Справа № 732/699/18 Головуючий у 1 інстанції Павленко О. В.
Провадження № 33/795/285/2018
Категорія - ч.1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, прокурора Карася В.М.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Кузничі Городнянського району Чернігівської області, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, працююча пенсіонерка, зареєстрована та проживаюча ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 353 грн 40 коп.

Як установив суд, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді заступника начальника - начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарії Управління Держпродспоживслужби в Городнянському районі, тобто у відповідності до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, на порушення вимог ч. 2 ст. 45 цього Закону, після припинення діяльності, повязаної з виконанням функцій держави, несвоєчасно, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, тільки 27.04.2018 року, хоча була звільнена 21.08.2017 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, мотивуючи тим, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення оперуповноваженому було відомо, що вона до 01 квітня 2018 року подала декларацію за увесь 2017 рік, який охоплює і час з початку 2017 року до її звільнення з посади, проте в протоколі згадується про подачу декларації тільки за 2016 рік. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції неодноразово наполягав на тому, щоб вона подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, погрожуючи кримінальною відповідальністю, що вона і зробила 27.04.2018 року.

Судову повістку про розгляд справи 15 червня 2018 року вона отримала після 17 години 14 червня і була позбавлена можливості своєчасно написати обґрунтовані заперечення.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та пояснила, що взагалі не знала, що необхідно подавати декларацію перед звільненням з роботи чи відразу після звільнення. Вона хворіла, перебувала на лікарняному, подала декларацію про доходи в 2017 році десь в останніх числах березня місяця 2018 року, в якій відображений період до дня звільнення та після нього за увесь календарний рік.

Прокурор заперечував проти апеляційної скарги, вказуючи, що ОСОБА_1 повинна була подати декларацію перед звільненням з роботи, як того вимагає ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», а тому повинна відповідати за вчинене правопорушення, як вирішив суд першої інстанції.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає апеляційну скаргу задовольнити.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є бланкетною, лише називає правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Якщо в ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначені часові межі, коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію щорічно до 01 квітня, то у ч. 2 цієї статті термін подання декларації в разі припинення здійснення діяльності не визначений взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасного такого подання.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1, була звільнена з посади заступника начальника начальника відділу безпечності харчових продуктів та ветеринарії Управління Держпродспоживслужби в Городнянському району 21 серпня 2017 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій особі, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію особи, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням), ОСОБА_1 подала 27 квітня 2018 року.

За цим реєстром щорічна декларація ОСОБА_1 за 2017 рік подана була 21.03.2018 року

Суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не виконав вимоги ст. 245 КПК України щодо повного, всебічного й обєктивного зясування обставин справи, та притягнув до відповідальності особу, яка наслідки своєї бездіяльності усунула шляхом подачі щорічної декларації про доходи за минулий рік і така бездіяльність не завдала та не могла завдати значної шкоди інтересам суспільства та держави.

При накладенні стягнення, суд в не в повній мірі врахував характер правопорушення та форму вини, особу порушника, майновий та сімейний стан, внаслідок чого ухвалив необґрунтоване рішення про накладення стягнення.

З огляду на обставини правопорушення, особу порушниці, яка до складання протоколу про адміністративне правопорушення прозвітувала про усі свої доходи за 2017 рік, буде достатнім обмежитись усним зауваженням із закриттям провадженням по справі за малозначністю правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.22, 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 15 червня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_2