АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/840/18Головуючий у 1-й інстанції Варневич Л.Б.
Провадження № 33/789/223/18 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ст124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2018 р. Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.

з участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

його захисника ОСОБА_2,

представника потерпілої ОСОБА_3Б

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та призначено йому стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп., отримувач УДКУ у Кременецькому районні 22030001, ЄДРПОУ суду 02886611, банк одержувач ГУДКУ у Тернопільській області, МФО 838012, р/р 0316, код одержувача (ЄДРПОУ) 37766394.

Згідно даної постанови, ОСОБА_1 14.05.2018 року о 09 год. 00 хв. в м. Кременці по вул.Шевченка, керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Canter», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок даної ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та постановити нову, якою накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції йому не було надано достатньо часу та можливості, щоб укласти договір про надання правової допомоги.

Крім того судом не допитувались свідки дорожньо-транспортної пригоди та не встановлено, що пішоходам загрожувала небезпека.

Зазначає, що накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його роботи та він втратить можливість отримувати доходи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити, з мотивів викладених у ній, представника потерпілої, який вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляцію такою, що не підлягає до задоволення, прихожу до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами та правопорушником не оспорюється, а отже судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 найсуворіше за видом та у розмірі стягнення, яке передбачене санкцією ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, своє рішення взагалі не мотивував.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності, його робота безпосередньо повязана з керуванням транспортними засобами водій-експедитор, за місцем роботи характеризується позитивно. Крім того, з моменту вчинення ДТП повністю визнавав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому. Шкода, яка спричинена ДТП у вигляді механічних пошкоджень належного ОСОБА_4 автомобіля, на даний момент відшкодована.

При цьому, висновок суду першої інстанції про те, що правопорушення скоєне перед пішохідним переходом, а отже існувала реальна загроза пішоходам, які на ньому знаходилися, не ґрунтується на матеріалах справи та в даному випадку є припущенням. Так, з матеріалів справи вбачається, що ні при складанні протоколу за вказане правопорушенні, ні в суді першої інстанції не було встановлено, а судом дана обставина взагалі не досліджувалась, що на момент зіткнення автомобілів існувала загроза життю будь-кому з пішоходів, особи яких не встановлювались та які ні працівниками поліції, ні судом не допитувались.

За вказаних обставин твердження представника потерпілої у своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 з цього ж приводу, також є надуманими.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є надто суворим і його слід змінити.

З огляду на те, що відповідно до ч.9 ст. 294 КУпАП при апеляційному перегляді постанови по справі про адміністративне правопорушення, у разі її зміни в частині накладення стягнення в межах, передбачених санкцією статті цього Кодексу, воно не може бути посилено, вважаю за доцільне призначити ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ст. 124 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині призначеного стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5