справа № 415/1713/18
провадження № 3/415/531/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Митулин Золочівського району Львівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата снайпера 3-го взводу 1-ої роти охорони батальйону охорони, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:
14.03.2018, приблизно з 03 години 00 хвилин, солдат ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , знаходячись у м. Лисичанську Луганської області, виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.
14.03.2018, приблизно о 03 годині 00 хвилин, солдат ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , покинув межі розташування базового табору без дозволу, перетнувши огорожу після чого, сів на транспортний засіб та попрямував у місто Сєвєродонецьк, де знаходився до 05 години ранку. На територію базового табору повернувся самостійно о 05 годині 30 хвилин 14.03.2018.
У судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, до суду надав письмову заяву, згідно якої свою вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП, визнав у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі та призначити не суворе стягнення (а.с. 3).
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.3 ст.172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні та доведена змістом досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:
- поясненням правопорушника ОСОБА_1 (а.с. 2);
- протоколом № 333 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 14.03.2018, яким підтверджуються факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 5);
- поясненням від 14.03.2018 командира І-ой РОБО ОСОБА_2 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, яким підтверджується факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_1 (а.с.4);
- поясненням від 14.03.2018 старшого сержанта ОСОБА_3 про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, яким підтверджується факт самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_1 (а.с.6).
Згідно вимог ч.5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільна - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії правопорушника ОСОБА_1 , за ознаками ч.3 ст.172-20 КУпАП, кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем, виконував військовий обов`язок в нетверезому стані, в умовах особливого періоду та за ознаками ч.4 ст.172-11 КУпАП також кваліфіковані вірно, оскільки останній, являючись військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину, в умовах особливого періоду.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 військовослужбовець, інвалідом не являється, вину визнав, щиро розкаявся, згідно даних із протоколу про адміністративне правопорушення - раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.
У якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає повне визнання своєї провини, щире розкаяння.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст.35 КУпАП, суд не вбачає.
Суд не визнає в якості обставини, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, вчинення правопорушення у стані сп`яніння, оскільки дана обставина є кваліфікуючою ознакою складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Оскільки правопорушник ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст.36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається у межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
На підставі вищевказаного, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що правопорушнику ОСОБА_1 необхідно призначити стягнення у вигляді штрафу, у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст.172-20 КУпАП, що на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення правопорушнику іншого стягнення, передбаченого санкцією ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Керуючись ст. ст. 33, 36, 172-11, 172-20, 221, 284, 289, 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А :
Піддати ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.172-11, ч.3 ст.172-20 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд Луганської області.

Суддя: О.В. Шевченко