ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
__________________________________________________________________________________
№ 201/6467/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ «Новобуд», який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Великолукська, 31, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30 травня 2018 року о 08 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Абхазька та вул. Високовольтна в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі та повертав ліворуч. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_3 з'явився до суду та пояснив, що він наблизився до перехрестя нерівнозначних доріг по другорядній дорозі вул. Абхазька в м. Дніпрі та зупинився, побачив що зліва немає автомобіля та почав повертати праворуч, однак несподівано, на високій швидкості, справа виїхав автомобіль «Ссанг Йонг», водій якого повертав ліворуч та не розрахував свій маневр, у зв'язку з чим між ними відбулось зіткнення.

Водій ОСОБА_2, будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він рухався по головній дорозі вул. Високовольтна в м. Дніпрі, в цей час на другорядній дорозі вул. Абхазька знаходився автомобіль «Мерседес-Бенц», який, на момент початку ним перетинання перехрестя, знаходився без руху, однак, в ході виконання ним маневру повороту ліворуч, несподівано відбулось зіткнення в задню ліву частину його автомобіля, що сталось внаслідок необачного початку руху водія ОСОБА_3, який проїхав близько 1-1,5 метра, хоча останній і знаходився на другорядній дорозі та мусив надати йому дорогу.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 30 травня 2018 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що траєкторії руху обох водіїв перетнулись між собою під час здійснення повороту ліворуч водієм ОСОБА_2 з головної дороги на другорядну, з якої в свою чергу починав рух водій ОСОБА_3, наслідком чого стало їх контактуванням між собою та призвело до пошкоджень які настали, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2, відповідно до яких ОСОБА_3 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

До посилань сторони захисту щодо недоречності поставленого у провину водію ОСОБА_3 порушення правил дорожнього руху, передбаченого п. 16.11, так як, на думку сторони, останній ще не встиг почати перетинати перехрещення доріг, а залишався на своїй смузі для руху по вул. Абхазька, суд відноситься критично, оскільки відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України межею перехрестя слід вважати уявні лінії між заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг, а за напрямком руху водія ОСОБА_3 був встановлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, який вже проїхав останній, а тому саме після перетинання такого дорожнього знаку на водія покладався обов'язок не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це могло примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Висловлювання правопорушника з приводу того, що водій ОСОБА_2 рухався на великій швидкості, що, на його думку, могло призвести до наслідків, які настали, слід вважати не підтвердженим, оскільки останнє не знайшло свого обґрунтування під час дослідження сукупності матеріалів адміністративної справи, а тому такі покази суд вважає неприйнятними виходячи з вимог допустимості та належності доказів по справі. Суд критично відноситься до вказаних аргументів сторони захисту ще й з огляду на те, що термін «велика швидкість» в даному випадку вважається оціночним поняттям та може не вірно трактуватись самим правопорушником або трактуватись ним у вигідну для нього сторону. Вказані ОСОБА_3 фактичні обставини могли бути сприйняті ним з субєктивної точки зору, оскільки швидкість автомобіля сприймається кожною людиною індивідуально, в той же час пошкодження на обох транспортних засобах є незначними, що навпаки свідчить про невелику швидкість руху..

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_3 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної події з іншим транспортним засобом.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність. Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що вчинене правопорушення не являє собою великої суспільної небезпеки, оскільки не заподіяло скільки-небудь значної шкоди суспільним чи державним інтересам, так само як і правам та свободам громадян або іншим, охоронюваним законом цінностям, разом з цим є обґрунтовані підстави, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не буде допускати подібного надалі, вважаю за необхідне у відповідності до ст. 22 КУпАП звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням, у зв'язку з чим згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням та провадження по справі закрити.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4