АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, та проживає за адресою: АДРЕСА_4,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 6 вересня 2017 року о 02.20 год. на перехресті вул. Новокостянтинівська та вул. Костянтинівська у м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем НОМЕР_1, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що з вказаною постановою неможливо погодитись, оскільки вона прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення ним особисто не підписаний, а на прохання працівників поліції відвезти його до медичного закладу, йому було категорично відмовлено, а також працівники поліції не пред'явили відповідні документи на «Драгер».

Щодо пояснень свідків, які наявні в матеріалах справи, а саме пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то апелянт зазначає, що вони викладені на друкованому бланку шляхом внесення рукописного тексту працівником поліції, відповідно до яких в їх присутності він відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння, що не відповідає дійсності.

Крім того, апелянт наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення відповідний запис про затримання автомобіля відсутній, як і відсутні в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для керування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені у протоколі щодо нього.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_1, опитавши свідків, переглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, апеляційний суд доходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 122411 від 6 вересня 2017 року, він складений про те, що 6 вересня 2017 року о 02.20 год. в м. Києві на перехресті вул. Новокостянтинівська та вул. Констянтинівська водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1)

Проте, судом ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 6 вересня 2017 року о 02.20 год. на перехресті вул. Новокостянтинівська та вул. Костянтинівська у м. Києві в стані алкогольного сп'яніння керував автомобілем НОМЕР_2, тобто порушив п. 2.9 ПДР України.

Разом з тим, з огляду на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), про те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції, встановивши інші обставини вчинення правопорушення, не мав права самостійно редагувати фабулу адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2, а повинен був прийняти рішення за протоколом про адміністративне правопорушення, направленим до суду.

З огляду на те, що ОСОБА_2 визнаний судом винуватим не у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, а в керуванні транспортними засобами особою, яка перебувала в стані алкогольного сп'яніння, тобто, визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, по якому протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався, апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді підлягає безумовному скасуванню.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 в тому, що він 6 вересня 2017 року о 02.20 год. в м. Києві на перехресті вул. Новокостянтинівська та вул. Констянтинівська керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена сукупністю зібраних у справі доказів.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що в пізній час після роботи рухався автомобілем «Honda Civic» разом з дружиною зі сторони Подолу в напрямку вул. Лесянської, 9, тобто в напрямку дому, по якій він фактично проживає, але зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3. Чому у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена адреса проживання - вул. Північна, пояснити не може. По дорозі додому виник з дружиною конфлікт, вони сперечались, і він (ОСОБА_2) перебував в емоційному стресі. В подальшому автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками поліції, у зв'язку з тим, що у нього був не ввімкнений покажчик повороту. Він зупинився біля АЗС. Після цього до нього підійшли працівники поліції, в ході спілкування з якими в останніх виникла підозра, що він (ОСОБА_2) перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Проте він заперечував, пояснював, що сварився з дружиною, а тому перебував просто в такому емоційному стані. Однак, працівники поліції запросили двох свідків (працівників АЗС), і в їх присутності складали протокол щодо нього. Сам процес був напружений, оскільки все відбулось одразу: сварка з дружиною та зупинка працівниками поліції. В присутності свідків працівники поліції йому запропонували «Драгер», на що він відмовився, але проїхати до медичного закладу в присутності свідків працівники поліції не пропонували. Нехтуючи процедурою, працівники поліції продовжували складати протокол, а він продовжив сперечатися з дружиною. Протокол підписав, але не впевнений, що це його підпис, і невпевнений, що це його почерк. Чи видавали копію протоколу він (ОСОБА_2) не пам'ятає. Про розгляд справи сказали, що повідомлять SMS- повідомленням. По закінченню всього він викликав драйвера, і вони поїхали додому, з дружиною помирився.

Однак, пояснення ОСОБА_2 спростовуються дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Так, з пояснень допитаної за клопотанням захисника ОСОБА_1 інспектора патрульної поліції ОСОБА_5 вбачається, що з 5 на 6 вересня 2017 року у зв'язку з надходженням повідомлення з АРМОРу, що в районі ст.м. «Тараса Шевченка» водій керує автомобілем в нетверезому стані, прибули на виклик екіпажем «714». Автомобіль, яким керував ОСОБА_2 був виявленим по вул. Новокостянтинівській. Зупинили водія, у якого зовнішні ознаки сп'яніння були очевидними. Запропонували водію пройти огляд за допомогою «Драгеру». При цьому водій йшов на контакт, повідомляв, що УПП м. Києва - найкращі. Після цього вони викликали інший екіпаж патрульної поліції з «Драгером», запросили двох свідків з АЗС. ОСОБА_2 запропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою «Драгеру», та одночасно роз'яснили, як треба діяти. ОСОБА_2 намагався дути в «Драгер», але не зміг, оскільки йому через стан сп'яніння не вдавалось набрати повітря. ОСОБА_2 було роз'яснено, що він має право відмовитись від проходження огляду, і останній відмовився. Чи пропонувала вона (ОСОБА_5) чи її напарник, який на даний час перебуває в Краматорську, проїхати до медичного закладу, не може повідомити. За тих обставини було складено протокол за порушення ОСОБА_2 п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Водій викликав таксі, транспортний засіб проїзду не заважав, і тому його не евакуйовували. На її (свідка) погляд дівчина, яка перебувала з ОСОБА_2, також перебувала в стані сп'яніння. Це записувалося на відеореєстратор. ОСОБА_2 в протоколі розписувався, проте, як він це зробив, не пам'ятає. Щодо місця проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1, то це було з'ясовано у водія, який підтвердив вказану адресу. Реєстраційний документ водію повернули. В її присутності конфлікту між водієм та пасажиркою не було. До патрульної поліції водій і пасажирка були позитивно налаштовані, що їх здивувало.

Відповідно до пояснень допитаного за клопотанням захисника ОСОБА_1 свідка ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції, 6 вересня 2017 року він працював на посаді молодшого оператора АЗС «Окко» по вул. Новокостянтинівська, 4а, та був запрошений працівниками патрульної поліції у зв'язку з перебуванням водія в стані алкогольного сп'яніння. Водію було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», і водій відмовився. На його (ОСОБА_4) погляд водій був дуже сильно п'яний, що проявлялось в тому, що водій не міг стояти на ногах, опирався на транспортний засіб, дивний вигляд обличчя. Він (ОСОБА_4) перебував неподалік від водія. Мова водія була більш-менш зрозумілою. Він (ОСОБА_4) перебував від ОСОБА_2 приблизно в двох метрах. ОСОБА_2 повідомляв, що УПП м. Києва найкращі, плакав. Була також дівчина, яка на його (свідка) думку - в тверезому стані. Сварки ОСОБА_2 та дівчиною не було. Він (ОСОБА_4) не пам'ятає, що правники поліції робили з «Драгером». При цьому біля працівників поліції був його (ОСОБА_4) колега. ОСОБА_2 пропонували «Драгер», але ОСОБА_2 «Драгер» не задував в його присутності. Чи пропонували працівники поліції ОСОБА_2 проїхати до медичної установи - не пам'ятає. Приїхало таксі, і ОСОБА_2 разом з дівчиною поїхали.

На запит Апеляційного суду міста Києва надійшов диск з Управління патрульної поліції м. Києва щодо обставин події, яка мала місце 6 вересня 2017 року.

На диску розміщено 7 відео-файлів з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції, з яких вбачається наступне:

- перший файл розпочинається о 02:12:24 та закінчується о 02:17:24, відповідно до запису працівники поліції перебувають на проїжджій частині, рухаються на зелений сигнал світлофора. Звуку відтворення немає;

- другий файл розпочинається о 02:17:26 та закінчується о 02:22:11, з якого вбачається, що проїхав невідомий автомобіль. Звуку по відео немає. Працівники поліції переслідують автомобіль і зупиняють його, проглядається відблиск проблискових маячків. Звук по відео появився о 02:22:00;

- третій файл розпочинається о 02:26:14 та закінчується о 02:29:00, відповідно до запису інспектор патрульної поліції з багажнику дістає певні документи з папки, закриває багажник авто.

- четвертий файл розпочинається о 02:30:43 та закінчується о 02:32:32, з даного файлу нічого незрозуміло;

- п'ятий файл розпочинається о 02:37:47 та закінчується о 02:42:46, та з відеозапису вбачається, що працівник поліції з'ясовує анкетні дані водія, з'явились свідки, відкривають «Драгер», уточнюють по-батькові водія - «Олегович». Працівник поліції запитує адресу, хтось відповідає - Новокостянтинівська. Далі запитання: «Ви відмовляєтесь задути? Ви себе добре почуваєте? Серце болить? Викликати швидку?». Далі шумно. Хтось п'є воду. Працює рація, знову шумно. ОСОБА_2 зазначає, що новій поліції довіряє, працює рація, шумно;

- шостий файл розпочинається о 02:42:47 та закінчується о 02:46:32, відповідно до відеозапису працівник поліції звертається до ОСОБА_2 з проханням задути «Драгер». На що ОСОБА_2 відповідає, що не хоче. Працівник поліції повідомляє, що прийнята відмова від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, та одночасно повідомляє, щоб розписались свідки, щоб їх (свідків) не затримувати. Працівник поліції з'ясовує, чи є документи у свідків. Працівник поліції щось заповнює;

- сьомий файл розпочинається о 03:22:34 та закінчується о 03:24:48, відповідно до якого працівник УПП м. Києва зачитує ОСОБА_2 протокол, при цьому прослуховується адреса проживання ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 - з чим погоджується ОСОБА_2 без будь-яких заперечень чи зауважень. По суті правопорушення, вилучення прав, стосовно тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, який діє протягом трьох місяців, з обов'язковим пред'явленням документу, що посвідчує особу - паспорту, за вручення копії протоколу - з усім погоджується висловом «угу».

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, доведена повністю.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що згідно вимог ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), то стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинено 6 вересня 2017 року, тобто на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції - 4 червня 2018 року - спливли строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи положення, які передбачені п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ст. 38 цього Кодексу, правопорушення в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, з урахуванням вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи в апеляційному суді строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп. - скасувати, прийняти нову постанову:

- визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва