Справа № 344/5716/18
Провадження № 33/779/264/2018
Категорія ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, за участю прокурора Данилишина В.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого головним спеціалістом відділу охорони, захисту лісу і мисливства Івано-Франківського обласного управління лісового та мисливського господарства, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, стягнуто судовий збору,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_2 з 15 березня 2005 року, працюючи на посаді головного спеціаліста відділу мисливського господарства Івано-Франківського обласного Управління лісового господарства України, 29 серпня 2017 року отримав дохід у розмірі 87370 гривень, внаслідок відчуження майна у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :25:001:0432 площею 0,0608 га, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, с. Крихівці, садове товариство «Дружба», що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року (80000 грн) у десятиденний термін не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді Проців О.Р. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та провадження у справі за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 пояснює, що після смерті батька ОСОБА_3 09 серпня 2017 року він відповідно до закону оформив право на спадщину, в тому числі земельну ділянку на території с. Крихівці. Все майно мало вартість одну копійку. Він негайно, через пять днів, звернувся до сертифікованого оцінщика нерухомості, та матеріали по оцінці земельної ділянки отримав через 15 днів, де її вартість була оцінена у 87370 грн. Оскільки був пропущений десятиденний термін подання декларації про суттєві зміни у майновому стані, все успадковане ним майно, він задекларував у щорічній електронній декларації за 2017 рік, яку подав у НАЗК. Земельну ділянку він відчужив 29 серпня 2017 року за ціною 87370 грн. У спосіб, передбачений законом в нього не було можливості задекларувати це у десятиденний термін, так як для витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, необхідно більше часу. Зазначає, що фактично суттєві зміни в його майновому становищі наступили одразу після успадкування майна по смерті його батька, цінне майно (земельна ділянка) при її реалізації лише змінила форму матеріального активу. Вважає, що відсутність посилань в проколі щодо незаконності декларування отриманого у спадок майна лише підтверджують правильність його дій при повідомленні НАЗК про суттєву зміну його майнового стану. Наголошує, що Вищий спеціалізований суд України листом від 22 травня 2017 року визначив це поважною причиною, яка вплинула на несвоєчасне подання декларацій. Звертає увагу, що угоду з покупцем ОСОБА_4 щодо реалізації земельної ділянки уклав його покійний батько та отримав завдаток в сумі 20 тис. грн, тому він отримав лише різницю у сумі 67370 грн. Вказує, що отримавши підтвердження доходів за 2017 рік від державної фіскальної служби, він негайно 09 березня 2018 року (хоча до кінцевого терміну подання декларації було ще за 50 днів) подав декларацію, у якій відобразив суттєві зміни у майновому стані, тобто все успадковане ним майно та відчуження земельної ділянки. Зазначає, що в нього не було ні прямого, ні непрямого умислу скривати суттєву зміну матеріального стану, так як реалізовану земельну ділянку він за власні кошти не набув, що апріорі не може бути предметом корупційних діянь. Вважає, при винесенні постанови суддею не було враховано того, що 20 тис. грн він не отримував, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_4, а про дохід, який нарахований, але не оплачений (не отриманий), не повідомляється. Не враховано колізійності законодавства, бо з однієї сторони є зобовязання в десятиденний термін повідомити НАЗК про суттєві зміни у майнову стані - набуття у власність нерухомості, а з іншої можна повідомити лише про набуття нерухомості вартість якої становить більш ніж 80 тис. грн. Зазначає, що не маючи реальної можливості задекларувати належним чином успадковане майно, він не мав змоги у визначений законом термін задекларувати його відчуження, тобто повідомити про НАЗК про суттєві зміни майнового стану. Підсумовує, що рішення судді є необґрунтованим, а твердження про порушення вимог повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані - безпідставним.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст.268 КУпАП, та прокурор.

Повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, на адресу електронної пошти суду не надсилали.

ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Клопотань про долучення будь-яких документів не заявляв.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив постанову судді відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін. В судовому засіданні заявив клопотання про долучення копії договору купівлі-продажу земельної ділянки та супровідних листів, яке задоволено, вказані документи досліджені під час апеляційного перегляду.

Заслухавши ОСОБА_2 та прокурора, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону зясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом № 93 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, від 27 квітня 2018 року (а.с. 2-9), копією листа начальнику Івано-Франківського обласного Управління лісового господарства України ОСОБА_5 від 15 березня 2018 року (а.с. 10) та супровідним листом-відповіддю від 21 березня 2018 року з запитуваними документами, а саме витягом з наказу № 84-к від 30 листопада 2017 року про переведення ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста відділу охорони, захисту лісу і мисливства з 01 грудня 2017 року , копією попередження про встановлені Законом України «Про запобігання корупції» обмеження під час прийняття на роботу від 27 квітня 2015 року, копію наказу № 9-к від 15 березня 2005 року про прийняття ОСОБА_2 на посаду головного спеціаліста відділу мисливського господарства з 15 березня 2005 року та присвоєння 12 рангу державного службовця, службовою характеристикою від 21 березня 2018 року, копією посадової інструкції головного спеціаліста відділу охорони, захисту лісу і мисливства (а.с. 11-17), поясненнями ОСОБА_2 від 30 березня 2018 року (а.с. 18), копіями свідоцтва про право на спадщину за законом, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо земельної ділянки, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, висновку експерта про ринкову вартість земельної ділянки (а.с. 19-25), рапортом від 04 квітня 2018 року (а.с. 26), витягом з бази Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (дати публікацій 21 березня 2017 року, 09 березня 2018 року) (а.с. 27-45), рапортом від 03 квітня 2018 року (а.с. 46), інформаційною довідкою з реєстрів (а.с. 47,48), поясненнями ОСОБА_4 (а.с. 49), копією купівлі-продажу земельної ділянки (а.с. 50).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до наказу № 9-к від 15 березня 2005 року ОСОБА_2 прийнято на посаду головного спеціаліста відділу мисливського господарства з 15 березня 2005 року та присвоєно 12 ранг державного службовця, а з гідно з наказом № 84-к від 30 листопада 2017 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу охорони, захисту лісу і мисливства з 01 грудня 2017 року (а.с. 12, 13).

За таких обставин, відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_2 є суб'єктом на якого поширюється його дія - як державного службовця (категорія «В», 8 ранг).

Виходячи з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2017 року, ОСОБА_2 відчужив майно у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :25:001:0432 площею 0.0608 га з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ с. Крихівці, садове товариство «Дружба», вартість якої згідно зі звітом про експертну грошову оцінку, що виконала ФОП «ЛОЗОВА МАРІЯ МИХАЙЛІВНА» становить 87370,00 грн (а.с. 50)

Таким чином, ОСОБА_2 29 серпня 2017 року отримав дохід у розмірі 87370,00 грн. внаслідок відчуження майна у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :25:001:0432 площею 0.0608 га. з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ с. Крихівці, садове товариство «Дружба» .

Оскільки розмір доходу від відчуження майна у вигляді земельної ділянки перевищив поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян встановлених на 1 січня 2017 року (80000 гривень), у ОСОБА_2 на виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону «Про запобігання корупції» виник обов'язок у десятиденний термін з моменту отримання доходу, письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Проте, відомості з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, вказують на те, що ОСОБА_2 не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме про отримання доходу у розмірі 87370,00 грн. від відчуження майна у вигляді земельної ділянки з кадастровим номером :25:001:0432 площею 0.0608 га. з цільовим призначенням для індивідуального садівництва, яка знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ с. Крихівці садове товариство «Дружба».

ОСОБА_2 посилається на те, що при реалізації земельної ділянки він отримав лише різницю у сумі 67370 грн., оскільки угоду з покупцем ОСОБА_4 щодо реалізації земельної ділянки уклав його покійний батько та отримав завдаток в сумі 20 тис. грн., як на підставу вважати, що він отримав доходу від відчуження майна у вигляді земельної ділянки, що не перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян встановлених на 1 січня 2017 року (80000 гривень).

Однак таке твердження спростовується відомостями, які вбачаються з договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2017 року та декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік.

З п. 10 договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 серпня 2017 року вбачається, що за домовленістю сторін продаж земельної ділянки вчинено за ціною 87370,00 грн. (а.с. 85).

З п. 12 вказаного вище договору вбачається, що сторони стверджують, що на час підписання договору між ними проведено повний розрахунок, претензій один до одного не мають (а.с. 85).

Після змісту договору купівлі-продажу міститься особисті підписи як покупця так й продавця майна, та міститься посвідчувальний напис, з якого вбачається, що договір посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, договір підписано сторонами у присутності нотаріуса.

Вказані обставини повністю спростовують твердження апелянта про те, що він не отримав повністю суму за договором, а отримав лише 67370,00 грн., як і спростовують зміст пояснень ОСОБА_7, яка є покупцем вказаної земельної ділянки. в частині сплати ОСОБА_2 67000,00 грн.

Також підставою для критичної оцінки вказаних тверджень як ОСОБА_7 так і ОСОБА_2, є той факт, що в їх поясненнях міститься різниця щодо суми купівлі-продажу земельної ділянки, а саме: 67000,00 грн. та 67370,00 грн.

Твердження ОСОБА_2 про наявність попередньої угоди купівлі-продажу укладеного між його померлим батьком та ОСОБА_7, в якій були зазначені суттєві умови договору та підтверджується факт отримання 20000,00 грн. від покупця, є неспроможним, оскільки апелянтом на підтвердження цього факту не додано відповідного договору.

Зміст оприлюдненої декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік (графа «11. Доходи, у тому числі подарунки» вказує на те, що ОСОБА_2 отримав у 2017 році дохід від відчуження нерухомого майна у розмірі 87370 грн.

Наведене поза всяким розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_2 отримав дохід від відчуження нерухомого майна земельної ділянки у розмірі 87370 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року (80000 гривень) та є суттєвою зміною у майновому стані.

Доводи апелянта про відсутність у нього прямого чи непрямого умислу на вчинення діяння, що полягало у неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані, як на підставу для висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення вважаю голослівними, оскільки субєктивна сторона порушення вимог фінансового контролю може характеризуватися як умисною, так і необережною формою вини, за винятком такої форми, як подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що вчиняється з прямим умислом.

Більше того, викладене Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 22 травня 2017року № 223-943/0/4-17, на який посилається ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі, стосується не неподання, а несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Ознакою саме такого правопорушення є несвоєчасне подання без поважних причин, і їхня субєктивна сторона характеризується наявністю вини виключно у формі прямого чи непрямого умислу.

Пояснення апелянта про те, що у спосіб, передбачений законом в нього не було можливості подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у десятиденний термін, так як для витребування відомостей, необхідних для внесення в декларацію, необхідно більше часу, теж не є слушними, оскільки відомості про те, що він все ж таки подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, хоча й з порушенням строку, встановленого законом, відсутні.

Крім того, твердження апелянта про неможливість виконання вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у звязку з необхідністю витребування довідок є неспроможнім, оскільки сума отриманого доходу зазначена у п. 10 договору купівлі-продажу, який він власноручно підписував у присутності нотаріуса як сторона правочину.

Доводи ОСОБА_2 про те, що фактично суттєві зміни в його майновому стані наступили одразу після успадкування майна по смерті його батька, і про відсутність питань щодо декларування отриманого у спадок майна, голослівні, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які полягали в отриманні доходу від відчуження нерухомого майна на суму 87370,00 грн..

Правильність та своєчасність подання ОСОБА_2 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, де він відобразив у графі «11. Доходи, у тому числі подарунки» дохід від відчуження нерухомого майна у розмірі 87370 грн, не впливає на правильність висновків судді суду першої інстанції про вчинення ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки жодним чином не спростовує факт неподання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, як зобовязує ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Посилання на колізійність законодавства з тих підстав, що з однієї сторони є зобовязання в десятиденний термін повідомити НАЗК про суттєві зміни у майнову стані - набуття у власність нерухомості, а з іншої можна повідомити лише про набуття нерухомості вартість якої становить більш ніж 80 тис. грн, є безпідставним, оскільки питання повідомлення Національного агентства про таке регулюється однією нормою, а саме ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно до її змісту під суттєвими змінами у майновому стані субєкта декларування і розуміється отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

ОСОБА_2, заперечуючи свою невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, не наводить жодних доводів, які б свідчили, що він виконав вимогами ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій ОСОБА_2 не навів переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт неповідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни у майновому стані за обставин, викладених у протоколі.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, та з диспозицією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_2, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Оскільки стягнення накладено суддею суду першої інстанції в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і під час апеляційного розгляду за результатами перевірки доводів апелянта не встановлено підстав для скасування рішення судді, то час прийняття рішення апеляційним судом не має значення, а тому відсутні підстави для закриття провадження у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 22 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло