Справа № 165/1617/18
Провадження № 3/165/571/18
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2018 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., за участю прокурора Данилюка О.В., особи, що притяується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює лікарем-хірургом Нововолинської ЦМЛ та депутатом Новоовлинської міської ради Волинської області,

за ч.2 ст.172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

встановив:

У протоколі про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією за №154 оперуповноваженим МРВ №3 Управління захисту економіки у Волинській області ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1, будучи депутатом Нововолинської міської ради Волинської області сьомого скликання взяв участь у голосуванні під час прийняття рішення №22/45 від 28 лютого 2018 року, яким його дружині ОСОБА_3 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0577 га для обслуговування нежитлового приміщення за адресою: вул. Кобзаря, буд.17, м. Нововолинськ, Волинська область, тобто брав участь у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, що вплинуло на обєктивність та неупередженість прийняття рішення, чим порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 ЗУ "Про запобігання корупції", тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнав. Зазначив, що він повідомляв депутатів міської ради про те, що разі прийняття позитивного рішення дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0577 га для обслуговування нежитлового приміщення за адресою: вул. Кобзаря, буд.17, м. Нововолинськ, Волинська область буде наданий його дружині ОСОБА_3, тобто про наявий конфлікт інтересів. Вважає, що підставно приймав участь у голосуванні, оскільки керувався спеціальним законом, а саме ЗУ "Про органи місцевого самоврядування". Крім того, згідно листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов»язані з корупцією», аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дій, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому. Відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій. Враховуючи те, що рішення на сесії приймалось колегіально, воно не суперечить представницьким повноваженням депутата міської ради, голосування не вплинуло на обєктивність та неупередженість прийнятого рішення колегіальним органом, тому вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, а тому просить закрити провадження у даній справі. Крім того, вказав, що він не був ознайомлений з обмеженнями щодо конфлікту інтересів; депутатам міської ради ні до засідання, ні в ході нього, ніхто не розяснював про порядок та способи врегулювання конфлікту інтересів.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП та просив накласти стягнення в межах санкції вищевказаної статті.

За ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно п. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014р. №1700-УІІІ субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, в тому числі: народні депутати України, депутати Верховної Ради, Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

У відповідності до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції Закону №1975-VII від 23 березня 2017 р., діючої в момент виникнення спірних правовідносин) правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України, керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, суддів Конституційного Суду України та суддів судів загальної юрисдикції, голів, заступників голів обласних та районних рад, міських, сільських, селищних голів, секретарів міських, сільських, селищних рад, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів.

Відповідно до ч.1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільський, селищний, міський голова, секретар, депутат сільської, селищної, міської ради, голова, заступник голови, депутат районної, обласної, районної у місті ради бере участь у розгляді, підготовці та прийнятті рішень відповідною радою за умови самостійного публічного оголошення про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Згідно примітки до статті, терміни «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів», «неправомірна вигода», «подарунок» вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про запобігання корупції».

Як вбачається із розяснень Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017р. «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», для забезпечення однакового і правильного застосування судами загальної юрисдикції Закону України «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою уникнення неоднозначного тлумачення норм закону в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст.1 Закону дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.2 ст.172-7 КУпАП вчинення дій чи прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів тягнуть за собою накладення штрафу від до двохсот до чотирьохсот неоподаткованих мінімумів громадян.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, оскільки, як встановлено в судовому засіданні з копії протоколу двадцять другої сесії міської ради сьомого скликання від 28 лютого 2018 року, копії рішення №22/45 від 28 лютого 2018 року та копії поіменного голосування (а.с.30-45), за рішення про надання дозводу ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0577 га для обслуговування нежитлового приміщення за адресою: вул. Кобзаря, буд.17, м. Нововолинськ, Волинська область, проголосували 27 з 27-ми присутніх на засіданні депутатів міської ради, в тому числі і ОСОБА_1, відтак його особисте голосування за прийняття вказаного рішення не мало вирішального значення, а отже і відсутній реальний конфлікт інтересів, відповідальність за який передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», ч.2 ст.172-7, ст.ст. 221, 283, 284, 285, 287 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, закрити у звязку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Волинської області.

Суддя А.В. Василюк