Справа № 199/1674/18
ПОСТАНОВА

іменем України

23.07.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого менеджером в ТОВ «ВКП Комкор», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, ж/м «Покровський», 5-т/139, який притягуються до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участю: особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 057503 від 07.03.2018, складеного відносно ОСОБА_1, слідує, що 15.12.2017 о 08:30 годині у місті Дніпрі на регульованому світлофором перехресті Донецького шосе та вул. Петрозаводська водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Renault», н.з. 36623АА, в порушення п. 8.7.3-ґ-е Правил дорожнього руху, виконував проїзд перехрестя на ввімкнений в його напрямку забороняючий рух «жовтий», а потім «червоний» сигнал світлофору, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «SUBARU», н.з. АЕ5553ВЕ, під керуванням водія ОСОБА_2, після чого виїхав за межі проїзної частини і скоїв наїзд на світлофор. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі і світлофор пошкоджено, завдані матеріальні збитки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав та пояснив, що він рухався через перехрестя на зелений сигнал світлофору. Винуватцем дорожньо-транспортної пригоди на його думку є водій ОСОБА_2, який рухався через перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, через що і сталося зіткнення автомобілів.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні вказав, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є саме водій ОСОБА_1, який здійснював рух через перехрестя на забороняючий сигнал світлофору. ОСОБА_2 наполягав, що саме він рухався через перехрестя на зелений сигнал світлофору, а тому причиною даної пригоди є неуважність водія ОСОБА_1

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 слідує, що останній не був очевидцем події, яка мала місце 15.12.2017 о 08:30 годині у місті Дніпрі на регульованому світлофором перехресті Донецького шосе та вул. Петрозаводська за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки він не бачив на яке саме світло здійснювали рух вказані водії. Свідок зазначив, що він лише почув удар позаду його автомобіля.

Вислухавши особу, яка притягається до відповідальності, ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ОСОБА_1 з огляду на фабулу протоколу про адміністративне правопорушення притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з підстав порушення Правил дорожнього руху, а саме здійснення руху на жовтий та червоний кольори світлофору, що забороняють рух, а саме п. 8.7.3 п.п. ґ), е) відповідно до яких «жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів», «червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух».

Зі змісту ст. 251 КУпАП слідує, що фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі, встановлюються, окрім іншого, висновком експерта.

Під час розгляду справи за клопотанням потерпілого ОСОБА_2 було призначено судову фототехнічну та обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди експертизу, проведення якої доручалося Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України.

Відповідно до висновку експерта від 04.06.2018 № 5/6.1/314, № 5/10.1/315 відповісти на поставлені судом питання не надається можливим з причин, вказаних в дослідницькій частині. З дослідницької частини висновку експерта, зокрема, слідує, що, переглядаючи кадри відеограми «Дон.шоссе.mp4» вбачається, що з даного ракурсу відеозйомки не видно рух автомобіля «Renault», н.з. 36623АА,та автомобіля «SUBARU», н.з. АЕ5553ВЕ,до моменту зіткнення, не видно на який сигнал світлофора вїжджає на перехрестя кожен з учасників дорожньо-транспортної пригоди, а також не видно самого моменту зіткнення транспортних засобів. В кадрі № 0547 зафіксований лише рух автомобіля «Renault», н.з. 36623АА,після зіткнення. Оскільки згідно обєктивного джерела інформації - відеограми «Дон.шоссе.mр4» не надається можливим встановити параметри руху транспортних засобів до зіткнення, а також на який сигнал світлофора вїжджає на перехрестя кожен з учасників дорожньо-транспортної пригоди, то й встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, згідно відеограми, не надається можливим.

Судовий експерт у вищевказаному висновку також зазначив, що пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають протиріччя між собою та трактуються на користь один одного, а тому не можуть містити повної інформації про механізм дорожньо-транспортної пригоди, а свідок ОСОБА_3 події дорожньо-транспортної пригоди не бачив, а тому встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди згідно пояснень водіїв та свідка - не надається можливим. Відповідно, оскільки не можливо встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, то й оцінити дії водія автомобіля «Renault», н.з. 36623АА,ОСОБА_1 та водія автомобіля «SUBARU», н.з. АЕ5553ВЕ,ОСОБА_2 згідно технічних вимог Правил дорожнього руху та встановити для кожного з водіїв технічну можливість уникнути зіткнення, при заданих вихідних даних, не надається можливим.

Суд приймає висновок експерта від 04.06.2018 № 5/6.1/314, № 5/10.1/315, як належний, допустимий і достовірний доказ у справі, враховуючи, що судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а тому повністю погоджується з висновком експерта, приймаючи до уваги те, що кожен з водіїв даної дорожньо-транспортної пригоди в судовому засіданні наполягав на своїй версії причин зіткнення автомобілів і між поясненнями водіїв є протиріччя, які неможливо усунути іншими наявними у справі доказами, оскільки свідків або інших обєктивних відеоданих, які б вказували на момент зіткнення автомобілів, тобто розкривали механізм дорожньо-транспортної пригоди, в справі не має.

При цьому, суд не може взяти як належний доказ вини ОСОБА_4 схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, які містяться в справі. Так, на схемі місця ДТП, яка складена 15.12.2017, в графі «Назви обєктів, зображених на схемі», не зазначено місце зіткнення транспортних засобів, а тому така схема не може з достовірністю встановити обставини, які мають значення для справи. Додаткова схема місця ДТП взагалі не містить дати її складання та назв обєктів, зображених на схемі.

Враховуючи наведене, з сукупності зібраних та оцінених у їх взаємозвязку доказів неможливо встановити, чи знаходяться дії водія ОСОБА_1 у причинному звязку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, враховуючи вищевикладене, справа про адміністративне правопорушення не містить належних доказів, які б підтверджували наявність обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях водія ОСОБА_1, а ті докази, які є в матеріалах справи, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 8.7.3 ґ), е) Правил дорожнього руху, а тому провадження у справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко