Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/113/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю захисників особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокатів Рябової Г.В., Гошко В.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Рябової Ганни Валеріївни на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Болгарії, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Як встановлено постановою судді, 01 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 о 09 год. 19 хв. по вул. Прорізній, 24 у м. Києві керував автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тестування на алкоголь - 0,39 % проміле.

Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, відповідальність за таке порушення передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_2 - адвокат Рябова Г.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення та прийняти нову постанову, згідно якої провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю в діянні складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, захисник посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком винесення необґрунтованого та незаконного рішення.

Як зазначає захисник у своїй скарзі, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не забезпечив витребування всіх матеріалів, необхідних для всебічного дослідження правопорушення, а також залишив поза увагою недоліки складання протоколу ВД № 107720, що потягло за собою неправомірне накладення на ОСОБА_2 стягнення за правопорушення, якого він не скоював.

Крім того, суд не звернув уваги на численні порушення з боку працівників поліції, допущені ними при складанні матеріалів адміністративного провадження, а саме порушення права громадянина іноземної держави - Болгарії - ОСОБА_2, який не володіє українською мовою, на перекладача, якого працівники поліції фактично змусили підписати протокол про адміністративне правопорушення незнайомою йому мовою, здійснюючи психологічний тиск, ввели його в оману, запропонувавши зробити запис в графі протоколу «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» під диктовку працівника поліції про факт вживання ним 0,5 л пива, не позначуючи який саме вид пива ним вживався - алкогольне чи безалкогольне, що призвело до позбавлення ОСОБА_2 права на захист, та фактичного підписання протоколу і акту огляду на стан сп'яніння без ознайомлення з їх змістом.

На думку апелянта, встановлення факту алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 також було проведено працівниками поліції з порушенням встановленого порядку, оскільки, після проведення огляду ОСОБА_2 та складання протоколу БД № 107720 поліцейські не відсторонили його від керування автомобілем, а навпаки, провівши огляд на стан сп'яніння, дозволили йому самостійно керувати транспортним засобом і дана обставина в суді взагалі не досліджувалась, що свідчить про формальний підхід суду до вирішення страви.

Також захисник вказує на те, що представниками поліції не було проінформовано громадянина ОСОБА_2 про порядок застосування спеціального технічного засобу газоаналізатору DRAGERAlcotest 6810, а також перед проведенням вимірювання приладом DRAGER Alcotest 6810 не було з'ясовано фактів вживання ОСОБА_2 напоїв чи лікарських засобів перед проведенням випробування, що призвело до неправильних показників газоаналізатору.

Як зазначає захисник, в суді першої інстанції ним та ОСОБА_2 було повідомлено про те, що ОСОБА_2 в період з 29.09.2017 року по 03.10.2017 року хворів на гостре респіраторно-вірусне захворювання, ларинготрахеїт середнього ступеню важкості і відповідно до призначення лікаря під час хвороби ОСОБА_2, окрім ліків, застосував аерозоль «Інгаліпт» в інструкції до якого вказано, що препарат містить спирт етанолів, про що була надана довідка від 03.10.2017 № 481, видана Медичним центром «Клінікою імені Гальченко В.В.» куди ОСОБА_2 звертався по допомогу, проте ці докази залишились поза увагою суду, і в оскаржуваній постанові від 18.10.2017 суд зазначив, що дані докази не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не підтверджуються жодними матеріалами.

Крім того, захисник звертає увагу на пояснення ОСОБА_2, які він надавав у судовому засіданні з приводу зупинки його автомобіля з іноземними номерами працівниками поліції без пояснення причини зупинки, а також відсутності будь-яких свідків при проведенні огляду на стан сп'яніння, а також на її зауваження щодо ідентичності підписів свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в протоколі БД № 107720, в яких суд першої інстанції не виявив сумніву, а також не вирішив питання щодо виклику вказаних свідків в судове засідання та отримання їх реальних пояснень та витребування відеозапису з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, а фактично при розгляді справи про адміністративне правопорушення обмежився лише документами, складеними працівниками поліції 01.10.2017 з порушеннями вимог діючого законодавства.

Заслухавши пояснення захисників особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме в тому, що останній, в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 107720 від 01 жовтня 2017 року, підтверджуються наявними у справі доказами, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, у присутності яких проводився огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (приладу «Drager» Alcotest 6820) та роздрукованим чеком з результатами тесту, на якому зафіксовано вміст алкоголю 0,39 %, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.

При цьому, незважаючи на те, що свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, за клопотанням захисників, неодноразово викликались до суду апеляційної інстанції з метою перевірки доводів апеляційної скарги, так і не з'явились в судове засідання, вказана обставина не може служити підставою для визнання наведених вище доказів неналежними та недопустимими, оскільки оцінка цих доказів у їх сукупності не викликає сумнівів у їх достовірності та об'єктивності.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, під час апеляційного розгляду не знайшли свого об'єктивного підтвердження, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено порушень, які б могли стати підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Що ж стосується посилання у скарзі на порушення права ОСОБА_2 на захист, через те, що останньому, як громадянину Болгарії, під час оформлення адміністративного правопорушення, не було запрошено перекладача, то воно також не може служити підставою для визнання оскаржуваного рішення незаконним, оскільки незнання мови, на якій були оформлені відповідні документи, само по собі, не виключає відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 відсутні будь-які дані про те, що під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, так само, як і під час розгляду справи в суді першої інстанції, ОСОБА_2 заявляв про те, що він не розуміє української мови, у зв'язку з чим потребує участі перекладача.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, матеріали справи не містять, а суду апеляційної інстанції, під час розгляду апеляційної скарги, такі докази захисниками не надавались.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката Рябової Г.В. не може бути задоволена, оскільки вона не містить у собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є незаконною або необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду цієї скаргу, суд апеляційної інстанції вважає необхідним залишити її без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Рябової Г.В.залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Рибак М.А.