Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1103/18
провадження № 3/650/465/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області Сікора О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Великоолександрівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2018 року заступником начальника Великоолександрівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 в смт.Велика Олександрівка по вул. Свободи 161 складено протокол про адміністративне правопорушення № 44/30610113 (далі Протокол) в якому зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 2/557/11 виданого 03 лютого 2012 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2011р. і до повноліття дитини, щомісячно, встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 7 грудня 1984 року № 8073-X (далі КУпАП), несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання та у відповідності з вимогами частини 12 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон).

Згідно з розрахунком від 05 червня 2018 року заборгованість зі сплати аліментів за період з 01 грудня 2011 року по 01 червня 2018 року становить 29554,00 грн.

Протокол підписано особою, яка притягається до відповідальності.

До протоколу додані: довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів, копія виконавчого листа № 2-557/11 виданого 03 лютого 2012 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області, копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 квітня 2012 року.

Під час підготовки справи до судового розгляду, у відповідності до вимог статті 278 КУпАП, встановлено, що зазначений протокол не відповідає вимогам статті 256 КУпАП, а тому підлягає направленню на доопрацювання з таких підстав.

Відповідно до статті 178 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 279 КУпАП процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачає, зокрема оголошення протоколу про адміністративне правопорушення, після чого на судовому засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Протокол про адміністративне правопорушення є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення на підставі якого встановлюються обставини, що мають значення для справи (частина перша статті 251 КУпАП).

Відповідно до частини 12 статті 71 Закону за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

За результатами розгляду справи суд виносить постанову, зміст якої має містити, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи (частина друга статті 283 КУпАП).

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що Протокол, який складено відповідальною особою, повинен містити відомості про обставини, що характеризують суть адміністративного правопорушення у відповідності до диспозиції інкримінованої статті із визначенням: субєкта, субєктивної сторони, обєкта, обєктивної сторони, оскільки протокол за своєю суттю та призначенням, крім доказового значення, представляє собою обвинувачення особи у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення в межах якого суд здійснює розгляд справи.

При цьому суд не може вийти за межі такого обвинувачення або уточнити в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунути певні розбіжності або неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки в такому випадку суд перебиратиме на себе функції сторони обвинувачення, чим порушить принцип рівності сторін і вимоги змагальності процесу. За таких обставин особа буде позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом. Навпаки, вона буде змушена захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується.

Такі самі висновки надані Європейським судом з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.).

Отже, зважаючи на те, що КУпАП не передбачає при судовому розгляді участь особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, останній може бути повернутий судом органу від імені якого його складено у разі виявлення порушень при оформленні, що спрямоване на забезпечення умов для повного, обєктивного та всебічного розгляду справи, а отже уникнення помилок при виконанні завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення закріпленого у його першій статті.

Згідно із статтею 183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до вказаної диспозиції обєктивна сторона правопорушення передбачає: несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї; виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Тобто у Протоколі, крім іншого, має бути зазначено суму аліментних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, яка виражається в національній валюті і яка дозволить суду встановити чи перевищує розмір заборгованості вказану суму, що є обовязковою умовою для притягнення особи до юридичної відповідальності вказаного виду.

Суд позбавлений можливості встановлювати таку суму самостійно, оскільки, як зазначено вище, суд лише перевіряє чи є в бездіяльності особи склад інкримінованого правопорушення чи ні. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це становить порушення частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відсутність в Протоколі вказаних даних позбавляє особу, яка притягається до адміністративної відповідальності здійснювати ефективний захист своїх прав та інтересів, адже вона позбавлена можливості оспорити конкретні факти, які є фундаментальними при розгляді справи, однак які не мають чіткого вираження.

Субєктивна сторона правопорушення передбачає винні дії або бездіяльність (умисні або з необережності) особи, що обумовлює зазначення в Протоколі відповідних ознак поведінки особи, однак у ньому не вказано про те, чи була обізнана особа про здійснення відносно неї виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів.

Поряд з цим державному виконавцю необхідно визначитись із періодом заборгованості за виникнення якої щодо особи складено Протокол з урахуванням вимог статті 8 КУпАП.

Так, відповідно до частини першої та другої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до частини другої статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року № 2234-19, який набрав законної сили 06 лютого 2018 року, а отже саме з цієї дати вказана стаття є чинною та встановлює відповідальність за вчинення передбаченого правопорушення.

Тобто дії або бездіяльність особи будуть протиправними лише у тому випадку, якщо вони мали місце під час дії відповідного закону. Це обумовлено тим, що особа діючи певним чином має усвідомлювати наслідки своєї поведінки та розуміти про можливість їх настання.

Особа не може бути притягнута до юридичної відповідальності за поведінку, яка на час її здійснення не визнавалась державою протиправною, оскільки законодавством зворотна сила законів, які встановлюють таку відповідальність, заборонена.

Згідно з Протоколом державний виконавець вбачає протиправну бездіяльність особи у виникненні заборгованості за період з 01 грудня 2011 року по 01 червня 2018 року, який охоплює і проміжок часу протягом якого відповідальність за статтею 183-1 КУпАП була відсутня.

З цього вбачається, що при несплаті аліментів в період з 01 грудня 2011 року по 06 лютого 2018 року особа не могла передбачити, що за це може настати адміністративна відповідальність, а відтак немає підстав для визнання її бездіяльності протиправною та накладення стягнення встановленого санкцією інкримінованої статті, адже це призведе до порушення вищевказаних конституційних гарантій.

Отже, за вказаною нормою закону платник аліментів може нести відповідальність у разі виникнення заборгованості відповідного розміру, яка утворилась під час її дії, що відповідає принципу дії закону у часі.

Визначати розмір такої заборгованості має державний виконавець, а ні суд, на який, за вищевикладених обґрунтувань, щодо цього покладено обовязок перевірити правильність її нарахування. В даному випадку може йтися про заборгованість у період з 06 лютого яка державним виконавцем не визначена.

Крім того, відсутність у Протоколі суми відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання, також не дозволяє суду ідентифікувати відповідну заборгованість як протиправну.

Слід також звернути увагу на те, що Протокол містить істотні протиріччя у змісті викладеному в описовій та мотивувальній частинах.

Так, в його описовій частині йдеться про утворення заборгованості з причини несплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а в мотивувальній частині йдеться про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності вчинила правопорушення, яке полягає у несплаті аліментів на утримання одного з подружжя, батьків або інших членів сімї.

Логічна конструкція відповідного тексту свідчить про те, що в даному випадку державний виконавець не цитує норму закону, а чітко визначає, яка стаття передбачає відповідальність і викладає її диспозицію з урахуванням встановлених обставин.

Також Протокол містить незаповнені поля, що викликає сумніви та не дозволяє встановити, чи були свідки, поняті, та чи вони мали бути зазначені, чи вони були відсутні.

Зазначені недоліки оформлення Протоколу є суттєвими та такими, що перешкоджають розгляду справи про адміністративне правопорушення у відповідності до завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, а отже відповідні матеріали необхідно повернути органу від якого вони надійшли для доопрацювання.

На підставі викладеного, керуючись вищезазначеними положення чинного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ПОСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення № 44/30610113 від 05 червня 2018 року складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення з доданими матеріалами повернути до Великоолександрівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.О. Сікора