АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/685/18 Головуючий у І-й інстанції - Кодрян Л.І.
Справа № 171/190/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, працюючого в ТОВ

«Інтерененергосервіс», який проживає за адресою:

Херсонська область, Високопільський район,

с. Мала Шестерня, вул.Леніна,29,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю:

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

адвоката ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 03.02.2018 року о 21 год. 20 хв., водій ОСОБА_2 в м. Зеленодольськ по вул. Н.Малаєвої, керував автомобілем ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах з порожнини рота, не виразна мова, почервоніння очей, неадекватна поведінка), який на вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків, відмовився проходити медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 з наступними змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 21 травня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року, мотивуючи тим, що він та його представник не були присутні під час розгляду справи, а копію постанови отримав лише 10 травня 2018 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати постанову судді, а провадження закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_2 посилається на те, що справу було розглянуто без його участі та без належного повідомлення його та представника, тим самим суд позбавив його можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, тобто фактично був позбавлений права на захист. Зазначає, що про існування протоколу про адміністративне правопорушення він дізнався лише після отримання повістки до суду. Вказує на те, що у матеріалах справи не міститься, ні направлення на огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння до відповідного закладу охорони здоровя, ні відмови від проходження огляду на стан спяніння у закладі здоровя. Звертає увагу на те, що судом не допитано жодного із свідків та не взято до уваги, що підписи свідків у поясненнях, протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного спяніння суттєво різняться.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, проаналізувавши їхні доводи та співставивши їх з матеріалами справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, що він та його захисник були відсутні при розгляді справи у суді першої інстанції та копію постанови отримав лише 10 травня 2018 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про перебування останнього у стані алкогольного спяніння, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 03.02.2018 року серії БД № 330046 (а.с.1), поясненнями свідка ОСОБА_4 від 03.02.2018 року, який зазначає, що в його присутності ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння відмовився, при цьому був з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка, не виразна мова, нестійка хода), від підпису в протоколі відмовився, також ОСОБА_2 в його присутності розяснено ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП та відсторонено від керування (а.с.6); поясненнями ОСОБА_5 від 03.02.2018 року, який зазначив, що 03.02.2018 року о 21.30 годині в м. Зеленодольськ по вул. Н.Малаєвої, за його присутності, ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, при цьому знаходився з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, неадекватна поведінка, не виразна мова, нестійка хода), від підпису в протоколі відмовився, в його присутності ОСОБА_2 розяснено ст. 63 Конституції України та ст. 263 КУпАП та відсторонено від керування (а.с.7).

Крім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується актом огляду стану алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме «Алкофор» №13817, якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд з використанням вказаного технічного засобу (а.с.2); розпискою від 03.02.2018 року, згідно якої ОСОБА_6, маючий водійські права ВАН 484891 отримав від працівників поліції автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1, що свідчить про відсторонення ОСОБА_2 від керування вказаним транспортним засобом (а.с.3).

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається. Суттєуих суперечностей в поясненнях свідків не вбчається.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_2 на те, що він та його представник не повідомлені належний чином про слухання справи в суді першої інстанції спростовуються матеріалами справи, а саме: клопотанням представника ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи (а.с.23) та довідкою про доставку смс-повідомлення ОСОБА_2, яке доставлено 13 березня 2018 року (а.с. 24).

Твердження ОСОБА_2, що про існування протоколу про адміністративне правопорушення він дізнався лише після отримання повістки до суду, то суд не приймає до уваги, оскільки відповідно до розписки від 03.02.2018 року, згідно якої ОСОБА_6, маючий водійські права ВАН 484891 отримав від працівників поліції автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак НОМЕР_1, що свідчить про відсторонення ОСОБА_2 від керування вказаним транспортним засобом та зобовязувався повернути його своєму зятю ОСОБА_2О.(а.с.3)

Сам факт відмови ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, засвідчений двома свідками є підтвердженням обєктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування автомобілем у стані алкогольного спяніння, оскільки будь-яких обставин які спростовують наявність його вини не встановлено і стороною не надано.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року- задовольнити та поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року стосовно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя : О.М. Кононенко