Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/175/18
Провадження №: 3/332/123/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року суддя Заводського районного суду м. ЗапоріжжяАндрюшина Л.А., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 20.12.1989року народження, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

16 січня 2018 року о 18год.23хв. ОСОБА_1, рухаючись по вул. Л.Чайкіної в районі буд.61 в м.Запоріжжя,керував транспортним засобом марки AUDI A6, державний реєстраційний номер ОРО61ТЗ, з явними ознаками наркотичного спʹяніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, різка зміна забарвлення шкіряного покрову) та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України від проходження огляду на стан наркотичного спʹяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі ЗОКНД ЗОР відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, пояснень суду не надав. Про час, дату і місце судового засідання повідомлявся судом в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності враховуючи, що судом вжито усі передбачені законом заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Так, судом по даній справі призначалось сім судових засідань протягом більш ніж два місяці. На адресу, вказану у протоколі: АДРЕСА_1, а також на адресу, вказану ОСОБА_1 в одній з його заяв:м. Запоріжжя, АДРЕСА_2, судом неодноразово направлялися судові повістки рекомендованими листами, але ОСОБА_1 отримав лише першу повістку про виклик до суду на 29.01.2018 року та а 05.04.2018 року, яка була йому вручена під час надання ним до канцелярії суду чергової заяви. Від отримання інших повісток, які надсилалися йому судом, ОСОБА_1, на думку суду, ухилявся навмисно. Під час знаходження справи у провадженні, ОСОБА_1 зʼявлявся до суду напередодні всіх призначених судових засідань лише для того, щоб через канцелярію надати заяви, в яких зазначав, що йому невідомо дату судового засідання та повідомляв, що він не має фізичної можливості з»явитися в судове засідання з зазначенням певного періоду з різних причин(звернення за правовою допомогою, перебування на лікарняному, медична довідка про виклик ШМД, призначення адвоката, зокрема: 29.01.2018 року-заява про перенесення у зв»язку з потребою правової допомоги; 05.02.2018р.-заява про перенесення у зв»язку із хворобою(додано копію листка непрацездатності; 13.04.2018 року-заява про перенесення у зв»язку із хворобою(додано копію листка непрацездатності). Всі подані ОСОБА_1 заяви, з метою дотримання прав особи на захист, безпосередню участь у розгляді справи, судом були взяті до уваги та розгляд справи неодноразово відкладався у зв»язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про день, час та місце судового засідання. У той самий час ОСОБА_1 особисто у суді не цікавився датами наступного судового засідання.

05.04.2018 року ОСОБА_1 суду надана заява, відповідно до змісту якої він просить суд призначити йому адвоката, оскільки він є соціально незахищеною особою, та просить не призначати судові засідання в період з 04.04.2018 року по 25.04.2018 року включно.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Відповідно до ст.3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу - гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.Відповідно до ч.1,2 ст.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога - вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя. Безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.Відповідно до ч.1 ст.14 вказаного Закону право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають певні категорії осіб, які, в тому числі, відносяться до категорії соціально незахищених верств населення. Звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених частиною другоюстатті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи(ч.1 ст.18 Закону).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 від 05.04.2018 року, яка мається в матеріалах справи, вбачається, що останній також просить відкласти судове засідання та призначити йому адвоката. Постановою від 05.04.2018 року задля забезпечення права особи на захист, судом доручено Регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Запорізькій області призначити адвоката для участі у справі, але листом від 12.04.2018 року роз»яснено, що ОСОБА_1 має право самостійно або через свого представника звернутися до Центру із заявою про призначення йому адвоката.

Враховуючи вказані вище обставини суд розцінює чергову неявку ОСОБА_1 до суду, як зловживання ним правами, передбаченими ст.268 КУпАП, з метою затягування розгляду справи по суті та враховуючи ухилення ОСОБА_1 від явки до суду тривалий період часу, а також граничний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлений ст.38 КУпАП, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутністю ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом серії БД №414816 від 16.01.2018р.(а.с.1), відповідно до якого підтверджуються обставини, місце та час вчинення правопорушення, а також направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спʹяніння, письмовими поясненнями свідків відмови від проходження водієм огляду ОСОБА_2В та ОСОБА_3Р.(а.с.4,5) та рапортом інспектора СРПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_4О.(а.с.7), відеозаписом, що маються в матеріалах справи. Крім того, ОСОБА_1 своїм особистим підписом у протоколі підтвердив факт своєї відмови від проходження медичного огляду з метою виявлення стану спʼяніння в графі: пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення. Також, згідно відтвореного в суді відеозапису, що зберігається на компакт-диску, долученому до протоколу серії БД №414816 від 16.01.2018р., вбачається, що водієві ОСОБА_1 поліцейськими неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі, але останній від такого проходження огляду відмовився.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, на порушення якого вказано у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, керування транспортними засобами особами в стані алкогольногосп'яніння. Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху України водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до довідки з бази даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС ОСОБА_1 має посвідчення водія серії ВАА №182541 від 17.11.2009 року, а отже, така особа вважається водієм у розумінні п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, вважаю факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130ч.1 КУпАП доведеним, але вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Положеннями п.7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 статті 38 КУпАП якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду(судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з протоколом серії БД №414816 від 16.01.2018 року

адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 16.01.2018 року. Таким чином, на час розгляду справи вже закінчився строк, протягом якого на правопорушника може бути накладено адміністративне стягнення відповідно до вимог КУпАП, а тому згідно з положеннями п.7 ст. 247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у звʼязку з закінченням на момент розгляд справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст. 38, ст. 130 ч.1, п.7 ст. 247, 283-285КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Андрюшина Л.А.