Номер провадження: 33/785/757/18
Номер справи місцевого суду: 504/291/18
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Тьосової Я.В., Урум Т.В., за участю прокурора Самборського О.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.2 КУпАП закрито за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрито за спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З постанови від 16.04.2018 року вбачається, що ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, несвоєчасно повідомив про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги пункту 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції». Зокрема, ОСОБА_2, відповідно до розпорядження голови Новобілярської селищної ради Лиманського району Одеської області від 25.12.2015 року №54/2015-ср призначений на посаду директора КП «Біляркомунгосп». У відповідності до ст. 3 п. 2 п. п. «а» Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія цього Закону. На виконання вимог п. 2 ст. 52 закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 був зобов'язаний подати електрону декларацію у строк до 23.05.2017 року, тому як 13.05.2017 року набув право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та її вартість на дату набуття права власності становила 443 380 грн. Проте, ОСОБА_2 в порушення ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 року несвоєчасно подав електронну декларацію щодо суттєвих змін в майновому стані, а саме 08.12.2017 року.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду змінити, виключивши з мотивувальної частини рішення висновок про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції фактично визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, проте у зв'язку із закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, провадження по справі було закрито. Апелянт вважає, що постанова суду не відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, суд безпідставно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення, та вказує, що згідно ст. 247 КУпАП встановлення зазначених в цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі й вини особи у його вчиненні. ОСОБА_2 наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складений 29.01.2018 року, тобто на момент фактичного розгляду справи 16.04.2018 року строки накладення адміністративного стягнення пропущені.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду його апеляційної скарги, однак в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з'являвся, причини своєї неявки не повідомляв.

Суд апеляційної інстанції, чітко дотримуючись вимог ст. 268 КУпАП, маючи інформацію про своєчасне сповіщення особи, доходить висновку про те, що ОСОБА_2 не з'являється в судові засідання апеляційного суду з метою затягування судового розгляду справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду в повному обсязі було дотримано гарантовані права ОСОБА_2 на захист, в тому числі бути присутнім при судовому розгляді справи, та з метою дотримання вимог розумності тривалості судового провадження з апеляційного перегляду рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року за апеляційною скаргою ОСОБА_2, апеляційний суд приходить до висновку про можливість проведення судового провадження за відсутності апелянта.

Заслухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив рішення районного суду залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_2 підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №120 від 29.01.2018 року (а. с. 1-5); рапортом (а. с. 6. 7, 8); відповіддю голови Новобілярської селищної ради Мартинової Ж.Б. від 10.01.2018 року (а. с. 12); інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, відповідно до якого 13.05.2017 року відбулась державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 на підставі довідки про виплату пайового внеску, серія та номер: 48, виданий 19.04.2017, видавник: Обслуговуючий кооператив «Будинок 10»; акт повернення частки внеску до пайового фонду, серія та номер: б/н, виданий 19.04.2017, видавник: Обслуговуючий кооператив «Будинок 10» та ОСОБА_2; персональний меморандум, серія та номер: 9-288, виданий 12.05.2016, видавник: Обслуговуючий кооператив «Будинок 10» та ОСОБА_2 (а. с. 17); витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого ОСОБА_2 подано декларацію (щорічну) за 2016 рік та 08.12.2017 року подано декларацію про суттєві зміни в майновому стані (а. с. 20-37) та іншими матеріалами.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно матеріалів справи, 13.05.2017 року ОСОБА_2 набув право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, вартість на дату набуття якої становить 443 380 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Тобто, в період з 13.05.2017 року по 22.05.2017 року ОСОБА_2 повинен був повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Однак, в порушення вищезазначених вимог ОСОБА_2 не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані в зазначений період, а повідомив лише 08.12.2017 року.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про те, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю за спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Також, згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП зазначається, що адміністративні стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення.

Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження.

Згідно матеріалів справи, 08.12.2017 року ОСОБА_2 подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані, тобто вказаний день є фактичним днем виявлення вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (а. с. 26-29).

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не визнавав своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, районний суд правильно спочатку в повному обсязі дослідив всі обставини справи, встановив що діяння ОСОБА_2 містять ознаки та склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та ОСОБА_2 винний в його вчиненні і лише після цього закрив провадження у зв'язку із спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В зв'язку з цим, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст. 252 КПК України, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи та встановивши всі обставини правопорушення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та закінчення строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постановив законне та обґрунтоване рішення.

Будь-яких підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційним судом в ході розгляду справи не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.04.2018 року про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 2 КУпАП, у зв'язку зі спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб