АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2079/2017 Суддя у І-й інстанції: Слободянюк П.Л.
Категорія: ст. 172-6 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2017 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, українця, громадянина України, який працює на посаді головного спеціаліста відділу контрольно-аналітичного забезпечення керівника апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) управління контрольно-аналітичного забезпечення керівництва апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) апарату виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), зареєстрований та проживає за адресою:АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п'ятдесят) гривень.

Постановою суду ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він станом на 1 січня 2017 року, будучи державним службовцем категорії «В», подаючи вперше декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов'язаний подати таку щорічну декларацію за 2016 рік з 01 січня до 01 травня 2017 року.

Незважаючи на це, ОСОБА_3, будучи обізнаним щодо вимог Закону України № 1975 VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» , усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік, подав зазначену декларацію до системи подання та оприлюднення, відповідно до Закону, декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, лише 05.05.2017, тобто несвоєчасно, без поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що в його діях немає вини у формі прямого чи не прямого умислу, оскільки ним вчинялись послідовні дії користувача ІТС Реєстр, спрямовані на вчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, проте вказані дії не були завершені, з огляду на відсутність спеціальних технічних знань, а також першого користування ІТС Реєстр. Вважає, що належних і допустимих доказів, які б беззаперечно доводили його вину в матеріалах справи немає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора Дяченко В.П., який проти неї заперечив, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази вини особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та дати їм належну оцінку в їх сукупності.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ці вимоги закону судом в повній мірі не були дотримані, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Разом з тим, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом або несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Втім суддя, приймаючи рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП, в достатній мірі не врахував пояснень ОСОБА_3, який в судовому засіданні пояснив, що послідовно вчиняв дії користувача ІТС Реєстр на подання декларації 03 березня 2017 року та об 11:23:09 натиснув кнопку «Подати документ», яку було успішно збережено, проте не підтвердив подання документу шляхом накладення на нього електронного цифрового підпису через відсутність спеціальних технічних знань. Вже пізніше, в травні 2017 року, коли стало відомо, що декларація фактично не була подана, а саме не завершено її подачу у технічному сенсі, він 05 травня 2017 року продовжив вчиняти послідовні дії користувача ІТС Реєстр на подання декларації та о 14:08:20 натиснув кнопку: «Подати документ», підтвердивши подання електронним цифровим підписом.

Отже умислу на не подання декларації ОСОБА_3 не мав.

Крім того, суд не врахував наявні матеріали, надані Національним агентством з питань запобігання корупції про те, що ОСОБА_3 дійсно вчинено до 01.04.2017 року всі дії, спрямовані на заповнення та збереження електронної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (ас. 21-23), чим повністю підтверджуються пояснення ОСОБА_3

Також при розгляді даної справи суд в достатній мірі не врахував те, що ОСОБА_3 не мав умислу на приховування своїх доходів та майна, а також не мав наміру подавати декларацію з пропуском встановленого строку.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, постанова судді від 18 квітня 2018 року щодо ОСОБА_3 - скасуванню, а провадження у справі щодо нього - закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП - скасувати та прийняти нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Т.М. Юденко