АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 33/796/2492/2018 Суддя у першій інстанції: Павленко О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Фрич Т.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, на постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати постанову Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року та прийняти нову постанову, за якою адміністративне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Також апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, обґрунтувавши причини пропуску тим, що ОСОБА_5 не приймав участі в суді першої інстанції, судом не було направлено на адресу останнього копію оскаржуваної постанови, а ОСОБА_5 стало відомо про прийняте рішення лише 20 липня 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Та обставина, що ОСОБА_5 стало відомо про існування рішення щодо нього лише 20 липня 2018 року не є безумовною на підтвердження поважності пропущеного строку на оскарження, оскільки в матеріалах справи наявна копія супровідного листа про направлення ОСОБА_5 копії постанови суду першої інстанції, а також квитанції про сплату ним призначеного судом штрафу та судового збору від 17 травня 2018 року, що свідчить про обізнаність ОСОБА_5 про існування постанови суду першої інстанції щодо нього.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

З урахуванням викладеного, в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, не зазначено поважних причин пропуску цього строку і вказані ним складнощі, щодо подання апеляційної скарги, не виходять за межі звичайних проблем, які пов'язані з реалізацією свого права на апеляційне оскарження, яке відповідно до принципу диспозитивності, здійснюється особою на свій власний розсуд у порядку, передбаченому КУпАП.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов тривалий строк та не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Відмовити адвокату ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - адвокату ОСОБА_4

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич