БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/822/18 Провадження № 3/497/630/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.07.2018 року, м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретарів судового засідання - Ковтун О.І., Сітченка М.І.,

особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1,

особи, яка склала протокол - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, адміністративні матеріали відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, громадянина України, тимчасово не працюючого, не інваліда, одруженого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м Болград, Одеська область, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, паспорт серії КЕ № 090067 виданий 13.10.1995 року Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2018 року інспектором ГРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1, складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що 05.05.2018 року о 08:00 годині громадянин ОСОБА_1 в м. Болград Одеської області по вул. Північна, навпроти будинку № 54, керував автомобілем ВАЗ-11183, державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння (в парах видихаємого повітря з рота різкий запах алкоголю). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

18.05.2018 року та 06.07.2018 року ОСОБА_1 в суді свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, категорично заперечував свою винуватість, стверджуючи, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, а також те, що при зупинці його транспортного засобу жодних свідків не було, та поліцейський не пропонував йому пройти обстеження з використанням спеціального технічного приладу, не пропонував йому проїхати до медичного закладу, протокол складався на капоті автомобілю після того як він підписав чистий не заповнений бланк. Копія протоколу йому була видана, однак вона зовсім не читаєма, та не зрозуміло йому було, за яке саме правопорушення він притягується до адміністративної відповідальності. Жодних пояснень він не писав, і підпис свій не ставив.

Просив розгляд справи відкласти в зв'язку з необхідністю належної підготовки до судового розгляду з метою захисту своїх прав, викликати в судове засідання особу, яка склала відносно нього протокол, та свідків, що зазначені в протоколі.

Судом було задоволено клопотання ОСОБА_1, та відкладено розгляд справи на 06.07.2018 року.

В призначений час 06.07.2018 року особа яка склала адмінпротокол та свідки в судове засідання не прибули, причини неявки не повідомили, будь-яких заяв, пояснень, клопотань до суду не надсилали.

Суд повторно відклав розгляд справи, та призначив судовий розгляд на 31.07.2018 року, надіславши рекомендований листи на адресу свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Повідомлення повернулися з відміткою про вручення.

Надане судом судове доручення Болградському ВП про вручення повідомлення особі, яка склала адміністративний протокол ОСОБА_2 було також вручено.

Особа, яка склала протокол ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що дійсно водій ОСОБА_1 був зупинений 05.05.2018 року біля 08:00 години ранку на вул.25 Чапаєвської Дивізії біля будинку 54, м. Болград Одеської області. Водій ОСОБА_1 вів себе не адекватно, йому було запропоновано у присутності свідків, які є водіями маршрутних рейсових автобусів, що проїжджали повз них, пройти обстеження за допомогою приладу Драгер, однак водій відмовився, також відмовився категорично проїхати до медичного закладу. Протокол складався в службовому автомобілі, ОСОБА_1 сидів при цьому поруч, та власноручно писав пояснення. Відмова водія від проходження обстеження була зафіксована на відео. Пояснив, що у разі потреби, явка свідків буде забезпечена.

Надалі ОСОБА_1, після перегляду відеозапису, не зміг спростувати твердження інспектора поліції, та вказав на те, що дійсно поліцейський прав, та все викладено вірно.

Просив зменшити йому розмір штрафу, оскільки він не працює, матеріально не забезпечений, та не має змоги сплатити такий великий штраф.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року за N 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за N 1413/27858 (надалі Інструкція);

- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок);

Інструкція … визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).

Огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).

Згідно п.3 Інструкції … ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Інструкції … визначено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).

Розділ ІІ чітко визначає процедуру проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів. В тому числі згідно п.6 розділу ІІ огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Зазначений вище Порядок …. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №368916 від 05.05.2018 року, в якому викладено суть допущеного ОСОБА_1 правопорушення.

В протоколі в графі «Свідки чи потерпілі» внесено відомості про свідків правопорушення: ОСОБА_3: АДРЕСА_1; ОСОБА_4: м. Болград, вул. Малевинського, буд.71, які проставили свої підписи.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» зазначено: «С протоколом ознакомлен».

- письмовими поясненнями ОСОБА_1, які ним власноручно написані;

- диском з відеозаписом події правопорушення, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження обстеження за допомогою технічного засобу «Драгер», від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 проте, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, а також те, що при зупинці його транспортного засобу жодних свідків не було, та поліцейський не пропонував йому пройти обстеження з використанням спеціального технічного приладу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено, що він відмовився він проходження медичного огляду. Зазначене підтверджується відеозаписом.

Таким чином ОСОБА_1 визнавав свою винуватість на час вчинення адміністративного правопорушення, та складення протоколу, що є безумовним і не оскаржуваним доказом в даному випадку.

До того ж, ОСОБА_1 протягом двох судових засідань 18.05.2018 року та 06.07.2018 року вину не визнавав, а 31.07.2018 року у присутності особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення підтвердив усі обставини, що були зазначені поліцейським.

Таку поведінку ОСОБА_1 суд вважає певним способом захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення, в силу суворого стягнення, передбаченого санкцією інкримінованого йому правопорушення, та особливу увагу приділяє тим діям та поясненням ОСОБА_1, наданим безпосередньо після вчинення правопорушення, які були визнавальними.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи …

При розгляді даних матеріалів, особою відносно якої складено протокол не було заявлено жодних клопотань, та не надано доказів на спростування вини ОСОБА_1, та на підтвердження його доводів стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають суду підстави прийти до висновку про те, що працівниками поліції були дотримані вимоги положень:

- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …,

- Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння …

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді цих матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Проаналізувавши усі наявні в справі докази, заслухавши пояснення присутніх, суд дійшов глибокого переконання щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

В судовому засіданні суд переконався, що ОСОБА_1 не усвідомив протиправність допущення грубого порушення п.2.9 ПДР України та неприпустимість вчинення адміністративних правопорушень за ст.130 КУпАП в майбутньому, оскільки відповідних висновків для себе не зробив, та у вчиненому правопорушенні не розкаявся, а навпаки намагався суд ввести в оману.

Відповідно до вимог ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, і будь-які твердження водія, його особистість, не можуть бути пом'якшуючою підставою для призначення стягнення за ст.130 ч.1 КУпАП, крім того, санкція цієї статті не передбачає альтернативні види стягнень.

З урахуванням викладеного, а також характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, приймаючи до уваги ступінь його вини, відсутність обставин, що пом'якшують адміністративну відповідальність та інші вимоги ст.33 КУпАП, з метою виховання правопорушника та попередження наступних правопорушень, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що буде відповідати характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Враховуючи актуальність проблеми керування водіями транспортними засобами у стані алкогольного спяніння та збільшення за останній час кількості ДТП в Україні за участі таких водіїв, а також активізацію законодавчої ініціативи щодо посилення у найближчому майбутньому відповідальності відносно осіб, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, навіть до кримінальної, суд приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яке відповідає карній, превентивній та виховальній функціям адміністративної відповідальності.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352.40 гривен.

Керуючись ст.ст.9-11, 33, 40-1, 130, 221, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200.00 гривен (десять тисяч двісті гривен) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352.40 гривен (триста п'ятдесят дві гривні сорок копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Повний текст судового рішення виготовлено 01.08.2018 року.

Суддя ___________ С.В.Кодінцева