Справа №-613/365/18 Провадження №-3/613/172/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

Богодухівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Шалімова Д.В., за участі секретаря Макушинської О.В., прокурора Кривошеї Я.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої головним бухгалтером ПСП ім. Т.Г. Шевченка, депутат VІІ скликання Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Богодухівського районного суду Харківської області знаходяться адміністративні матеріали про адміністративні правопорушення повязані з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 121 від 21 березня 2018 року, ОСОБА_1 будучи депутатом Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 19 грудня 2017 року набула права власності на транспортний засіб, вартість якого на момент набуття права власності становила 290 000 (двісті девяносто тисяч) гривень, що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (станом на 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 600 грн.), в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК, а саме 23 лютого 2018 року (гіперпосилання на повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - https://public.nazk.gov.ua/declaration/5d97251f-cabc-4d09-bc06-0d171be682cd), чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу № 122 від 21 березня 2018 року, ОСОБА_1 будучи депутатом Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 12 січня 2018 року набула права власності на транспортний засіб, вартість якого на момент набуття права власності становила 1 141 000 (один мільйон сто сорок одна тисяча) гривень, що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762 грн.), в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК, а саме 23 лютого 2018 року (гіперпосилання на повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - https://public.nazk.gov.ua/declaration/6f066d53-6с32-4563-b44f-22a58eefeebf), чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, згідно протоколу № 123 від 21 березня 2018 року, ОСОБА_1 будучи депутатом Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, яка згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, 16 січня 2018 року набула права власності на грошові кошти в сумі 570 500 (пятсот сімдесят тисяч пятсот) гривень, що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 762 грн.), в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК, а саме 23 лютого 2018 року (гіперпосилання на повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - https://public.nazk.gov.ua/declaration/с411d5df-0efc-49b6-ac07-047fa04eba29),чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнала та просила закрити провадження у справі відносно неї у звязку з тим, що відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Надала пояснення про те, що 19 грудня 2017 року вона переоформила на себе автомобіль Volkswagen Passat, 2012 року випуску, вартістю 290 000 грн. Але сталося так, що з 20 грудня 2017 року до 10 січня 2018 року її мати, ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні судинної патології головного мозку ГУ ІНПН НАМН, де потребувала її догляду. Про що надала копію виписки із історії хвороби матері. Тому, фактично ОСОБА_1 не мала будь-якої можливості своєчасно в десятиденний термін подати електронну декларацію про суттєві зміни в майновому стані. Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що 12 січня 2018 року вона підписала угоду на придбання автомобіля Mitsubishi Pagero sport вартістю 1 141 000 грн. на умовах кредиту і лише 16 січня 2018 року було оформлено кредитний договір із ПАТ «Креді ОСОБА_3» та здійснено оплату за автомобіль. Фактично автомобіль нею було отримано лише 20 січня 2018 року. Однак, в цей же день її мати, ОСОБА_2 облила окропом праву ногу та протягом двох діб вони намагалися лікувати рану власними силами та за допомогою місцевої медсестри, але у звязку з тим, що у її матері цукровий діабет, її стан здоровя погіршився і 23 січня 2018 року ОСОБА_1 відвезла матір до спеціалізованої лікарні у м. Харків де вона перебувала до 01 лютого 2018 року. Про що надала копію виписки із історії хвороби матері. ОСОБА_1 в цей час також проживала в м. Харків та відповідно не мала будь-якої можливості подати електронну декларацію про суттєві зміни в майновому стані. ОСОБА_1 вказала, що у неї не було будь-якого умислу на неподання відомостей про суттєві зміни в майновому стані. Настання шкідливих наслідків вона не бажала і свідомо їх настання не допускала, про що подала електронні декларації про суттєві зміни в майновому стані у вищевказаний час.

Прокурор в судовому засдіанні вважав, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників процесу про адміністративне правопорушення, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до вимог абзацу 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції» у 2016 році службові особи, які на день початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобовязані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60 календарних днів після початку роботи системи.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 р. № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089, затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі-Порядок).

Пунктом 3 Порядку визначено, що ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру.

Згідно пункту 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою ст. 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої ст.. 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку субєкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 3 розділу II Порядку також визначено, що субєкт декларування повинен зареєструватися у Реєстрі з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису.

Згідно п. 4 цього розділу Порядку, зареєстровані субєкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після аутентифікації субєкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи; створювати, змінювати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження логічних перевірок, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені в пункті 7 цього розділу; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру; направляти в персональному електронному кабінеті електронні звернення до національного агентства про надання розяснень, допомоги в користуванні Реєстром, повідомлення про відкриття субєктом декларування або членом його сімї валютного рахунка в установі банку-нерезидента.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091, (із змінами, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 02 грудня 2016 року) було затверджено Форму повідомлення по суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, пунктом 2 якої визначено, що повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається).

Згідно пункту 4 Форми повідомлення по суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий субєкт декларування подає відповідно до Закону України «Про запобігання корупції».

10 червня 2016 року Національним агентством з питань запобігання корупції було прийнято рішення № 2 (із змінами і доповненнями, внесеними рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18 серпня 2016 року № 1) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи, зокрема, з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, зокрема: щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Таким чином, з приписів вказаних норм випливає, що тільки зареєстровані субєкти декларування мають право доступу до персонального електронного кабінету після аутентифікації субєкта декларування із використанням його особистого електронного цифрового підпису, а також мають право подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є депутатом VІІ скликання Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області та згідно пп. «Б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» її посада віднесена до субєктів на яких поширюється дія цього Закону, як на депутата сільської ради.

Несвоєчасне направлення електронної форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані було викликане поважними причинами зазначеними у поясненнях ОСОБА_1

У даному випадку, умисел на вчинення вказаного адміністративного правопорушення у ОСОБА_1 відсутній, оскільки своєчасне повідомлення про суттєві зміни майнового стану не було нею подано у звязку із обставинами, що не залежали від її волі та обєктивно від неї ніяким чином не залежали. Незважаючи на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни майнового стану, будь-який умисел на вчинення корупційного діяння з боку ОСОБА_1 відсутній. Остання при першій можливості подала вищевказані дані, не мала на меті їх приховування. Також, суд звертає увагу на те, що протоколи були складені лише 21 березня 2018 року, тобто після спливу строків на подання даних. При цьому до дати складання протоколу ОСОБА_1 добровільно та самостійно подала дані до НАЗК.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1 не мали умисного характеру. Матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу, щодо вчинення нею адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, є необґрунтованою, в протоколах про адміністративні правопорушення №№ 121, 122, 123 від 23 березня 2018 року, складених відносно неї, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1, подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану 23 лютого 2018 року, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2017 року за № 223-943/0/4-17 вказується, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність виключається.

Таким чином, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані органом поліції докази не свідчать про те, що вона вчинила адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та вважає за необхідне відмовити в накладенні адміністративного стягнення та закрити провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 36, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В накладенні у відношенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - відмовити, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя