Справа № 462/493/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/591/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду Львівської області від 25.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

непрацюючого, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, 26 січня 2018 року о 21 год. 45 хв. ОСОБА_1 у місті Львові на вулиці Панча, 7Б керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у присутності двох свідків відмовився, своїми діями порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції ОСОБА_1. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження відносно нього, звільнивши від адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закрити адміністративне провадження.

Апелянт вважає, що постанова є незаконною, необґрунтованою, оскільки винесена з порушенням права на захист, незаконним складом суду з порушенням принципу територіальності та закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Апелянт покликається що свідки, які підписали протокол, були п'яні і їх не було, по клопотанню, викликано в суд першої інстанції. В протоколі не вказано яке саме правопорушення вчинив: чи керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чи за те, що відмовився від проходження на огляд стану сп'яніння. Також не зазначено, де саме відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, в медичному закладі чи на місці зупинки автомобіля.

Апелянт наполягає, що не був в стані алкогольного сп'яніння і від проходження огляду на стан сп'яніння не відмовлявся.

Покази свідка ОСОБА_2 невірно викладено, бо він прибув на місце події через 1 чи 2 години.

Апелянт зазначає, що порушено принцип територіальності, адже подія відбулася на території Шевченківського району м.Львова, а прописаний він в Хмельницькій області. Судове засідання в суді першої інстанції відбулося без нього, тому він отримав копію постанови тільки 08.05.2018 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи які підтверджують вину ОСОБА_1, зокрема :

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 232597 від 26.01.2018 року про порушення вимог п.2.5 ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) підписаний ОСОБА_1, в присутності двох свідків, із записом « не погоджуюсь»;

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 26.01.2018 року (а.с.3,4), які були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер»;

- ксерокопією протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 232596 від 26.01.2018 року оформленого відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП( а.с.2).

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Апеляційні вимоги зазначені в апеляційній скарзі були предметом розгляд в суді першої інстанції.

Так в суді першої інстанції з'ясовано, що ОСОБА_1 фактично проживає в Залізничному районі м.Львова, а не за місцем реєстрації в м. Хмельницькому, тобто протокол про адміністративне правопорушення був підставно скерований в суд за територіальність по місцю проживання правопорушника про що в постанові суду першої інстанції було зазначено та наголошено, а також про це було відому адвокату правопорушника, який був в судових засіданнях в суді першої інстанції, а тому права ОСОБА_1 порушені не були.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Поважні причини пропуску скаржником строку на подачу апеляції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд, -

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 2504.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення межах санкції даної статті - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.