АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2006/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Косик Л.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ЖукО.В.,

розглянувши 25 червня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року про притягнення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30 травня 2018 року постановою судді Святошинського районного суду м. Києва Могиленка О.О. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 11 квітня 2018 року, об 11 годині 40 хвилин, по проспекту Палладіна, 31 в м. Києві, ОСОБА_5, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_5 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою закрити провадження по справі за відсутності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що висновок суду першої інстанції про відмову ОСОБА_5 від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не відповідає змісту доказів, наявних у матеріалах справи.

На думку захисника, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та відповідної Інструкції уповноважена особа органу поліції повинна повідомити водію під запис у присутності двох свідків чітко та зрозуміло, на який саме стан сп'яніння алкогольний, наркотичний чи інший особі пропонується пройти обстеження, а також повідомити найменування і місце знаходження відповідного закладу охорони здоров'я, у якому повинен проводитись такий огляд. Після чого, водій повинен прийняти рішення погодитись чи відмовитись проходити огляд на стан сп'яніння, запропонований працівником поліції. У разі відмови водія від проходження огляду на конкретний стан сп'яніння, уповноважений працівник відбирає письмові пояснення у двох свідків та складає протокол про адміністративне правопорушення у присутності останніх. Події зафіксовані на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських повинні відповідати змісту протоколу та поясненням свідків.

Однак, судом першої інстанції не було досліджено в судовому засіданні відеозапис події, наданий поліцейськими, з якого вбачається невідповідність часу події зафіксованого на ньому і часу зазначеного в протоколі відносно ОСОБА_5 та поясненнях свідків. Також, згідно відеозапису поліцейськими не було запропоновано ОСОБА_5 пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, оскільки огляд на стан здоров'я не передбачений ст. 266 КУпАП.

В поясненнях свідків зазначено про відмову ОСОБА_5 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», однак такі пояснення суперечать змісту протоколу про притягнення останнього до адміністративної відповідальності і дійсним обставинам події.

Тому, захисник вважає, що огляд ОСОБА_5 на стан наркотичного сп'яніння проведений поліцейськими з порушенням вимог ст. 266 КУпАП і є недійсним, а протокол і додані до нього документи - неналежними доказами.

Крім того захисник звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові суду не зазначено дані протоколу про адміністративне правопорушення і особу поліцейського, який його складав, не перевірено повноваження останнього.

Також, судом першої інстанції не надано належної оцінки і не досліджено в судовому засіданні докази, надані на підтвердження неправомірних дій працівників поліції відносно ОСОБА_5, які підтверджують безпідставність зупинки транспортного засобу, яким керував останній. Таким чином, на думку захисника, судом при розгляді справи були порушені вимоги ст.ст. 7, 245, 251, 270, 266 КУпАП та принцип «поза розумним сумнівом», встановлений рішеннями Європейського суду з прав людини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, переглянувши відеозапис, наданий поліцейськими, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відеозаписі події.

З протоколу про адміністративне правопорушення БД№231691, складеному 11.04.2018 об 11 годині 50 хвилин відносно ОСОБА_5 вбачається, що 11 квітня 2018 року, об 11 годині 40 хвилин в м. Києві по проспекту Палладіна, 31, водій керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

У відповідній графі наявні особисті пояснення ОСОБА_5 «Автомобіль залишаю за місцем порушення ПДР України. Знаходжусь під діями ліків через хворобливий стан».

Протокол підписаний ОСОБА_5 та ним отримано тимчасовий талон на право керування транспортним засобом, відповідно останній ознайомлений з його змістом.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, з яких вбачається, що 11 квітня 2018 року, в м. Києві по проспекту Палладіна, 31, вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_5. В їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння.

В поясненнях і протоколі зазначені анкетні дані свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, наявні їх особисті підписи.

З рапорту тимчасово виконуючого обов'язки командира роти 5 батальйону 2 полку 1 УПП в м. Києві ОСОБА_8 вбачається, що 11 квітня 2018 року під час несення служби по ОГП в складі АП Рубін 851, приблизно об 11 годині 40 хвилин за адресою: м. Київ, проспект Палладіна, 31, ними був виявлений транспортний засіб «Volkswagen Transporter» д.н.з.НОМЕР_2 водій якого порушував ПДР України, а саме: керував транспортним засобом обладнаним паском безпеки та був не пристебнутий ним, при перестроюванні не включив показник повороту, чим порушив вимоги п.2.3 «в», п.9.2 «б» ПДР України.

Здійснивши зупинку вищевказаного транспортного засобу із застосуванням проблискових маячків та гучномовця, в ході спілкування з водієм ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ними були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, а саме: /звужені/ зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Водій від проходження огляду на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Були складені адміністративні матеріали за порушення вимог п.2.5, п.2.3 «в» ПДР України, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Зазначено, що дані події зафіксовані на нагрудний відеореєстратор АА00522.

В судовому засіданні апеляційної інстанції був переглянутий відеозапис, наданий поліцейськими суду першої інстанції, який складається з двох частин.

З першого відеозапису вбачається, що поліцейські рухаються на службовому автомобілі та попереду них транспортні засоби здійснюють поворот праворуч, коли одних з автомобілів білого кольору марки «Volkswagen Transporter» виконує даний маневр без увімкнення відповідного показника повороту. Зафіксовані обставини і причина зупинки транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 відповідають обставинам викладеним у рапорті.

На другому відеозаписі поліцейський оголошує, що 11 квітня 2018 року, приблизно об 11 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 в присутності двох свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 пропонується проїхати до лікаря-нарколога для встановлення його стану здоров'я шляхом здачі аналізів за адресою: м. Київ, пр.-т Визволителів, 6, медичний заклад «Соціотерапія».

ОСОБА_5 відповідає, що «відмовляється».

Поліцейський запитує у свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, чи чули вони як водій відмовився проходити огляд на стан сп'яніння, останні відповідають, що почули.

При цьому, ОСОБА_5 та свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 оголошують поліцейському свої прізвища, ім'я, по-батькові, дату і рік народження.

Крім того, згідно даного відеозапису, ОСОБА_5 вільно спілкувався зі свідками ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та працівниками поліції, посміхався, будь-якого тиску з боку працівників поліції на нього не здійснювалося /а.с.3/.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння, а не приймати рішення з даного приводу, як про це зазначає захисник.

Відповідно до п. 7 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція/ проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Тобто, огляд на стан наркотичного сп'яніння проводиться лише шляхом здачі відповідних аналізів в закладах охорони здоров'я та відповідна вимога працівників поліції є зрозумілою.

Посилання захисника на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП є безпідставним, оскільки огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції не проводився, у зв'язку з відмовою ОСОБА_5 від його проходження.

Норми КУпАП не передбачають обов'язкового допиту свідків безпосередньо в судовому засіданні судом першої чи апеляційної інстанції. Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є належним і допустимими доказами по справі, а їх присутність під час відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан сп'яніння у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров'я підтверджується відеозаписом.

Враховуючи, що під час відеозапису поліцейським було оголошено дату, час і місце вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення та складання протоколу відносно останнього, які відповідають зазначеним у протоколі, рапорті і поясненнях свідків, розбіжність у часі зафіксованому нагрудним відеореєстратором, не є підставою для скасування постанови і закриття провадження по справі.

При цьому, доводи захисника щодо незаконності причин зупинки транспортного засобу «Volkswagen Transporter» д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 спростовується відеозаписом події, а саме останнім при здійсненні повороту на право не був увімкнений правий показник повороту.

Оскарження протиправних дій працівників поліції відносно ОСОБА_5 під час зупинки його транспортного засобу та складання інших протоколів і постанов за порушення ПДР України не стосуються даної справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про доведеність вини ОСОБА_5 в порушення п.2.5 ПДР України.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_5 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 року, якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук