Справа №647/1560/18
Провадження № 3/647/727/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року місто Берислав

Суддя Бериславського районного судуХерсонської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали що надійшли від Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, якому роз»яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст..63 Конституції України, за ст.173 КУпАП України,

ВСТАНОВИВ:

В ході підготовки справи до розгляду ОСОБА_2 заявив письмове клопотання про неможливість розгляду справи про адмінінстративне правопорушення № 647/1569/18 (відвід) суддею В.С.Миргород, у зв»язку з тим, що суддею В.С.Миргород 30.05.2012 року відносно правопорушника було розглянуто кримінальну справу та притягнуто його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України та призначено покарання у вигляді арешту строком на п»ять місяців п»ять днів. Даний вирок у подальшому було скасовано апеляційним судом Херсонської області та справу повернуто прокурору Бериславського району на додаткове розслідування .

За заявою ОСОБА_2 про те, що судді Херсонської області постановили завідомо незаконне рішення стосовно заявника, чим спричинили тяжкі наслідки - 29.09.2015 року до ЄРДР внесено відомості за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.375 КК України.

ОСОБА_2 вважає, що зазначене викликає сумнів у неупередженності судді та в нього є всі підстави вважати, що суддя особисто може бути заінтересована у результаті справи. ОСОБА_2 підтримав своє клопотання з підстав зазначених у ньому також наголосив, що Бериславський районний суд не є зареєстрованим у законний спосіб та у головуючого наявне посвідчення голови суду, що не дає право головуючому здійснювати судочинство. У сукупності зазначені обставини свідчать про неупередженість судді та є підставою для відводу. Вислухавши ОСОБА_2, вивчивши матеріали додані до заяви про відвід, вважаю заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, окрім ст..279 КУпАП і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді, можливість подання заяви про самовідвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви про відвід та самовідвід. Між тим, згідно з ч. 1 ст. 6 "Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини" від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов'язків або будь-якого кримінального обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Заява про відвід судді в справах про адміністративне правопорушення не підлягає розгляду у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України, та підлягає розгляду суддею, у провадженні якого знаходиться така справа.

Відповідно до ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантується Конституцією і Законами України. Вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суддя зобовязаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Наведені ОСОБА_2 доводи наявності обставин для відводу є надуманими та необґрунтованими, оскільки скасування попереднього рішення судді по іншій справі не є підставою для відводу судді, а будь-які інші обставини, які б викликали сумніви в об'єктивності та неупередженості судді, не наведені.

Щодо повноважень головуючого у здійсненні правосуддя у Бериславському районному суді Херсонської області то відповідь на це питання надано у попередній постанові суду від 02.07.2018 року.

Щодо відсутності реєстрацію юридичної особи Бериславського районного суду Херсонської області правопорушнику роз»янено право на оскарження даного питання у Херсонському окружному адміністративному суді, якщо вважає реєстрацію незаконною.

Щодо подальшого розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст..173 КУпАП суддя наголошує, що виходячи із положень ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно дост. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», «кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить питання щодо винуватості».

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб виключити з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою (також рішення «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Томанн проти Швейцарии», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції», «Дактарас проти Литви»).

Згідно практики Європейського суду з прав людини важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід («Білуга проти України», «Вештайн проти Швейцарії»).

Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів.

Як зазначено у п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для ОСОБА_3 Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана. Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справи «Цанд проти Австрії», «Россі проти Франції»).

За таких обставин, з метою дотримання положень ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, з метою виключення будь-якіх сумнівів в неупередженості судді при розгляді вказаної справи, заявляю собі самовідвід по даній справі.

Норма про самовідвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджає можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних субєктів, що зясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 246, ;an=3079">283, 285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Миргород Валентини Степанівни у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП відмовити.

Заявляю самовідвід та передаю матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст..173 КУпАП відносно ОСОБА_2 до канцелярії суду для автоматичного перерозподілу.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Миргород