№ 536/981/14-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко Світлана Миколаївна, розглянувши в місті Кременчуці заяву представника Державної судової адміністрації України за довіреністю ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про виправлення помилки, допущеної при оформленні постанови та поновлення строку

В С Т А Н О В И В :

Представник Державної судової адміністрації України ОСОБА_1 02 травня 2018 року звернулася до суду з заявою про виправлення помилки, допущеної при оформленні постанови та поновлення строку посилаючись, що постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2014 року, яка набрала чинності 10 червня 2014 року по справі № 536/981/14 стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 36 грн. 54 коп., однак в ній не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта. Крім того, постанову отримали лише 25 липня 2017 року.

Просили вказати в постанові суду від 30 травня 2014 року реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта порушника, поновити строк предявлення до виконання даної постанови.

Згідно статті 304 КУпАП питання, зв'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Так, постановою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 30 травня 2014 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 36 грн. 54 коп. та збитки в сумі 255 грн.

На час розгляду справи ідентифікаційний номер боржника ОСОБА_2 суду відомий не був.

Відповідно до чинного на час розгляду справи пункту 3 частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження в Україні у виконавчому документі повинен був зазначатися індивідуальний ідентифікаційний номер боржника, а також інші дані, якщо вони відомі суду.

На запит суду про надання інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи ОСОБА_2 23 червня 2014 року Державною фіскальною службою України (після розгляду справи) була надана довідка про неможливість однозначно ідентифікувати вказану фізичну особу, однак в ній зазначено серію та номер паспорта.

Постанова суду була звернута до примусового виконання разом з зазначеною довідкою.

Статтею 283 КУпАП визначені вимоги до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Вказана норма не містить вимог щодо обов'язкового зазначення в постанові реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Згідно ч.3 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач самостійно має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти виконанню рішення.

Абзац другий пункту четвертого статті 4 Закону України Про виконавче провадження містить вимоги до оформлення виконавчого документу, зокрема про зазначення у ньому реєстраційного номера облікової картки платника податків боржника.

Але законом не заборонено подання таких відомостей стягувачем додатково у виконавчу службу для сприяння виконанню рішення.

Отже, суддя вважає про відсутність правових підстав для задоволення заяви в частині виправлення помилки, допущеної при оформленні постанови.

Згідно ч.4 статті 15 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України.

У стягувача ДСА України відсутні перешкоди для пред'явлення виконавчого документу для примусового виконання відповідно до вимог Закону України Про виконавче провадження .

Щодо поновлення строку на предявлення постанови необхідно зазначити таке.

Положеннями статті 303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернено до виконання протягом трьох місяців з дня звернення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що строк звернення до виконання постанови про накладення адміністративного стягнення є присічним і поновленню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що заявник отримав з Кременчуцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління у Полтавській області постанову від 15 червня 2017 року винесену при примусовому виконанні постанови № 536/981/14, яку не надав, що позбавляє суд можливості вирішити питання щодо пропуску заявником строку на предявлення постанови суду.

З огляду на викладене, суд відмовляє в поновленні строку на предявлення постанови суду від 30 травня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 283,304 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Представнику Державної судової адміністрації України за довіреністю ОСОБА_1 у задоволенні заяви про виправлення помилки, допущеної при оформленні постанови та поновлення строку відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3