АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 621/1008/18 Суддя першої інстанції: Шахова В.В.
Провадження: 33/790/752/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., без участі правопорушника ОСОБА_2, належним чином повідомленого про розгляд справи повісткою, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Зміївського районного суду Харківської області від 21 06 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Зміст оскарженого судового рішення судупершої інстанції.

Постановою Зміївського районного суду Харківської області від 21 06 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, із стягненням судового збору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду із скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Позиції учасників судового провадження

Правопорушник, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У постанові районного суду, з посиланням на протоколи про адміністративні правопорушення від 21 04 2018 року, зазначено, що 21 04 2018 року о 16 год. 00 хв., по пров. Пархоменка, поблизу буд.№17 в м.Зміїв, Харківської області, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду (паркан буд.№7 по пров. Пархоменка в м.Зміїв). Порушення водієм правил дорожнього руху спричинило пошкодження транспортного засобу та завдало матеріальних збитків власнику паркану.

Крім того, у КЗОЗ «Зміївська центральна районна лікарня» було проведено огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, про що міститься висновок у матеріалах справи (а.с.12), відповідно до якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Так, суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 повно та всебічно дослідив наявні матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання апеляційного суду правопорушник ОСОБА_2 не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення повістки на адресу проживання. Будь-яких інших контактних даних, за якими можна було повідомити ОСОБА_2 про розгляд апеляційної скарги, останнім надано не було.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколах про адміністративні правопорушення від 21 04 2018 року; схемою місця ДТП від 21 04 2018 року; письмових поясненнях правопорушника; письмових поясненнях свідка ОСОБА_3; висновком про проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння, згідно з яким, останній перебував в стані алкогольного сп'яніння на момент вчинення правопорушення (а.с.1-2,5-7,12).

Посилання апелянта на те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, не підтвердженими наявними матеріалами справи та самим правопорушником. Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 власноручно написав, що погоджується із висновками, зазначеними у протоколі та поставив особистий підпис без будь-яких зауважень.

Доводи про те, що правопорушником було відшкодовано вартість пошкодженого паркану і у власника немає до нього претензій, не підтверджені жодними доказами та не мають значення для вирішення даної справи.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції відсутні дані, які можна було б прийняти на підтвердження доводів скарги. Апелянт не надав жодних доказів, які б свідчили про те, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння на момент дорожньо-транспортної пригоди. Сам правопорушник у судове засідання апеляційного суду не з'явився, додаткових пояснень, уточнень до апеляційної скарги та доказів, які б підтверджували його невинуватість не надав.

Враховуючи дані обставини, районний суд з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП і призначив відповідне адміністративне стягнення, а тому підстав для його скасування, за обставин вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Зміївського районного суду Харківської області від 21 06 2018 року по справі щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., за ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП,- залишити без змін.

Апеляційну скаргу, - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило