Номер провадження: 33/785/404/18
Номер справи місцевого суду: 520/851/18
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Стояновій Л.І., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Вищевказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним в тому, що 19.11.2017 року о 00.28 годині він керував автомобілем "Тойтота", д/н НОМЕР_1, по вул. Середньофонтанська/Семінарська у м. Одесі з ознаками сп'яніння (порушення координації рухів, сповільненість ходи і мови), згідно з результатами медичного огляду на стан сп'яніння ОСОБА_3 перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На дану постанову ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_3 вказує, що висновки суду першої інстанції щодо наявності достатніх доказів для підтвердження його вини не підтверджуються матеріалами справи.

Так, апелянт зазначає, що медичний огляд був проведений в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки йому не було запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, а одразу доставлено до медичного закладу. Висновок медичного огляду на стан сп'яніння не був складений одразу після проведення такого огляду, екземпляр такого висновку не був наданий ОСОБА_3, а був направлений лише працівникам УПП та тільки через місяць після огляду.

Також ОСОБА_4 вказує, що лікарський препарат "Гідазіпам", який він приймає, не знижує увагу та швидкість реакції, за умови, якщо його вживають у невеликих дозах.

ОСОБА_3 вважає, що суд першої інстанції не звернув увагу на вищевказані обставини, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Так, суд розглянув справу згідно з вимогами КУпАП, дослідив матеріали справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Так, винуватість ОСОБА_3 підтверджується долученими до матеріалів справи матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №430736 від 13.01.2018 року, висновком акту медичного огляду №001729 від 13.12.2017 року.

Крім того, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що судовий розгляд справи проводився за участі ОСОБА_3, у зв'язку з чим судом першої інстанції в повній мірі були дотримані його права, передбачені ст. 268 КУпАП (а. с. 59-62).

Доводи апелянта про порушення поліцейськими вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої наказом МВС України, МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, а саме щодо проведення огляду на стан сп'яніння поліцейськими не на місці зупинки транспортного засобу, апеляційний суд визнає такими, що не підлягають задоволенню, так як підстави для проведення зазначеного в апеляції огляду (на місці зупинки транспортного засобу) передбачені лише пунктом 1 розділу І цієї Інструкції а саме - за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно пункту 3 розділу І цієї Інструкції підставою для проведення огляду на стан сп'яніння поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу є виявлення ознак алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Пункт 4 розділу І цієї Інструкції передбачає, що ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №430736, складеному 13.01.2018 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначено, що у ОСОБА_3 поліцейськими виявлено ознаки сп'яніння: порушення координації рухів, сповільнення ходи і мови. Зазначені ознаки сп'яніння, згідно п. 4 розділу І Інструкції, відносяться до ознак наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що поліцейські діяли відповідно до вимог п. п. 4, 12 Інструкції.

Доводи апелянта щодо порушення строків складення висновку медичного огляду на стан сп'яніння та ненадання екземпляру цього висновку ОСОБА_3, апеляційний суд вважає необґрунтованими, так як згідно п. п. 7, 8 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

В зв'язку з тим, що проведення лабораторних досліджень потребують певного часу, апеляційний суд не вважає за порушення складення висновку медичного огляду в інший день, ніж проведено сам огляд.

Крім цього, згідно пояснень самого ОСОБА_3 копія висновку медичного огляду була надіслана поліцейським. Відповідно до рапорту інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_5, при складенні протоколу БД 430736 за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі висновку медичного акту №001729, ОСОБА_3 відмовився від підпису вказаного протоколу та отримання копії зазначеного протоколу на місці, просив надіслати його поштою за місцем проживання (а. с. 5). В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається висновок про медичний огляд №001729 (а. с. 2). В зв'язку з цим, апеляційний суд вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду від 13.12.2017 року та протокол про адміністративне правопорушення складені відповідно до вимог діючого законодавства та порушення прав ОСОБА_3 в даному випадку відсутні.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що протокол складений не тією датою, коли сталося ДТП, апеляційний суд вважає їх неспроможними і такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст. 246 КУпАП передбачено порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке складається із чотирьох стадій: адміністративне розслідування, порушення справи, встановлення фактичних обставин, процесуальне оформлення результатів розслідування, направлення матеріалів для розгляду за підвідомчістю.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вимогами ч. 1 ст. 259 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Аналізуючи зміст вказаних вище норм законодавства, можна дійти висновку, що законодавцем не закріплено обов'язкове складання протоколу про адміністративне правопорушення саме в день його вчинення, а навпаки передбачено час адміністративного розслідування.

Крім того, з метою перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційним судом допитано в якості свідка інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_5, який пояснив, що виконуючи службові обов'язки в складі патрульних поліцейських, ними 19.11.2017 року о 00.28 годині в м. Одеса, вул. Середньофонтанська/ вул. Семінарська було виявлено факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем «Toyota Camry», в стані сп'яніння. Ознаками сп'яніння були: порушення координації рухів, сповільненість мови та ходьби. В зв'язку з тим, що у поліцейських виникла підозра про перебування ОСОБА_3 в стані наркотичного сп'яніння, останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_3, погодися. За результатами медичного огляду було складено висновок від 13.12.2017 року згідно якого ОСОБА_3 перебував в стані сп'яніння бензодіазепіном. Крім цього, ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_3 сам повідомляв, що він вживає лікарські засоби, а саме «Гідазепам ІС».

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 під час складання протоколу відмовився від його підписання та отримання копії, зазначивши, що бажає отримати його поштою (а. с. 5).

Факт вживання лікарського засобу «Гідазепам ІС» підтверджує і сам апелянт ОСОБА_3

Також, апеляційним судом досліджено інструкцію для медичного застосування препарату «Гідазепам ІС», згідно зазначеної інструкції, в розділі «Фармакотерапевтична група» зазначено «Анксіолітики. Похідні бензодіазепіну». В розділі «Здатність впливати на швидкість реакцій при керуванні автотранспортом або іншими механізмами», зазначено, що у період лікування слід утриматись від діяльності, що потребує підвищеної уваги та швидкості реакції (а. с. 30, 111).

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що незалежно від дози або індивідуальної чутливості, зазначений препарат може впливати на швидкість реакцій при керуванні автотранспортом або іншими механізмами, може призвести до оп'яніння бензодіазепіном, що також підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду від 13.12.2017 року (а. с. 4, 30, 111).

Таким чином, апеляційний суд вичерпав процесуальні можливості збирання та оцінки доказів у даній справі з метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, а також дотримання його прав та законних інтересів під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доводів, які свідчили би про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 13.02.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області А.І. Кадегроб