Справа № 296/3555/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" липня 2018 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Янчук Н.П., за участю секретаря судового засідання Новицької О.В., прокурора Канарського В.С., розглянувши адміністративну справу за протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, командира в/ч НОМЕР_1 (учасник бойових дій), проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , являючись з 20.06.2010 року по 17.03.2018 року командиром військової частини НОМЕР_2 (начальником 102 окремого складу зберігання повітряно-десантної техніки та майна), згідно ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.
Згідно зі ст. ст. 29, 30, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Відповідно до ст.ст.58,59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник, зокрема, відповідає за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів, а також організовує та безпосередньо керує бойовою підготовкою, здійснює контроль за її ходом, об`єктивно оцінює досягнуті підлеглими результати, підбиває підсумки й заохочує кращих.
Вимогами ст.6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що право командира віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого їх виконувати.
У зв`язку з вищевикладеним, майор ОСОБА_1 являється військовою посадовою особою Збройних Сил України, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, тобто особою, яка відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
У відповідності до ч.1 ст.28 Закону, особи, визначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів; Повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
Згідно ч.1 ст.1 Закону, пряме підпорядкування - відносини прямої організаційної або правової залежності підлеглої особи від її керівника, в гому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на роботу, звільнення з роботи, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень тощо, контролю за їх виконанням.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону, реальним конфліктом інтересу є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що виливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Приватний інтерес будь-який майновий чи не майновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками із фізичними чи юридичними особами.
Окрім цього, згідно ч.1 ст.27 Закону особи, зазначені у підпунктах «а», «в»-«з» пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку із виконанням повноважень близькими їм особами.
Відповідно до ч.4 ст.20, ст. 20-1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військові посадові особи не можуть перебувати з близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності підлеглої особи від її начальника, у тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на службу, звільнення із служби, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням та у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень військова посадова особа зобов`язана негайно доповісти про це своєму безпосередньому начальникові.
Аналогічні вимоги встановлені пунктом 99 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року.
Відповідно до ст.11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майор ОСОБА_1 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, свято і непорушно додержуватись їх, неухильно дотримуватися самому та вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Наказом №320 від 20.06.2010 року, ОСОБА_1 призначено командиром військової частини НОМЕР_2 (начальником 102 окремого складу зберігання повітряно-десантної техніки та майна), який є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Згідно п.3 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 103 від 01.10.2015, майора ОСОБА_1 , працівника ОСОБА_2 (теща ОСОБА_1 ) призначено на посаду товарознавця відділення прийому та відправки військової частини НОМЕР_2 .
Пунктом 3 ч.1 ст.1 розділу 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що близькі особи це - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, маги, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.
Таким чином, майор ОСОБА_1 в порушення ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 28 Закону, достовірно знаючи, що у нього прямому підпорядкуванні перебуває товарознавець відділення прийому та відправки по сумісництву, мати його дружини (теща) ОСОБА_3 , тобто близька для його особа, і що у його службовій діяльності виник конфлікт інтересів, а саме суперечність між особистими інтересами особи та її службовими повноваженнями, наявність якого може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, а також на вчинення чи не вчинення дій під час виконання наданих їй службових повноважень, з часу призначення останнього на займану посаду до часу складення протоколу про адміністративне правопорушення, не ужив жодних заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно у письмовій формі не повідомив безпосереднього керівника командуючого Високомобільними десантними військами.
Таким чином, в порушення ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, своїми умисними діями ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.
ОСОБА_1 , являючись з 20.06.2010 року по 17.03.2018 року командиром військової частини НОМЕР_3 (начальником 102 окремого складу зберігання повітряно-десантної техніки та майна, згідно ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Згідно зі ст. ст. 29, 30, 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Відповідно до ст.ст. 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник, зокрема, відповідає за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів, а також організовує та безпосередньо керує бойовою підготовкою, здійснює контроль за її ходом, об`єктивно оцінює досягнуті підлеглими результати, підбиває підсумки й заохочує кращих.
Вимогами ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати.
У зв`язку з вищевикладеним, майор ОСОБА_1 являється військовою посадовою особою Збройних Сил України, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, тобто особою, яка відповідно до пп. «г» п.1 ч.1 ст.3 Закону є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.
Частиною першою статті 28 Закону встановлені вимоги до осіб, передбачених п.п.1, 2 ст.3 Закону, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що передбачають нормативний обов`язок вживати заходи щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів, вживати заходи щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у нього безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство з питань запобігання корупції чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.
Згідно ч.1 ст.1 Закону, реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Цією ж статтею передбачено, що приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами.
Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.
Окрім цього, згідно ч.1 ст. 27 Закону особи, зазначені у підпунктах «а», «в»-«з» пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, не можуть мати у підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв`язку із виконанням повноважень близькими їм особами.
Відповідно до ч.4 ст.20, ст.20-1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військові посадові особи не можуть перебувати з близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності підлеглої особи від її начальника, у тому числі через вирішення (участь у вирішенні) питань прийняття на службу, звільнення із служби, застосування заохочень, дисциплінарних стягнень, надання вказівок, доручень, контролю за їх виконанням та у разі виникнення конфлікту інтересів під час виконання службових повноважень військова посадова особа зобов`язана негайно доповісти про це своєму безпосередньому начальникові.
Аналогічні вимоги встановлені пунктом 99 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Президента України № 1153/2008 від 10 грудня 2008 року.
Відповідна до ст.ст.11, 16, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, майор ОСОБА_1 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, свято і непорушно додержуватися їх, неухильно дотримуватися самому та вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.
Наказом №320 від 20.06.2010 року, ОСОБА_1 призначено командиром військової частини НОМЕР_3 (начальником 102 окремого складу зберігання повітряно-десантної техніки та майна), який с суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Майор ОСОБА_1 , являючись посадовою особою порушив вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції».
Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №103 від 01.10.2015, майора ОСОБА_1 , працівника ЗС України ОСОБА_3 (теща ОСОБА_1 ) призначено на посаду товарознавця відділення прийому та відправки військової частини НОМЕР_3 .
Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 розділу 1 Закону України «Про запобігання корупції», визначено, що близькі особи це - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.
ОСОБА_1 достовірно знаючи, що у його прямому підпорядкуванні перебуває товарознавець відділення прийому та відправки по сумісництву мати його дружини (теща) ОСОБА_3 , однак в порушення ст. ст. 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», затверджував розрахункові платіжні відомості на виплату заробітної плати та приймав рішення по нарахування розміру премії а також надбавки за напруженість: 26 січня 2017 року, 24 лютого 2017 року, 28 березня 2017 року, 26 квітня 2017 року, 29 травня 2017 року, 30 червня 2017 року, 27 липня 2017 року, 28 серпня 2017 року, 27 вересня 2017 року, 28 листопада 2017 року, 21 грудня 2017 року.
Таким чином, ОСОБА_1 являючись командиром військової частини НОМЕР_2 (начальником 102 окремого складу зберігання повітряно-десантної техніки та майна), самостійно не усунувся та систематично приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання (візування) рапортів від 26 січня 2017 року, 24 лютого 2017 року, 28 березня 2017 року, 26 квітня 2017 року, 29 травня 2017 року, 30 червня 2017 року, 27 липня 2017 року, 28 серпня 2017 року, 27 вересня 2017 року, 28 листопада 2017 року, 21 грудня 2017 року, щодо преміювання підлеглих працівників військової частини НОМЕР_2 , на підставі яких серед інших працівників, виплачено премії і ОСОБА_3 , яка являється йому близькою особою - матір`ю його дружини (теща).
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази завдяки всебічному, повному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності.
Враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 складено два протоколи про вчинення ним аналогічних корупційних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, які перебувають в провадженні одного судді та призначені на один час та стосуються однієї особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою об`єктивного розгляду питання щодо притягнення останнього до відповідальності та накладення адміністративного стягнення, тому вважаю за можливе об`єднати в одне провадження вище вказані матеріали в одне провадження.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень визнав частково. Пояснив, що дійсно на підставі його наказу, як командира військової частини НОМЕР_2 , було призначено на посаду товарознавця відділення прийому та відправки військової частини НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , яка є його теща. ОСОБА_3 проживає окремо та їх відносини не носять характеру сімейних. Будь-яких переваг ОСОБА_3 , в порівнянні з іншими працівниками військової частини, при підписанні рапортів про преміювання він не надавав.
Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положення ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-2 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.
Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи приходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, його вина у вчиненні правопорушень доведена матеріалами адміністративної справи.
Керуючись ст.36, ст.ст.283, 284, ст.1, ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»,

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП та застосувати стягнення штраф в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400,00 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Cуддя Н. П. Янчук