Провадження № 3/127/2918/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" червня 2018 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Романчук Р. В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 року серії ІІ № 0007709 вбачається, що ОСОБА_1 05.05.2018 року о 12 год. 50 хв. по вулиці Барське шосе, 1А в м. Вінниці здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі автомобілем "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1 без державної реєстрації як субєкта господарювання та одержання ліцензії на даний вид господарської діяльності, тобто, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 05.05.2018 року о 12 год. 50 хв. по вулиці Барське шосе, 1А в м. Вінниці він користувався автомобілем "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1. Автомобіль він взяв у свого знайомого на деякий час, щоб поїхати у власних справах. Під час фотографування автомобіля працівниками Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області він стояв поруч з автомобілем, пасажирів в автомобілі не було, оскільки послуг з перевезення пасажирів на таксі він не надавав, пристрій з цифровими позначеннями на даху автомобіля не встановлював. Він показав працівникам Управління Укртрансбезпеки та працівникам поліції, які підійшли до нього, посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є інша особа. Оскільки господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі він не займався, тому відповідної ліцензії немає, як суб'єкт господарської діяльності не зареєстрований. Зазначив, що автомобіль "Тойота" йому не належить, у нього був власний автомобіль ВАЗ 21043, яким він користувався та який на даний час продав. Крім того, він постійно здійснював поїздки за кордон, тому не міг здійснювати в Україні господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі. При складані протоколу свідок присутній не був, тому вважає, що свідок в протокол був вписаний згодом. Крім того, пояснив, що він пенсіонер, має на утриманні трьох дітей.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ним господарською діяльністю з перевезення пасажирів, отримання ним доходу від такої діяльності та його винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він працює на посаді старшого державного інспектора Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області. 05.05.2018 року о 12 год. 50 хв. по вулиці Барське шосе, 1А в м. Вінниці він разом із своїм колегою та двома працівниками поліції під час здійснення перевірки діяльності з перевезення пасажирів на таксі, помітили автомобіль "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1, на даху якого був встановлений спеціальний пристрій "таксі". Автомобіль стояв на парковці таксі, відповідного знаку на парковці, про те, що це парковка таксі не було, однак йому відомо, що там паркуються таксі. Пасажирів в таксі не було. Вони сфотографували даний автомобіль, біля автомобіля стояв водій ОСОБА_1. Водій пояснив, що ліцензії на здійснення господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі у нього немає, як суб'єкт господарської діяльності він не зареєстрований. Тому відносно водія ним було складено протокол про адміністративне правопорушення. Свідок при складанні протоколу був присутній, однак особу свідка він не встановлював, оскільки свідка привели працівники поліції. Свідок самостійно вписав в протокол своє прізвище, ім'я, по батькові та розписався, щоб не допустити помилок при зазначені даних про свідка, хоча це інструкцією не передбачено. Водій від отримання копії протоколу відмовився, тому протокол йому було направлено поштою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, думку його захисника, пояснення свідка, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 статті 164 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

З об'єктивної сторони адміністративне правопорушення характеризується провадженням господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

В ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» вказано, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Зі змісту ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» слідує, що основним критерієм для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП є відсутність дозволу на перевезення ліцензії та свідоцтва про підприємницьку діяльність, при обладнанні автомобіля знаком «таксі».

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 року серії ІІ № 0007709 ОСОБА_1 05.05.2018 року о 12 год. 50 хв. по вулиці Барське шосе, 1 А в м. Вінниці, здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі автомобілем "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1, без державної реєстрації як субєкта господарювання та одержання ліцензії на даний вид господарської діяльності, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Під господарською діяльністю в ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до підпункту 14.1.36. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність таких випадків, зв'язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

З пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається, автомобіль "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1 він взяв у свого знайомого на деякий час, щоб поїхати у власних справах, послуг з перевезення пасажирів на таксі він не надавав, пристрій з цифровими позначеннями без напису "таксі" на даху автомобіля не встановлював. Оскільки господарською діяльністю з перевезення пасажирів на таксі він не займався, тому відповідної ліцензії немає, як суб'єкт господарської діяльності не зареєстрований. Зазначив, що у нього був власний автомобіль ВАЗ 21043, яким він користувався та який на даний час продав. Крім того, він постійно здійснював поїздки за кордон, тому не міг здійснювати в Україні господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 в судовому засіданні вбачається, що пасажирів в автомобілі не було.

З копії закордонного паспорту вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово протягом 2017 року, а також в 2018 році виїджав за кордон.

З договору комісії № 6688/18/003593 від 11.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 передав ФОП "ОСОБА_4М." доручення за комісійну плату вчинити один або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу, а саме: автомобіля марки ВАЗ 21043 Універсал-В, 2005 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2, який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1 власником транспортного засобу є ОСОБА_5

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення додано світлину транспортного засобу "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1, на даху якого встановлено пристрій з цифровими позначеннями без напису "таксі".

Доказів того, що автомобіль був обладнаний відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, до суду не надано.

При цьому суд зазначає, що наявність пристрою з цифровими позначеннями без напису "таксі" на даху автомобіля, який не рухається, та за відсутності пасажирів, не може свідчити про систематичне провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі.

За відсутності будь-яких інших доказів зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю по перевезенню пасажирів без ліцензії, долучена до матеріалів справи світлина транспортного засобу "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1, на даху якого встановлено пристрій з цифровими позначеннями без напису "таксі", є недостатньою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про відсутність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та відповідно матеріалами справи вина ОСОБА_1 не доведена.

Оскільки під час судового розгляду справи не встановлено жодних доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснював провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі, а саме на автомобілі "Тойота" реєстраційний номер НОМЕР_1, це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Частиною 2 статті 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. (ст. 280 КУпАП).

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зазначає, що відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 24.04.2013 р. № 254, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2013 р. за № 789/23321, ця Інструкція встановлює порядок оформлення матеріалів та розгляду справ про адміністративні правопорушення, повязані з порушенням законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженими на те посадовими особами Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів. Уповноважені посадові особи складають протоколи про адміністративні правопорушення у випадках порушень законодавства з питань безпеки на наземному транспорті, передбачених частинами першою, другою, четвертою, пятою і сьомою статті 133-1, статтями 133-2, 136, 141, 142 та статтею 164 - у частині, що стосується правопорушень у галузі господарської діяльності, повязаної з перевезенням пасажирів і вантажів, Кодексу України про адміністративні правопорушення. Усі реквізити протоколу заповнюються державною мовою розбірливим почерком. Не допускається заповнення протоколу олівцем та закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після підписання протоколу особою, щодо якої він складений.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 року серії ІІ № 0007709 дані про свідка ОСОБА_6 в протокол внесено чорнилами іншого кольору.

Із пояснень ОСОБА_3, який складав даний протокол та був допитаний в судовому засіданні як свідок, вбачається, що ОСОБА_6, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, при складанні протоколу був присутній, однак особу свідка він не встановлював, свідок самостійно вписав в протокол своє прізвище, ім'я, по батькові та розписався, щоб не допустити помилок при зазначені даних про свідка.

З пояснень особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у судовому засіданні вбачається, що при складанні протоколу свідок присутній не був, тому він вважає, що свідок у протокол був вписаний згодом.

ОСОБА_6, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, неодноразово викликався до суду для дачі пояснень, однак в суд не з'явився.

Суд вважає, що ті обставини, що особу ОСОБА_6, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок, посадовою особою при складанні протоколу встановлено не було, а свідок самостійно вписав в протокол свої дані, є порушенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті, та викликає сумніви в тому, що ОСОБА_6 був присутній при складанні протоколу.

Враховуючи викладене, суд не приймає протокол про адміністративне правопорушення від 05.05.2018 року серії ІІ № 0007709 як належний та допустимий доказ.

Згідно ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

За встановлених при розгляді справи обставин, суд трактує всі сумніви на користь особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення і, оцінивши вищенаведені докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, тому провадження в справі слід закрити.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Скаргу на постанову може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Суддя