АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/310/18 Номер провадження 33/786/468/18Головуючий у 1-й інстанції Путря О. Г. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, захисника - адвоката Киченок А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою із доповненнями ОСОБА_2 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого таксистом служби таксі 838, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою, 04.01.2018 року о 17 год. 25 хв. ОСОБА_2 по вул. Європейській, 162 в м. Полтаві керував автомобілем DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу із доповненнями , в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляції вказує, що суд розглянув справу однобоко і з порушенням чинного законодавства.

Апелянт зазначає, що поліцейський ОСОБА_4 ставився до нього упереджено і тому склав протокол відносно нього.

ОСОБА_2 стверджує, що не вживає наркотичних засобів, а приймає замісну терапію, при цьому йому не заборонено керувати транспортними засобами.

Вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення його для проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння , йому не було видано направлення до медичного закладу , а на місці від проходження огляду він не відмовлявся.

Крім того, просить врахувати, що він є інвалідом другої групи, у нього на утриманні дружина-інвалід та донька з малолітньою дитиною, робота водієм в службі таксі є його єдиним джерелом доходу.

Позиції учасників судового провадження в апеляційному суді

В судовому засіданні особа , яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисник апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що суддя суду першої інстанції вказаних вище вимог закону дотримався в повному обсязі , правильно встановив фактичні обставини по справі, обґрунтував їх належними на допустимими доказами та дав їм правильну юридичну оцінку.

Визнаючи ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП суддя послався на протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 ч.1 КУпАП , показання свідка - працівника поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні , пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відеозапис фіксування правопорушення.

Із вказаними доводами винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги із доповненнями не спростовують вищенаведених висновків суду першої інстанції.

Так за нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом було повторно допитано особу , яка притягується до адміністративної відповідальності , досліджено в судовому засіданні відеозапис фіксування правопорушення із змісту якого вбачається , що дійсно ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі. Аналіз цього відео дає всі підстави вважати , що він діяв при цьому свідомо , без будь-якого примусу з боку працівників поліції. На відео чітко видно свідків відмови , які своєю поведінкою засвідчили цей факт .

При цьому, варто звернути увагу , що і сам ОСОБА_2 в апеляційному суді не заперечував факту відмови від проходження огляду в медичному закладі. Проте, давав цій обставині пояснення , які на його думку виключають адміністративну відповідальність. Зокрема, він посилався на відсутність правових підстав для направлення його до медичного закладу.

У постанові судді місцевого суду було надано оцінку , також , і факту обґрунтованості підозри з боку поліцейських наявності у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння.

При цьому , суддя послалась як на зовнішні ознаки , які були встановлені поліцейськими так і на письмове повідомлення Полтавського обласного наркологічного диспансеру із змісту якого вбачається , що ОСОБА_2 перебуває на лікуванні методом замісної підтримувальної терапії , яка передбачає контрольоване вживання наркозалежними особами передбачених законом медпрепаратів, що містять наркотичні складові.

Окремо слід звернути увагу на те , що ОСОБА_2 , як особа , яка перебуває на вказаному лікуванні , мав би усвідомлювати всю значимість проходження ним медичного огляду , сприяти проведенню такого огляду , який міг би встановити чи вміст наркотичної речовини у його організмі відповідає призначенням , чи явно перевищує , що впливає на кваліфікацію його дій. В даному ж випадку ОСОБА_2 свідомо ухилився від проведення медичного огляду в медичному закладі.

Посилання ОСОБА_2 в апеляції на те, що він не відмовлявся від проходження огляду на місці , не змінюють правової кваліфікації його дій , оскільки такий огляд на стан наркотичного сп'яніння на місці неможливий за визначенням. Працівники поліції позбавлені права та можливості відбирати біологічні зразки і , відповідно , проводити лабораторні дослідження на місці.

Аналізуючи доводи апеляції варто зазначити, що сама відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння за наявності обґрунтованої підозри поліцейського про перебування особи у такому стані, згідно з диспозицією статті 130 КУпАП є самостійною підставою для кваліфікації дій за цією статтею.

Не намагався ОСОБА_2 і самостійно пройти обстеження на стан наркотичного сп'яніння , яке формально і не має значення для кваліфікації його дій , проте можливо могло б вплинути на оцінку доказів у справі.

Не є такими , що заслуговують на увагу і відповідно не впливають на кваліфікацію дій , також і твердження апелянта на нібито порушення допущені з боку поліцейських , яке виразилось у тому , що ними не було надано письмового направлення для медичного огляду , оскільки ОСОБА_2 відмовився від нього.

Не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_2 також і посилання в доповненнях до апеляції на ту обставину , що він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Таким чином під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Порушень законодавства , які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Наявність у ОСОБА_2 дружини інваліда , доньки і того , що він є єдиним утриманцем , не може слугувати підставою для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст..294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення , а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 15 березня 2018 року щодо нього - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин