Справа № 500/3315/18
Провадження № 3/500/897/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 липня 2018 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 06.04.1994 року, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

25.05.2018 року до суду надійшов від Відділу патрульної поліції у м. Ізмаїл УПП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 406574 від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_1

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 23.05.2018 року о 14:20 год. в м. Ізмаїлі по вул.Нахімова, 437, керував транспортним засобом мотоциклом ІЖ Планета, без номеру, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та у медичному закладі в установленому законом порядку у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 31.05.2018, 20.06.2018, 11.07.2018 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис в протоколі, в якому зазначено, що йому повідомлено про розгляд справи на 31.05.2018р., телефонограма від 21.06.2018р. на 11.07.2018р. Повістки про виклик в судові засідання також направлялися на адресу, вказану в протоколі, а саме: с. Дунайське, Ізмаїльський район, Одеська область, вул. Совхозна, 7. Повідомлення про вручення поштового відправлення поверталися з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оскільки ОСОБА_1 при складенні протоколу про адміністративне правопорушення повідомив саме адресу - с. Дунайське, Ізмаїльський район, Одеська область, вул. Совхозна, 7, як адресу свого місця проживання (про що власноручно розписався в протоколі) і не повідомив іншої адреси свого проживання, враховуючи, що ОСОБА_1 обізнаний про те, що протокол про адміністративне правопорушення буде розглядатися Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області (про що вказано в протоколі), але не цікавився розглядом справи, суд вважає, що судом були вжиті всі заходи для виклику ОСОБА_1 в судові засідання.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні ЄСПЛ по справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008р. Судом було визначено що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_2 проти України" (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). (п.41 Рішення).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судові засідання ОСОБА_1, при його обізнаності про розгляд протоколу судом та про дати судових засіданнь, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що у відповідності до ч.1 ст. 268 КУпАП, можливо провести розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1, з метою недопущення затягування розгляду справи та уникнення ним відповідальності за скоєне за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як було вище встановлено, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного спяніння, в присутності свідків від проходження обстеження на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі відмовився. Вказані обставини також зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення,

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються матеріалами справи, а саме: письмовими поясненнями притягуваного від 23.05.2018, довідкою інспектора відділу патрульної поліції у м. Ізмаїл УПП в Одеській області від 23.05.2018р., поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 23.05.2018, Актом про відмову притягуваного від огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 23.05.2018р., та відеозаписом правопорушення, яким підтверджено, викладені у протоколі та поясненнях, обставини.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, повністю доведена матеріалами справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відношенні ОСОБА_1, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 34, ст. 35 КУпАП помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до уваги безальтернативну санкцію ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд дійшов висновку, що з метою його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню ним нових правопорушень на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення буде достатнім, та повністю досягне мети його застосування.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.С. Адамов