Справа № 442/3438/18
Провадження №3/442/1163/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 червня 2018 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Крамар О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого директором ТзОВ «Оздоровчо-реабілітаційний центр «Модричі»,-

- за ст. 41 ч.1 КпАП України,-

в с т а н о в и в :

16.04.2018 року при перевірці ТзОВ «Оздоровчо-реабілітаційний центр «Модричі» виявлено порушення вимог законодавства про працю, а саме: відповідно до штатного розпису станом на 1 січня 2017 року ОСОБА_2 (головний бухгалтер) встановлена заробітна плата у розмірі 3300 та залишилась незмінною протягом року, а відтак з червня 2017 року повинна була нараховуватись індексація заробітної плати, про те вона відсутня до моменту звільнення ОСОБА_2 вересень 2017 року; - ОСОБА_3 прийнятій на посаду головного бухгалтера в листопаді 2017 року було встановлено заробітну плату відповідно до штатного розпису, проте індексація не нараховувалась.

ОСОБА_1 на виклик суду не з»явився, через канцелярію суду подав письмове пояснення, в якому зокрема зазначив, що вимоги вказані в приписі ним виконано у зазначений термін, тобто нараховано індексацію вказаним вище працівникам, таке порушення сталося у зв»язку із збоєм в системі.

Просить визначити дане адміністративне порушення ст. 41 КУпАП малозначним та обмежитися усним зауваженням, так як накладаючи на нього штраф, це вплине на його майновий стан, адже суму штрафу він змушений сплати із заробітної плати, яку державний інспектор праці, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, нібито намагався захистити. У такому випадку це суперечить суті завданню адміністративної відповідальності (ст. 1 КУпАП «Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством).

Беручи до уваги письмове пояснення ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст.9 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 34 КУпАП передбачено обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином аналізуючи все вище наведене вбачаю в діях ОСОБА_1, склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, однак з врахуванням обставин за яких це порушення вчинено, та особу правопорушника вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням, що відповідає положенням ст. 22 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 221, 283, 284 КпАП України, суддя -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 41 ч.1 КпАП України, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя О.В. Крамар