АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/538/18 Головуючий у І-й інстанції - Підберезний Г.А.
Справа № 203/332/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТОВ «Дніпропетровський завод Продмаш», проживаючої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 41 КУпАП та провадження у справі закрито у звязку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою, ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у звязку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При обставинах, викладених в постанові суду першої інстанції, встановлено, що головний бухгалтер Товариства з додатковою відповідальністю «Дніпропетровський завод Продмаш» ОСОБА_3 не забезпечила дотримання вимог законодавства України з питань праці, порушено вимоги ст.ст. 95, 115, 116, 117 КЗпП України, ст. 24, 33 Закону України «Про оплату праці», а саме у період з 01.01.2017 по 30.11.2017 оплата праці працівникам ТОВ «ДЗ Продмаш» у 2017 році здійснювалась на основі штатних розписів, які затверджені директором підприємства ОСОБА_4 відповідно до яких підвищено оклади працівників на всіх посадах ТОВ «ДЗ Продмаш»: : ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, і які мали право на нарахування індексації грошових доходів починаючи з червня 2017 року. Однак вищезазначеним працівникам починаючи з червня 2017 року індексація грошових доходів не нараховувалась.

На підприємстві мали місце випадки порушення строків виплати заробітної плати, за час щорічної відпустки працівникам: ОСОБА_10, ОСОБА_8

Також на підприємстві мали місце випадки порушення строків кінцевого розрахунку при звільненні працівникам: ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33 , ОСОБА_34, ОСОБА_30 , яким грошові кошти за час затримки розрахунку при звільненні не нараховані та не виплачені.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказана постанова була прийнята з порушенням чинного законодавства, прийнятою без повного, всебічного дослідження обставин справи.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги що в матеріалах адміністративної справи відносно ОСОБА_3 відсутні будь-які відомості або обґрунтування, які б свідчили, що саме зазначена особа є винною у можливому порушенні законодавства про працю, в тому числі й у вигляді виплати зарплати один раз на місяць. Вказує, що відповідно до п. 2.6 посадової Інструкції бухгалтера обовязок здійснювати нарахування та сплата заробітної плати, інших витрат та платежів цей обовязок покладено на бухгалтера, а не на іншу особу.

З огляду на це виплата зарплати один раз на місяць, таке порушення могло бути допущено тим працівником, на якого покладено обовязок нарахувати та виплачувати заробітну плату. На думку захисника, не становить склад правопорушення нездійснення вищестоящою посадовою особою контролю за працівником, що зобовязаний здійснювати нарахування та виплати. Зазначене свідчить про те, що для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 немає достатніх правових підстав. Вказує, що відносно працівників підприємства, на яких покладено обовязки з питань виплати та нарахування заробітної плати протокол про адміністративне правопорушення не складався й це питання не входить до предмету розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_3

Заслухавши адвоката ОСОБА_35, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

При перегляді постанови судді встановлено, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Аналізуючи зміст поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції констатує, що в скарзі не наведено жодного доводу в обґрунтування відсутності в діях ОСОБА_3 складу інкримінованого адміністративного правопорушення, а лише вказується на те, що ОСОБА_3 не несе відповідальності за роботу своїх підлеглих.

Згідно матеріалів справи, судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, правильно встановлено, що вина ОСОБА_3, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується результатами перевірки Головного управління держпраці у Дніпропетровській області (акт перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування №369/4.1-3 ), за якими виявлені зазначені в постанові судді порушення вимог законодавства про працю, а також штатним розписом ТОВ «ДЗ Продмаш», розрахункова платіжна відомість №ДО-0000038 за червень 2017 рук (а.с.11); наказ №5 про надання відпустки.

Ствердження адвоката в апеляційній скарзі, що ОСОБА_3, хоча і є головним бухгалтером підприємства ТОВ «Дніпропетровський завод Продмаш», однак вона у даному випадку не є субєктом відповідальності за ч.1 ст. 41 КУпАП, так як за своєю посадовою інструкцією тільки контролює роботу бухгалтерії, а нарахування заробітної платні проводить бухгалтер згідно свої посадової інструкції затвердженої директором підприємства 01.12.2015 року, вважаю необґрунтованими, хибними та такими, що суперечать встановленим обставинами справи та не узгоджуються з нормами чинного законодавства.

Так відповідно до положень ч.1 ст. 41 КУпАП, за цією статтею підлягає відповідальності посадова особа підприємства за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі та інші порушення вимог законодавства про працю.

Перевіркою встановлено саме порушення на ТОВ «Дніпропетровський завод Продмаш» вимог законодавства про працю, а саме Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078, ч.1 ст. 47, статті 95, 96, 115, ч.1 ст. 116 КЗпП України та ч.3 ст.6, ч.1, ст.21, ч.3 ст.24 ст. 33 Закону України №108 « Про оплату праці»: не нарахування індексації грошових коштів, порушення строків виплати заробітної плати, за час щорічної відпустки, порушення строків кінцевого розрахунку при звільненні працівників, невиплата грошових коштів за час затримки розрахунку.

Виявлені порушення при перевірці підприємством не оскарженні в передбаченому законом порядку і фактично не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Як вказано вище згідно ч.1 ст. 41 КУпАП, відповідальність за зазначенні порушення несе посадова особа.

За ч.4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, для забезпечення введення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером.

Згідно посадової інструкції головного бухгалтера, затвердженої 01.12.2015 року директором ТОВ «ДЗ Продмаш», головний бухгалтер забезпечує організацію бухгалтерського обліку на підприємстві (п.1 Розділ 1 Інструкції), забезпечує правильність нарахування і своєчасність перерахування платежів до державного бюджету (п.5 Розділ ІІ Інструкції),забезпечення організації бухгалтерського обліку і звітності в виробничих ( структурних) одиницях підприємства (п.7 Розділ ІІ Інструкції), контроль за правильністю витрачання фонду заробітної плати, встановлення посадових окладів, суворе дотримання штатної, фінансової і касової дисципліни та контроль за стягненням в установлені строки дебіторської і погашення кредиторської заборгованості, дотримання платіжної дисципліни (п.15 та п.17 Розділ ІІ Інструкції),

Отже,, як встановлено, ОСОБА_3 займає на підприємстві посаду головного бухгалтера, де є бухгалтерія, оскільки інакше вона була б просто бухгалтером, а так головного слід виділити серед інших бухгалтерів. Тож головбух це посадова особа, що очолює на підприємстві, в організації або установі бухгалтерію, організовує бухгалтерський облік і складає закінчену бухгалтерську звітність.

Таким чином, цілком логічним є ствердження про те, що головбух виконує адміністративно-господарські обовязки, а отже є посадовою особою в розумінні КУпАП, а тому є субєктом відповідальності у даному випадку за ч.1 ст. 41 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважаю хибним і безпідставним, посилання адвоката на наявність посади бухгалтера і його обовязки щодо нарахування заробітної плати робітникам і службовцям, оскільки дана особа не є посадовою особою в розумінні КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано виною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у звязку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1