Справа 139/510/18
Провадження № 3/139/95/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., з участю правопорушника ОСОБА_1, його адвоката ОСОБА_2,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ОСОБА_3 Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 вмінено у вину, що він 20 травня 2018 року о 12-ій годині 10 хвилин по вул. Героїв Майдану, в смт Муровані Курилівці керував транспортним засобом "ВАЗ-21213", номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Свою винність у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнав, пояснив: 20 травня 2018 року біля 12-ої години він на автомобілі "ВАЗ-21213", номерний знак НОМЕР_1 повертався додому з м. Житомир. На вулиці Комарова в смт Муровані Курилівці біля АЗС «Окко» через стан дороги він не зміг належно контролювати рух ТЗ, у звязку чим на ямах йому «закинуло» зад автомобіля. Далі він приїхав до свого будинку, автомобіль залишив біля гаража, а сам носив до квартири речі і продукти. Через хвилин 10-15 до нього приїхали працівники поліції (не з ОСОБА_3) і заявили, що він керував автомобілем по вулиці Комарова в стані алкогольного сп'яніння, пропонували пройти тест на стан спяніння. він відмовлявся це зробити, оскільки працівники поліції не зупиняли його під час руху ТЗ. Потім до них приїхав патрульний автомобіль уже з ОСОБА_3 Ще певний час його змушували пройти тест на стан спяніння, а потім забрали у відділення поліції. Туди по телефону викликали як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і знову в їх присутності заставляли пройти огляд на стан сп'яніння. Він погодився пройти такий огляд лише у закладі охорони здоровя. Після цього його на службовому автомобілі поліцейські повезли чомусь не до ОСОБА_3 ЛПЛ, а до Могилів-Подільської ОЛІЛ. Там, в лікарні працівниками поліції йому було знову запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння на алкотестері «Драгер». Лікар лише запитав, чи буде він проходити огляд на стан спяніння, на що він погодився, але попросив забезпечити участь у цій процедурі адвоката, однак, на його прохання ніхто не реагував. З плином певного часу, працівники поліції повідомили про те, що вони можуть їхати. Жодних документів для ознайомлення та підписання йому не надавалося. Просив закрити справу.

За клопотанням представника ОСОБА_1, ОСОБА_2 у суді були допитані свідки події ОСОБА_4 та ОСОБА_6

Свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, пояснив: він в той день прийшов до свого товариша, що живе в одному будинку з ОСОБА_1 Він був на подвірї будинку, коли до гаража підїхав на своєму автомобілі ОСОБА_1 із ОСОБА_7, бачив, що той заходив у гараж, а потім піднявся до квартири. Приблизно через 15 хвилин приїхали працівники поліції і про щось тривалий час розмовляли з ОСОБА_1 Потім підїхала ще один патрульний автомобіль і через деякий час ОСОБА_1 забрали до відділення поліції. Зовнішніх ознак алкогольного сп'яніння в ОСОБА_1 він не помітив.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, пояснив: ОСОБА_6 12-ої години 20 травня ц.р. він їхав на АЗС «ОККО» і бачив, як по вул. Комарова зі сторони с. Роздолівки їхав на «Ниві» ОСОБА_1, а також, що його підкинуло на ямах і розвернуло на виїзді із заправки. ОСОБА_1 вирівняв автомобіль і поїхав додому, а він - на АЗС. Після того як заправив свій автомобіль він також поїхав додому (він живе в одному будинку з ОСОБА_1І.). Хвилин через 10-15 після того до їх гаражів приїхав екіпаж поліції на автомобілі "Reno Duster". Поліцейські намагалися вияснити в ОСОБА_1, чому його автомобіль розвернуло. Через певний час до них підїхав ще один патрульний автомобіль. Слідчий Козубський А.В. відібрав у нього пояснення з приводу події, свідком якої він був біля АЗС, і відпустили. Через приблизно 30 хвилин у телефонному режимі викликали працівники поліції викликали його до ОСОБА_3 Там в його присутності ОСОБА_1 пропонували продути прилад на визначення стану спяніння, але той відмовлявся, аргументуючи тим, що його не зупиняли поліцейські, коли він керував автомобілем. В той же час ОСОБА_1 не відмовився пройти огляд на стан сп'яніння в лікарні. У відділенні поліції від нього відібрали ще одні пояснення, а також він підписав протокол про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння.

За клопотанням адвоката ОСОБА_2 з КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ» було витребувано інформацію, що стосується проходження ОСОБА_1 огляду на стан спяніння, з яких вбачається, що огляд проводив лікар, який має право на нього, сам огляд було проведено на підставі заяви інспектора поліції ОСОБА_8

Під час розгляду справи також було відтворено технічний запис події, зафіксований на диску, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення.

За результатами розгляду справи захисник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявив, що зібраними працівниками поліції матеріалами не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, бо ОСОБА_1 та допитані у суді свідки спростували цей факт, а працівники поліції огляд на стан спяніння провели уже через більше як дві години після самого факту керування ОСОБА_1 ТЗ. Крім того, наголосив, що огляд на стан спяніння було проведено з порушенням відповідного Порядку, оскільки, по-перше, його провели не відразу після зупинки ТЗ, по-друге, в протоколі зазначено, що ОСОБА_9 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, хоча вказане не відповідає дійсності, оскільки ці свідки знають лише про те, що він відмовився пройти такий огляд у відділенні поліції, по-третє, під час освідування ОСОБА_1 на стан сп'яніння у Могилів-Подільській ОЛІЛ свідки були взагалі відсутні, по-четверте, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який підписано взагалі не відомою особою, внесено відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення обстеження на стан алкогольного сп'яніння, хоча навпаки, він наполягав на його проведенні, але за участі адвоката. Просив за наслідками розгляду справи винести постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За наслідками розгляду справи вважаю, що працівниками поліції не було дотримано вимог статті 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07 листопада 2015 року, з огляду на наступне:

Завданням кодексу про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан спяніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Відповідно до п. 2 цього Прядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 3 цього Порядку, огляд проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 045225 від 20 травня 2018 року слідує, що ОСОБА_1 керував ТЗ о 12 годині 10 хвилин з ознаками алкогольного спяніння, але відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Однак, як слідує з пояснень в суді самого ОСОБА_1, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4, із письмових пояснень свідків та технічного запису події, що приєднані до протоколу, працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, а приїхали до нього, коли він уже біля 15-ти хвилин як зупинив ТЗ біля гаража. Крім того, цими доказами стверджуються пояснення ОСОБА_1 про те, що він наполягав на проходженні медичного огляду у закладі охорони здоровя, але в присутності адвоката.

З висновку без номера щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння слідує, що його було проведено 20 травня 2018 року о 14 годині 30 хвилин. Така обставина стверджується і технічним записом фіксування події.

Однак, відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), поліцейський зобовязаний забезпечити проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного спяніння також детально описаний у статті 266 КУпАП і він є аналогічним до того, який передбачено у вищезазначеному Порядку. Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол.

За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Встановлені під час розгляду справи обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення та про подію вміненого правопорушення взагалі, а інші докази, в розумінні ч. 5 ст. 266 КУпАП, є недійсними. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію керування ОСОБА_1 о 12-ій годині 10 хвилин 20 травня 2018 року транспортним засобом "ВАЗ-21213" з ознаками алкогольного сп'яніння? а тому в його діях по відмові пройти огляд на стан алкогольного спяніння взагалі не може бути складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 130, п. 1 ст. 247, ст.ст. 1, 9, 23, 34, 221, 249, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 284 КпАП України, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), -

П О С Т А Н О В И Л А:

Справу про вчинення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадженням закрити у звязку з відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП .

Суддя: _____________