Справа №760/9432/18
№3-3613/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2018 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Мозолевська О.М., розглянувши заяву судді про самовідвід на участь у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

11 квітня 2018 року до Солом'янського районного суду м. Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено для розгляду вказаної справи суддю Солом'янського районного суду м. Києва Мозолевську О.М.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 працює на посаді члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

01 лютого 2018 року на сайті Вищої кваліфікаційної комісії суддів України розміщено повідомлення про початок кваліфікаційного оцінювання суддів щодо мене, як судді Солом'янського районного суду м. Києва.

На 17 липня 2018 року призначено співбесіду у ВККСУ за результатами дослідження досьє судді Мозолевської О.М.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно п. 5 ст. 4 «Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання» суб'єкт конфлікту інтересів зобов'язаний у разі існування сумнівів щодо наявності у його діяльності конфлікту інтересів та/або щодо необхідних заходів врегулювання - звертатися за роз'ясненнями до Ради суддів України.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» у разі існування в особи сумнівів щодо наявності в неї конфлікту інтересів вона зобов'язана звернутися за роз'ясненнями до територіального органу Національного агентства. У разі якщо особа не отримала підтвердження про відсутність конфлікту інтересів, вона діє відповідно до вимог, передбачених у цьому розділі Закону.

23 квітня 2018 року та 22 травня 2018 року мною направлено звернення до Ради суддів України, та відповідно до Національного агентства з питань запобігання корупції про роз'яснення щодо можливого конфлікту інтересів.

Разом з тим, з отриманих відповідей вбачається, що дане питання по суті не вирішено.

Вважаю, що в даний час існує потенційний конфлікт інтересів, оскільки член ВККС ОСОБА_1 можливо буде брати участь у проведенні співбесіди за результатами дослідження мого досьє, як судді.

У такому випадку наявні підстави, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді Солом'янського районного суду м. Києва при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Існування обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді може утворювати порушення права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом, встановленим законом, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зважаючи на викладене, суд повинен вживати розумних заходів для забезпечення зазначеного права.

Згідно з частиною п'ятою статті 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453-VI в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12 лютого 2015 року №192-VIII суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до ст. 2 КпАП України законодавства України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Проте чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими актами законодавство України про адміністративні правопорушення, на відміну, наприклад, від Кримінального процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, не визначено конкретного юридичного механізму відводу судді в провадженні про адміністративні правопорушення.

Не визначено такого механізму ні Бангалорськими принципам поведінки суддів, ні Рекомендацією Комітету Міністрів Європи № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ні ст.6 Конвенції, якою закріплено право на справедливий суд.

Разом з тим, згідно зі ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу.

Наведене положення ст.19 Основного Закону є закріпленням такої вимоги принципу правової визначеності, а, відповідно, і верховенства права, як спеціально-дозвільний тип правового регулювання діяльності органів державної влади. При цьому, вчинення державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними.

За таких обставин, суддею Мозолевською О.М. заявлено самовідвід у справі за справою про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України (справа № 760/9432/18, провадження № 3/760/3613/18).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», від 28.10.98 у справі «Вештан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляді, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

З метою виключення сумніву щодо об'єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку, що слід заявити самовідвід у даній справі про адміністративне правопорушення з подальшим направленням справи на повторний автоматизований розподіл.

Керуючись статтями 246, 278, 279 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заявити самовідвід судді Мозолевської Олени Миколаївни у справі № 760/9432/18, провадження № 3/760/3613/18 відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення № 760/9432/18 відносно ОСОБА_1 передати до канцелярії суду для подальшого визначення судді у встановленому законодавством порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Мозолевська