03 серпня 2018 р. Справа № 264/3462/18 провадження № 3/632/340/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року Суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області Афанасьєв В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Іллічівського районного суду м.Маріуполя про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого завідувачем відділення ТОВ «Боліс», який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 17.06.2018 року, приблизно о 21 год. 35 хв., ОСОБА_1 біля будинку №102 по вул.Тополиній в м. Маріуполі, керував транспортним засобом, автомобілем «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив пункт 2.9А ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вищевказаному правопорушенні не визнав та вказав, що не погоджується з обставинами викладеними в протоколі та з кваліфікацією начебто вчиненого ним правопорушення. Вказав, що дійсно, 17.06.2018 року приблизно о 20 год. 30 хв., він керуючи автомобілем в м. Маріуполь Донецької області, був зупинений військовими ЗСУ, або іншими особами, оскільки вони не відрекомендувалися. Після його зупинки, ці військові пояснили, що він начебто знаходиться у стані алкогольного спяніння та викликали працівників національної поліції для складання адміністративного матеріалу. Прибувши на місце, особи, які були у формі працівників Національної поліції, але які не відрекомендувались, запропонували на місці пройти огляд на стан спяніння, на що він відмовився, оскільки не мав змоги перевірити чи мають право ці особи провадити такий огляд. Після цього він прибув до наркологічного диспансеру м. Маріуполь для проведення огляду. Однак лікар ОСОБА_2, яка провадила огляд в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, не відбираючи біологічних зразків для лабораторного дослідження (кров, слина, сеча), провела огляд на стан спяніння за допомогою «Драгеру» та всі його пропозиції відібрати біологічні зразки для лабораторного дослідження залишила без задоволення. Вказує, що такі дії є грубим порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року з огляду на таке: законодавством України передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП. Лікар, який спеціаліст в галузі медицини, оглядає особу, котра доставлена працівниками поліції для огляду, перевіряє наявність зовнішніх ознак спяніння, заміряє тиск, пульс та кількість подихів у хвилину, проводить інші обстеження, з метою перевірки стану опорно-рухового апарату та мовної сфери. Діагноз встановлюється результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що вимога про проходження огляду на стан алкогольного спяніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драгер» є незаконною, а лікар повинен був провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема провести його зовнішній огляд та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів.

З огляду на вищенаведене, те, що огляд на стан його начебто спяніння проведений з грубим порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України МОЗУ № 1452/735 від 09.11.2015 року, в результаті чого, результати огляду є незаконними, враховуючи те, що жодних належних та допустимих доказів вчинення ним адміністративного правопорушення особою, яка склала адміністративний матеріал не надано, вважає, що в його діях не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому надав суду письмове клопотання про закриття провадження по адміністративній справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у відповідності до ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшла свого підтвердження у судовому засіданні з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення.

З вказаних положень Закону випливає, що обов'язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження у справі. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія та склад адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом у стані спяніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порядок огляду, про який вказано у ст. 130 КУпАП, визначений нормами цього Кодексу та рядом нормативно правових актів.

Статтею 266 КУпАП визначено, що огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Огляд осіб на стан алкогольного сп'яніння здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного сп'яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Пунктами 2 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17 грудня 2008 року передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння видається на підставі акта медичного огляду.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту спяніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.20156 року.

П.9 Розділу 3 даної Інструкції передбачено використання в закладах хорони здоров`я лише для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Тобто, можливості застосування в ході медичного огляду водія на стан алкогольного спяніння лікарем у лікувальному закладі, технічних засобів вимірювання даною Інструкцією не передбачено.

Згідно п.15 Розділу 3 цієї ж Інструкції, саме за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Згідно п.22 Розділу 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, не додано достатніх та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Фактично єдиним документом, який наданий суду на підтвердження винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння № 220 від 17.06.2018 року. Вказаний висновок окрім твердження про знаходження ОСОБА_1 у стані «спяніння», не містить жодних відомостей, на підставі яких обєктивних даних, обставин та чинників лікар прийшов до висновку про знаходження ОСОБА_1 у стані спяніння. У висновку не вказано, за допомогою якого саме приладу був здійснений огляд. Не вказані не тільки серійний номер та дані про наявність сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а навіть назва такого приладу. При цьому Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.20156 року, застосування в ході медичного огляду водія на стан алкогольного спяніння лікарем у лікувальному закладі, технічних засобів вимірювання не передбачено. При цьому, як встановлено у судовому засіданні, вимоги ОСОБА_1 про виконання вимог інструкції про відібрання у нього біологічних зразків в ході огляду були проігноровані.

Відповідно до вимог вказаної інструкції, за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння видається вже на підставі акта медичного огляду. Однак до протоколу не доданий акт медичного огляду і з протоколу та висновку не зрозуміло, чи складався такий акт взагалі.

Два пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не можуть слугувати належним доказом події чи наявності складу правопорушення в діях ОСОБА_1, оскільки підтверджують лише його відмову пройти огляд на місці зупинки, що не заперечував і сам ОСОБА_1, який зазначив, що наполягав на проходженні огляду у медичному закладі.

Рапорти співробітників поліції також не можуть слугувати належним доказом вчинення правопорушення, оскільки складені зацікавленими особами і містять лише їх субєктивний виклад обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення.

До протоколу про адміністративне правопорушення, в якості доказу було додано СD-диск, який у судовому засіданні не відтворився, жодних файлів при його відкритті виявлено не було.

Жодні інші докази фіксації правопорушення, до протоколу про адміністративне правопорушення не додані, як не додані і будь які інші докази, які могли б підтвердити обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведених законодавчих норм, які визначають порядок огляду на стан алкогольного сп'яніння і є імперативними та досліджених доказів, приходжу до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП наданими суду доказами не доведена, оскільки огляд на стан спяніння у медичному закладі фактично не був організований і забезпечений належним чином , згідно умов законодавчих актів що регулюють порядок притягнення до адміністративної відповідальності та порядок проходження медичного огляду на стан спяніння. Зазначене виключає наявність в діях ОСОБА_1 обєктивної сторони адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по даній статті підлягає закриттю у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест прокурора до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Первомайський міськрайонний суд.

Суддя:ОСОБА_5