Справа №761/7599/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 33/788/234/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції (дистанційне судове провадження) справу про адміністративне правопорушення № 761/7599/18 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 27 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки згідно висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_4 не перебував у стані наркотичного сп'яніння, внаслідок чого викладені в протоколі обставини не відповідають дійсності. Також ОСОБА_4 не було роз'яснено, у якому медичному закладі необхідно проходити огляд на стан сп'яніння, при цьому не видано направлення на проходження огляду та не забезпечено його доставку до медичного закладу. Крім того, суд послався як на доказ винуватості ОСОБА_4 на відеозапис, який не досліджувався в судовому засіданні.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 27.04.2018 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4 24.02.2018 о 01 год. 20 хв. в м. Києві по просп. Перемоги, 32 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст.9 Конституції України, ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 446326 від 24.02.2018, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_4 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно яких 24.02.2018 в м. Києві по пр. Перемоги, 32 водій ОСОБА_4 у їх присутності відмовився пройти огляд на стан сп'яніння в установленому законом порядку;

- показаннями працівника поліції ОСОБА_7, наданих останньою апеляційному суду, згідно яких 24.02.2018 під час виконання нею своїх службових обов'язків у складі екіпажу з іншим працівником поліції був зупинений автомобіль через несправність технічного стану, а також тим, що він підозріло рухався. Водієм транспортного засобу виявився ОСОБА_4, під час спілкування з яким у них виникла підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння, про що свідчили такі підстави як звужені зіниці, порушення координації рухів та поведінка, що не відповідала обстановці, а тому в присутності двох свідків йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я КМНКЛ «Соцiотерапiя», на що він відмовився. У зв'язку з цим був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, від отримання копії якого він також відмовився у присутності свідка. При цьому ОСОБА_4 були роз'яснені передбачені законом права та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння;

- записами з персонального мобільного відеореєстратора працівника поліції, які повністю узгоджуються із зазначеними вище поясненнями та показаннями свідків і підтверджують обставини відмови водія ОСОБА_4 проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у постанові судді.

Вказані вище показання ОСОБА_4 є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

Адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, крім іншого, настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (Правила дорожнього руху України - далі ПДР).

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1408/27853 від 10.11.2015), п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1413/27858 від 11.11.2015) і п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а тому апеляційний суд не може прийняти до уваги твердження апеляційної скарги про порушення працівниками поліції установленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки підстави, за яких огляд на стан сп'яніння може бути недійсним чітко визначені у законі і не узгоджуються з позицією ОСОБА_4, якому детально була роз'яснена процедура проходження огляду на стан сп'яніння та наслідки відмови від його проходження.

Зазначені вище положення законодавства щодо процедури направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння і проведення такого огляду чітко передбачають межі повноважень службових осіб, які здійснюють такий огляд, та водіїв транспортних засобів, їх права і обов'язки, які на думку апеляційного суду були дотримані у повному обсязі.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі».

Про наявність у працівника поліції цілком обґрунтованих та об'єктивних підстав вважати, що ОСОБА_4 підлягав огляду на стан наркотичного сп'яніння, свідчили такі ознаки як звужені зіниці, порушення координації рухів та поведінка, що не відповідає обстановці, що відповідає п.п.2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_4 не було роз'яснено, у якому медичному закладі необхідно проходити огляд на стан сп'яніння, то вони є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються зазначеними вище доказами, з яких вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували водію пройти огляд на стан сп'яніння в КМНКЛ «Соцiотерапiя», однак він у категоричній формі відмовлявся, внаслідок чого йому і не було видано направлення на проходження огляду та не забезпечено доставку до медичного закладу.

Не можуть бути прийнятими до уваги також і твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 було відмовлено пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, оскільки згідно матеріалів справи з самого початку встановлення ознак сп'яніння водій відмовлявся їхати до лікарні, в тому числі і у присутності двох свідків, у зв'язку з чим працівником поліції був складений протокол, із зазначенням в ньому всіх відомостей у відповідності до вимог закону. Лише після того, як працівники поліції намагалися вручити водію копію вже складеного протоколу про адміністративне правопорушення у присутності свідка ОСОБА_8, який в черговий раз повідомив останньому про наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_4 змінив свою позицію та виявив бажання їхати до лікарні, на що йому дійсно було вже відмовлено.

Апеляційний суд вважає, що така відмова працівників поліції, в даному випадку, була цілком законною і обґрунтованою, оскільки ОСОБА_4 виявив бажання проходити огляд на стан сп'яніння вже після того, як протокол був складений та йому намагалися вручити його копію, письмові пояснення свідків були відібрані, а тому правова підстава для направлення водія до закладу охорони здоров'я перестала існувати і склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, став закінченим.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 002314 від 05.03.2018 також не може бути доказом невинуватості ОСОБА_4, оскільки до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП останній був притягнутий за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом у стані сп'яніння, відповідальність за яке також передбачена у ч.1 ст.130 КУпАП.

Також є необґрунтованими доводи захисника про те, що суддя послався як на доказ винуватості ОСОБА_4 на відеозапис, який не досліджувався в судовому засіданні, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 27 квітня 2018 року відносно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.