судом доказам у справі убачається те, що собака вкусила дитину поза межами будинку ОСОБА_1, була без намордника та повідка, чим останній порушив правила тримання собаки, що спричинили шкоду здоровю потерпілого ОСОБА_2

Свідчення потерпілої ОСОБА_3 дають суду підстави прийти до висновку про послідовність позиції потерпілої, направленої на встановлення істини у справі, відсутності причин і намірів оговорювати правопорушника ОСОБА_1, що підтверджене вивченими доказами у справі.

На підставі викладеного, суд обґрунтовано приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані ч.2 ст.154 КУпАП, оскільки він не належним чином утримував свою собаку, які належним чином ніде не зареєстрована, напала та вкусила дитину у громадському місці, що спричинило шкоду здоров'ю потерпілого.

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання ОСОБА_1 судом не встановлені.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, її спосіб життя, відношення до скоєного, а тому суд вважає за необхідне, з метою виховання ОСОБА_1, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, піддати його адміністративному стягненню за ч.2 ст.154 КУпАП у вигляді штрафу з конфіскацією тварин.

На підставі ч.2 ст.154 КУпАП, керуючись ст.ст. 9, 23, 24, 25, 27, 33, 251, 283, п.1 ст.284 КпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 5 (пяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 51 (пятдесят одна) гривня (призначення платежу: «Адміністративні штрафи та інші санкції»; рахунок отримувача: 0012; отримувач коштів: Ізюмське УДКСУ Харківської області, код отримувача , банк отримувача: Казначейство України; код банку отримувача: МФО 899998; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Собаку за прізвиськом «Герда», світло-жовтого кольору, безпородна, висотою в холці 40 см, яка належить правопорушнику ОСОБА_1 конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 гривень (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя М.О. Гуренко