ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2875/18
Провадження № 3/210/1222/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2018 року до провадження судді Дзержинського районного суду з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Кривому Розі надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 233450 від 30.05.2018 року, складений інспектором роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4, з якого вбачається, що, 30 травня 2018 року о 13 годині 10 хвилин в місті ОСОБА_1, Металургійному районі, по вулиці Нікопольське шосе в районі 101 км., колії ПАТ "Укрзалізниця" водій громадянин ОСОБА_5 керував автомобілем НОМЕР_1 який мав технічні несправності, зовнішніх світлових приладів, а саме з порушенням кількості та режиму роботи таких, отже експлуатації транспортного засобу згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідностей забороняється, чим порушив п.31.4.3 А. ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_5 не прибув, через канцелярію суду від його захисника відповідно до укладеного договору про надання правової допомоги ОСОБА_6 подав клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_5 складу адміністративного право порушення, зокрема у клопотанні захисник зазначив, що відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 здійснював керування транспортним засобом о 13 годині 10 хвилин, тобто в світлий час доби, що в свою чергу виключає в його діях склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване, законне рішення.

Однак, до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, складних стосовно ОСОБА_5, окрім протоколу, не було долучено жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, зокрема, акту огляду транспортного засобу щодо технічного стану транспортного засобу, пояснень свідків, при цьому, один лише протокол за відсутності інших належних доказів вчинення правопорушення, не може вважатися достатнім для встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення та висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від23.12.2005року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст.283КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В даному випадку справа стосується перевірки судом правомірності та обґрунтованості притягнення особи до адміністративної відповідальності і саме на таку категорію справ поширюється також конституційна презумпція невинуватості з врахуванням положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з врахуванням практики Європейського суду з прав людини, який не розрізняє кримінальну та адміністративну відповідальність вважаючи їх всіх кримінальним переслідуванням, за такого в адміністративних справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не позивач має довести законність своїх вимог і відсутність в своїх діях складу адміністративного правопорушення, а відповідач - суб'єкт владних повноважень достатніми належними та допустимими доказами має довести наявність в діях особи складу адміністративного правопорушення та законність її притягнення до адміністративної відповідальності, спростувавши таким чином презумпцію невинуватості особи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, оскільки в ньому відсутнє твердження про повторне протягом року вчинення ОСОБА_5 будь-якого з порушень, передбачених частинами першою, другою або третьою ст.121 КУпАП.

Таким чином суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП.

Крім всього, суд враховує, що до справи не долучено жодного належного та об'єктивного доказу, який би ґрунтувався на проведених дослідженнях, спеціальних знаннях щодо наявності автомобіля НОМЕР_2, мав технічні несправності, зовнішніх світлових приладів, а саме з порушенням кількості та режиму роботи таких, отже експлуатації транспортного засобу. Фактично складений протокол ґрунтується на суб'єктивних твердженнях, викладених поліцейським в протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні пояснення свідків, фіксування його результатів, фото- та відеозйомки автомобіля і наявних порушень, наявності спеціальних знань у поліцейського, який дійшов до відповідних висновків..

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами. У відповідності до ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1). відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладеного, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу та події правопорушення, передбаченого ст.. 121 ч.4 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст. 7, 9, 121, ч.4, 247, 251, 252, 256, 266, 268, 280 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 121 ч.4 КУпАП у відношенні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. В. Ступак