Провадження № 3/761/4394/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою - АДРЕСА_1, РНОКПП невідомий, за ч.1 ст.130 КУпАП,

у с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 10.05.2018 приблизно о 23 год. 00 хв. керував автомобілем «Субару», реєстраційний номер НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Щусєва, у стані алкогольного сп'яніння. Факт перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння підтверджений даними тесту, проведеного за допомогою приладу «Драгер», вміст алкоголю становив 1,53 проміле.

Вказаними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), що тягне відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, до суду не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 10.05.2018 серії БД № 344052, який складений уповноваженою особою, результати тесту на стан алкогольного сп'яніння водія, проведеного за допомогою приладу «Драгер» від 10.05.2018 № 1211, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1, підписаний свідками огляду ОСОБА_2 та ОСОБА_3, пояснення останніх, відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП у м. Києві, дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

На суддю також покладається обов'язок встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи, шляхом здійснення належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворює, зокрема, керування транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп'яніння.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні. Ці дані встановлюються, у тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом тощо.

Як вбачається з результату тесту на стан алкогольного сп'яніння водія ОСОБА_1, проведеного за допомогою приладу «Драгер» від 10.05.2018 № 1211, вміст алкоголю становив 1,53 проміле, що підтверджує факт керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Крім того, з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1вбачається, що огляд проводився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які підтвердили, що вміст алкоголю становив 1,53 проміле.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що вказаними вище діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя враховує, що відповідно ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Однак, судове засідання, призначене на 15.06.2018 ОСОБА_1, будучи повідомленим про розгляд справи до суду також не прибув, про поважність причини неявки не повідомив.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України», у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки гр. ОСОБА_1 та свідчать про намір останньогоу такий спосіб уникнути передбаченої законом відповідальності.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке становить підвищену суспільну небезпеку, яку особа створює під час керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, обставини вчинення адміністративного правопорушення, суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення адміністративного стягнення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 33, 268, 283, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

гр. ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з гр. ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 307-308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, а у разі оскарження постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя В.М.Циктіч