Провадження №3/760/4052/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Педенко А.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплачує аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зобов'язаний сплачувати відповідно до виконавчого листа Солом'янського районного суду м. Києва від 29.09.2015 року по справі № 2-3777/15, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 07.04.2015 року по 01.03.2018 року, що еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 122590,00 грн. відповідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2018 року.

У зв'язку з чим 21.03.2018 року відносно ОСОБА_1, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.. 183-1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що про рішення суду про стягнення з нього аліментів дізнався в 2016 році, до цього надавав кошти колишній дружині, однак підтвердження того не має. Після того як дізнався про виконавчий лист та відкрите виконавче провадження, почав сплачувати аліменти офіційно через банк. На час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення заборгованість по несплаті аліментів погашена.

ОСОБА_4 суду пояснила, що 11.03.2015 року вона розлучилась з ОСОБА_1 Після розлучення звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з колишнього чоловіка на утримання двох дітей тому, що ОСОБА_1 не сплачував коштів на їх утримання. Певний час була заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1, однак 12.05.2018 року він повністю погасив борг.

Державний виконавець Амборський А.В. суду пояснив, що в грудні 2017 року він отримав матеріали виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 Зробивши необхідні запити, було встановлено, що ОСОБА_1, офіційно працевлаштований, тому за місцем його роботи було направлено повідомлення про те, що відкрито виконавче провадження по несплаті аліментів відносно ОСОБА_1, та повідомлено, що наявний борг по сплаті аліментів. В лютому 2018 року ОСОБА_1 були надані документи про часткову сплату боргу, однак станом на 01 березня 2018 року, була заборгованість, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме з 07.04.2015 року по 01.03.2018 року, що еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 122590,00 грн. відповідно довідки розрахунку заборгованості по аліментам від 01.03.2018 року. У зв'язку з цим було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст..183-1 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в дія ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки на його думку, станом на 21.03.2018 року, відповідальність ОСОБА_1, за ст.. 183-1 КУпАП не наступила. Тому, що відповідальність за правопорушення передбачене ст.. 183-1 КУпАП була встановлена ЗУ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набув законної сили 06.02.20108 року. Отже до 06.02.2018 року вищевказані діяння ОСОБА_1 не передбачали адміністративної відповідальності, а з 06.02.2018 року сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 не перевищував суму відповідних платежів за 6 місяців.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ст.. 183-1 КУпАП, оскільки твердження останнього, що він сплачував аліменти добровільно, не були підтверджені ОСОБА_4, чи будь якими іншими доказами.

Станом на 12.05.2018 року ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів, що підтвердила в судовому засіданні ОСОБА_4, що вказує на те, що він визнав факт такої заборгованості.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5, то суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 11 ЗУ « Про виконавче провадження», строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі вищезазначеного, виходячи з доказів, які містяться в матеріалах справи, винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, виконавчим листом від 29.09.2015 р., постановою про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2016 р., постановою про звернення стягнення на заробітну плату боржника від 01.12.2017 р., постановою про арешт майна від 01.12.2017 р., поясненнями державного виконавця Амборського А.В., Курти Д.В., Курти Н.С.

Аналізуючи пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак, відповідно до статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Встановлено, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 було виявлено в 01.03.2018 року, тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились.

Оскільки особа заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводить свою невинуватість, то закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення без з'ясування питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення є неприпустимим.

За змістом ст.. 247 КУпАП справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.. 38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.

Зважаючи на вищевикладене, суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ч. 4 ст. 11 ЗУ « Про виконавче провадження», ст. ст. 9, 38, 183-1, 247 п. 7, 251 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП, та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: