Справа № 500/3182/18
Провадження № 3/500/880/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 липня 2018 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1, що народився 08.03.1991 року, громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

22.05.2018 року до суду надійшов від УПД ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 044540 від 09.05.2018 року відносно ОСОБА_1, складений о 22:00 год. в якому зазначено, що ОСОБА_1, 09.05.2018 року о 21:30 год. на 192 км а/д Одеса-Рені, керував автомобілем «Мерседес 190», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку у присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно наданих письмових пояснень ОСОБА_1, останній вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, який передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки відсутні кваліфікуючі ознаки, передбачені цією статтею. Так, 09.05.2018 року приблизно о 20:00 годині йому зателефонував його знайомий ОСОБА_2 та попросив привезти його з м. Ізмаїл. Оскільки напередодні вдень він вживав алкогольні напої, то він відмовився їхати, на що ОСОБА_2 було запропоновано, щоб він взяв в якості водія їхнього спільного знайомого ОСОБА_3 Приблизно о 21:00 годині вони виїхали з села Кирнички Ізмаїльського району, під час руху водій відчув, що з машиною щось не так, заблимав датчик поламки, та змушений був зупинитися на стаціонарному посту поліції «Кринички». Як з'ясувалось пізніше в його автомобілі виникла несправність, вийшов з ладу датчик тиску, з огляду на що ОСОБА_3 звернувся до працівників поліції з проханням, щоб вони доглянули за автомобілем та за притягуваним, оскільки він в цей час спав на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_3 повернеться до села Кирнички на попутному транспорті по допомогу. Зі слів ОСОБА_3, співробітники поліції погодились на вказану пропозицію та він поїхав в село, а автомобіль був залишений прямо біля КПП. Через деякий час після вищевказаних подій, коли він прокинувся, вийшов з автомобіля та почав спілкуватися з працівниками поліції стосовно обставин зупинки автомобіля і місця знаходження. Оскільки його стан алкогольного сп'яніння не давав йому змоги адекватно сприйняти ситуацію, що склалась, він почав виражатися грубою нецензурною лайкою на адресу працівників поліції. Поспілкувались з ними, після чого він пішов до свого автомобіля, сів на водійське сидіння та знов заснув. Ніяких дій, щодо початку руху автомобіля він не робив. Через деякий час, до нього знов підійшли працівники поліції та вказали на те, що він нібито керував автомобілем в алкогольному стані, з чим він не погодився та зазначив, що він нічого не порушував. Після цього, працівники поліції пішли та повернулися знов з відеокамерою та мобільним телефоном почали зйомку та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Подальші дії з оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 044540 від 09 травня 2018 року, вважає незаконними. З оглядом на вищевикладене, він відмовився від підпису в зазначеному протоколі та відмовився від проходження на стан алкогольного спяніння, оскільки транспортним засобом він не керував.

Згідно наданого клопотання представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_4 про повернення протоколу на доопрацювання, відповідно до ч. І ст.35 Закону України «Про національну поліцію» існує чіткий перелік підстав для зупинки поліцейським транспортного засобу. Разом з тим як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та з відеозапису долученого до матеріалів про адміністративне правопорушення, транспортний засіб не рухався та зупинка вказаного транспортного засобу працівниками поліції не здійснювалась. До протоколу про адміністративне правопорушення рапорту або письмових пояснень працівника поліції із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу не надано, в судові засідання для дачі пояснень, інспектор ГРПП ВОДГР УПД ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 не прибув. Оскільки відмова особи від проходження обслідування на стан алкогольного чи іншого сп'яніння, до якої не застосовувався поліцейський захід - зупинка транспортного засобу, не є об'єктивною стороною правопорушення, як наслідок відсутній склад адміністративного правопорушення. Поліцейським не було видано жодного направлення на проходження обстеження щодо стану сп'яніння. Інспектором вимоги Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" дотримані не були. Матеріали справи не містять направлення, зазначеної в інструкції форми на огляд ОСОБА_1 у закладі охорони здоров'я. Також, перелік технічних засобів, що використовуються для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху станом на сьогоднішній день, затверджено наказом МВС України N 33 від 01.03.2010 року. Також, матеріали справи не містять відомостей про номер та серію відеокамери, дату виробництва та назви камери, на яку здійснювався відеозапис. У матеріалах справи відсутній оригінал відеозапису, а лише міститься СД-диск, що є копією відеозапису. Тобто в матеріалах справи відсутнє джерело походження відеозапису. Не долучені до справи працівниками поліції свідоцтва, що стосуються технічного приладу "відеокамери", не дають можливості встановити той факт, що відеозапис на камеру у відношенні ОСОБА_1 було проведено спеціальним технічним засобом, який входить до вичерпного переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах поліції для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху. Ці обставини в свою чергу позбавляють можливості перевірити та зробити висновок про те, чи були інспектором поліції, під час складання даного протоколу, дотримані вимоги законодавства щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, та чи не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час його складання. Зазначені вище недоліки не дають можливості встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом про адміністративне правопорушення не згодний посилаючись, у тому числі, на підстави, які зазначенні у письмових поясненнях. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 044540 від 09.05.2018 року, складений відносно нього не може вважатися основним процесуальним документом та доказом по справі, оскільки складений з грубими порушеннями діючого законодавства. Посадовою особою при підготовці матеріалів справи, зовсім не було з'ясовано, чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не встановлені фактичні обставини справи, не взято до уваги інші докази, які підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях. У звязку з чим, просить провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Притягуваний не керував авто, а знаходився у ньому (спав у автомобілі, потім виходив з нього, потім знову спав). У звязку із викладеним він і відмовився від проходження огляду на стан спяніння, так як такий обовязок виникає у особи, яка керує транспортним засобом, а отже не розповсюджувався на нього, коли цього незаконно вимагали працівники поліції.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що притягуваний свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення не визнає повністю, з протоколом притягуваний не згоден, не встановлено достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він тільки знаходився в автомобілі, спав, а не керував. До того ж, протокол складений з грубим порушенням діючого законодавства, в протоколі не відображені дійсні обставини справи, він є незаконним. Факт керування транспортним засобом притягуваним, поліцейські не застали та не надали доказів цього. На відео не зафільмовано, що притягуваний рухався на автомобілі, та сам автомобіль не був заведений. Крім того, як вбачається із наданого відеозапису, притягуваний зазначав, що він не керував автомобілем, та що він є пасажиром, що він стояв біля посту, а не керував автомобілем. Крім того, підтвердженням наданих письмових пояснень є те, що на самому початку відео, поліцейський звертається до притягуваного по імені, та після цього просить представиться, що підтверджує, що дійсно притягуваний раніше виходив до поліцейських і спілкувався з ними, та лише після того як він повернувся та сів в машину повторно, до нього підійшли поліцейські.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_1 попросив його зїздити до м.Ізмаїл за їх спільним знайомим ОСОБА_2 на автомобілі ОСОБА_1. Оскільки напередодні ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, то сів за кермо свідок. Приблизно о 21:00 годині вони виїхали з села Кирнички та під час руху він відчув, що з машиною щось не так, загорілася лампочка датчику тиску, у звязку з чим, щоб не завдати шкоди автомобілю, він був змушений був зупинитися на стаціонарному посту поліції «Кринички». Через виниклу несправність, він звернувся до працівників поліції з проханням, щоб вони доглянули за автомобілем та за ОСОБА_1, який спав в машині на передньому пасажирському сидінні. Сам він повернувся до села Кирнички на попутному транспорті по допомогу. Поліцейські підходили до автомобіля та бачили у якому стані знаходився притягуваний, що він був у дуже сильному стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 автомобілем він керував.

Інспектор ГРПП ВОДГР УПД ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 в судові засідання не зявився, незважаючи на неодноразові виклики до суду, будь-яких пояснень не надав.

Свідки, зазначені у протоколі, що неодноразово належним чином викликалися у судове засідання за зазначеними у протоколі адресами, у судове засідання не зявилися, їх явку не забезпечено.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення притягуваного, представника притягуваного, дослідивши матеріали справи, дослідивши відеозапис, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року N 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли автомобіль почав рухатись.

Тобто обовязковою умовою для наявності складу адміністративного правопорушення за зазначеною статтею є факт керування особою транспортним засобом та руху автомобіля.

Однак, з наданого відеозапису, долученого до матеріалів про адміністративне правопорушення, вбачається, що транспортний засіб не рухався, зупинка вказаного транспортного засобу працівниками поліції не здійснювалась. Будь-яких доказів в підтвердження керування притягуваним вказаним транспортним засобом, незважаючи на покладений статтею 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративні правопорушення, суду не надано. ОСОБА_6 ГРПП ВОДГР УПД ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_5, яким був складений протокол, в судові засідання не зявився, незважаючи на неодноразові виклики його до суду, будь-яких пояснень не надав. Крім того, свідки, зазначені у протоколі, що неодноразово належним чином викликалися судом у судове засідання за зазначеними у протоколі адресами, також у судове засідання не зявилися, та поліцейським окремо їх явку до суду не забезпечено.

Встановлені судом обставини, у тому числі, з пояснень ОСОБА_1, диску відеозапису, показів свідка, свідчать про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом у той період, коли до автомобілю підійшли співробітники поліції для запропонування йому пройти огляд на стан спяніння, ОСОБА_1 не зупинявся працівниками поліції під час керування транспортним засобом, поліцейські не були свідками факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає обовязок притягуваного на проходження огляду на стан спяніння в даному випадку, виключає склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та відповідно можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

При цьому, пояснення притягуваного та свідка також повністю співпадають із наявним відеозаписом та часом вчинення запису, та лише підтверджуються записом, а не спростовуються, будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, поліцейськими до протоколу не додано, та під час судового розгляду справи також не надано. Крім того, факт того, що відео на диску, доданому до протоколу є неповним, ставить під сумнів належність та допустимість такого доказу.

Також слід зазначити, що з огляду на усталену прецедентну практику Європейського суду з прав людини (справи "Гурепка проти України" ("Gurepka v. Ukrain", 06.09.2005, no. 61406/00), "Гурепка проти України (№ 2)" "Gurepka v. Ukraine (no. 2)", 08.04.2010, no. 38789/04), "Лучанінова проти України" ("Luchaninova v. Ukraine", 09.06.2011, no. 16347/02), "Вєренцов проти України" ("Vyerentsov v. Ukraine",11.04.2013, no. 20372/11) та інші), який тлумачить поняття "кримінальний" автономно, тобто незалежно від національної термінології, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, національні органи влади мають дотримуватися закріплених у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантій: бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Отже, для встановлення "обґрунтованості висунутого обвинувачення" у справі мають міститися достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою докази, які в сукупності доводять винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, згідно з принципом доведеності вини "поза розумним сумнівом".

Суд звертає увагу, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може без підтвердження іншими доказами свідчити про встановлення факту порушення притягуваним ПДД. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. У даному випадку для підтвердження порушення позивачем пункту 2.5 Правил дорожнього руху відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, з якого би вбачалося, зокрема, й рух автомобіля, керування притягуваним вказаним автомобілем та зупинка працівниками поліції автомобіля, такого що рухався під керуванням ОСОБА_1 Однак таких, або будь-яких інших належних та допустимих доказів в підтвердження зазначеного до протоколу та суду не надано.

Крім того, з огляду на неадекватність сприйняття притягуваним оточуючих обставин та його реакції, що вбачається із наданого відеозапису, будь-які його пояснення, що надавалися на камеру, не можуть сприйматися як докази певних обставин.

Як вбачається із відеозапису, свідки були запрошені вже коли складався протокол, а отже вони не могли бути свідками зупинення автомобіля та не могли би підтвердити факти керування притягуваним цим автомобілем.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 як особа, що керує транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, є безпідставними та не підтверджуються належними доказами, які були надані суду.

З урахуванням того, що відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а судом під час розгляду не встановлено достатніх та допустимих доказів на підтвердження факту того, що ОСОБА_1 відмовляючись від проходження огляду був саме особою, яка керує транспортним засобом, то суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: А.С. Адамов