Справа № 751/1260/18 Головуючий у 1 інстанції Мороз К. В.
Провадження № 33/795/203/2018
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, фізична особа-підприємець, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим у тому, що він 21 лютого 2018 року, близько 18 год. 36 хв., по вул. Івана Мазепи у м. Чернігові, керував транспортним засобом Мітсубісі Паджеро Спорт 25 Т.О., державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 123 від 21.02.2018 року, чим порушив вимоги п. 2.9 (а), про що було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, оскільки він не був присутній у судовому засіданні та подав апеляційну скаргу у десятиденний строк з моменту її отримання. Постанову суду просить скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом було порушено його право на захист, оскільки розгляд проведено у його відсутність, попри подану ним заяву про відкладення з поважних причин, оскільки з 16.03.2018 по 03.04.2018 року він перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджує випискою-епікризом, а з 04.04.2018 по 17.04.2018 року - у відрядженні, що підтвердив копією наказу, що позбавило його надати докази у підтвердження своєї невинуватості.

Також вказує на невідповідність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки працівниками поліції було зазначено про приєднання до протоколу акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, тоді як такий документ у матеріалах відсутній, а виправлення даної помилки шляхом подачі поліцейським рапорту, вважає, ставить під сумнів даний документ. Так само ставить під сумнів показання свідків, які були відібрані пізніше його зупинення та вважає, що вони не доводять факту керування ним транспортним засобом у стані спяніння, а лише фіксують факт складення протоколу щодо нього, тим більше в судовому засіданні дані свідки допитані не були.

Крім того, зазначає, що судом не було досліджено чи було розяснено йому його права та не доведено факту вживання ним спиртних напоїв, що він мав намір довести у судовому засіданні, але був позбавлений такої можливості через розгляд справи без його участі.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 повністю заперечував свою вину з підстав, викладених у апеляційній скарзі, та наполягав на її задоволенні.

В засіданні апеляційного суду допитана як свідок лікар ОСОБА_2 дала пояснення, що проводила медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, дала ретельні пояснення з приводу методики цього огляду, послідовності дій лікаря, пояснила, що на момент огляду ОСОБА_1 знаходився в легкому стані алкогольного спяніння.

Дослідивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. Дані вимоги судом першої інстанції були дотримані.

Твердження апелянта про те, що суд незаконно розглянув справу без його участі попри подання ним заяви про відкладення, не заслуговують на увагу, в даному випадку апеляційний суд погоджується з позицію місцевого суду з приводу того, що ОСОБА_1 неодноразово належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення у звязку з хворобою судом було задоволено, розгляд відкладено, а подальше його клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з відрядженням, про яке видано наказ ним же самим і яке співпадало за датами із судовим засіданням, дає підстави розцінити його як намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення через сплив строків накладення адміністративного стягнення, оскільки подальше відкладення розгляду справи потягнуло б за собою безпідставне закриття провадження.

Крім того, ОСОБА_1 була надана можливість надати пояснення особисто в суді апеляційної інстанції, чим останній скористався та надав пояснення у апеляційному суді.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, перевірених в судовому засіданні.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2018 року (а.с. 3) та відеозапису до нього (а.с. 5) ОСОБА_1, 21 лютого 2018 року, близько 18 год. 36 хв., в м. Чернігові по вулиці І.Мазепи, керував транспортним засобом «Мітсубісі Паджеро Спорт 25 Т.Д.», номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджено висновком лікаря нарколога щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 лютого 2018 року (а.с. 4), відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, про що працівниками поліції у присутності двох свідків було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, вина останнього підтверджується поясненнями даних свідків: ОСОБА_3 (а.с. 6) та ОСОБА_4 (а.с. 7), відповідно до яких на водія ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за керування автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, установленого висновком лікаря-нарколога.

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суддя правильно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, що забороняє водієві керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта, що даний протокол складений з порушеннями ст. 256 КУпАП через невідповідність його додатків фактичним матеріалам, не знаходить свого підтвердження в матеріалах, оскільки стосовно зазначеного акту про вилучення транспортного засобу є такий, що не суперечить чинному законодавству рапорт працівника поліції (а.с. 9), з якого вбачається, що добровільному дозволу на доставку автомобіля тверезим водієм ОСОБА_5 передував виклик евакуатора для доставки вказаного автомобіля на штрафний майданчик, що в повній мірі узгоджується із наявною у матеріалах справи розпискою ОСОБА_1 (а.с. 8) про надання дозволу синові доставити належний йому автомобіль.

Так само посилання апелянта щодо засвідчення свідками лише факту складання протоколу є хибним, адже самим протоколом зафіксовано його зупинку, а перебування при цьому у стані алкогольного спяніння виявлено у встановленому законом порядку у медичному закладі, підтверджено медичним висновком та засвідчено свідками.

Крім того, апеляційний суд витребував з Комунального лікувально-профілактичного закладу Чернігівський обласний наркологічний диспансер копію акту медичного огляду особи, що керувала транспортним засобом відносно ОСОБА_1, з висновку якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння, а тому твердження апелянта щодо не доведення факту вживання ним спиртних напоїв не заслуговують на увагу.

Таким чином, апеляційний суд вважає недоцільним скасування постанови суду першої інстанції з указаних підстав, оскільки вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення повністю доведена вказаними доказами.

Враховуючи, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, апеляційний суд приходить до висновку, що стягнення за адміністративне правопорушення накладено відповідно до положень ст. 33 КУпАП та згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не можуть бути прийняті до уваги.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_6