Справа №477/731/18 26.06.2018
Провадження №33/784/285/18
Справа №477/731/18 Головуючий у районному суді: Семенова Л.М.
Провадження № 33/784/285/18 Головуючий у апеляційному суді: Базовкіна Т.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

з секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участі:

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, його захисника - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року, ухвалену у справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає в АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, та позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2018 р. серії БД № 094649, близько 23 години вказаного дня по вул. Остапа Вишні в районі перехрестя з вул. Новобудівною, водій ОСОБА_3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота) керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1, в присутності двох свідків він пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки ТЗ із застосуванням приладу Драгер, результат якого встановив 1,83 ‰, з результатом висновку №433 був згоден. Вказаними діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

У зв'язку з цим компетентним працівником поліції складений вищезазначений протокол, який разом з іншими, зібраними на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення матеріалами, передано до Жовтневого районного суду Миколаївської області для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Постановою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 р. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення: штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_3 подав на постанову судді апеляційну скаргу, в якій, не заперечуючи факту вчинення адміністративного правопорушення, просить звільнити його від адміністративної відповідальності та передати матеріали на розгляд Фермерського господарства «Тітан Агро» для застосування громадського впливу, оскільки районний суд не взяв до уваги його щирого каяття у вчиненні правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють названими Правилами.

За п. 1.10. Правил, водієм визнається особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно з п.п. «б», «д» п. 2.3., «а» п. 2.9. та п.2.5. Правил водій механічного транспортного засобу для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов'язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

У зв'язку з цим, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру встановлення проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначено однойменною Інструкцією, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров'я від 09.11.2015 № 1452/735, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 та 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу статей 33-35 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Оскаржена постанова у повній мірі відповідає виписаним вище положенням.

Так, з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. - 2); протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 094649 від 08 квітня 2018 року (а.с. - 3), письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. - 5-6) вбачається, що 08 квітня 2018 р. близько 23 години ОСОБА_3 керував транспортним засобом «ВАЗ 210990-20», державний номерний знак НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції в районі вул. Остапа Вишні в районі перехрестя з вул. Новобудівною в м. Миколаєві за підозрою у перебуванні за керуванням автомобілю в стані алкогольного сп'яніння, про що свідчили різкий запах алкоголю з рота, порушення координації рухів та мови.

Такий стан водія було підтверджено оглядом на стан сп'яніння, проведеним за місцем зупинки з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. - 2 ), а саме, технічного засобу «DragerAlkotest», номер приладу АRВL-0811, за результатом якого в крові ОСОБА_3 виявлено 1,83 ‰ алкоголю, в результаті чого складено протокол серії БД № 094649.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП названі докази є належними та допустимими у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у справі достатньо належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, і, оскільки строки накладення адміністративного стягнення по ньому не спливли, то районний суд зобов'язаний був притягнути його до адміністративної відповідальності та застосувати передбачені названою статтею санкції.

Оскільки Жовтневий районний суд Миколаївської області, з таких же мотивів дійшов такого ж висновку, то оскаржену постанову слід вважати обґрунтованою та законною, а апеляційну скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Що ж до тверджень ОСОБА_3, викладених в апеляційній скарзі, про те, що до суду першої інстанції не було надано клопотання Фермерського господарства «Тітан Агро» про взяття його на поруки та звільнення від відповідальності та передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд колективу, оскільки відповідно до вимог ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу, то їх не можна брати до уваги, оскільки вони суперечать сутності ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції названої статі, законодавець, враховуючи підвищену загрозу дорожньому руху і, взагалі, суспільному порядку, визначив стан сп'яніння, як обов'язкову умову відповідальності за керування автомобілем у такому стані. Звільнення від відповідальності за таке правопорушення необхідно було б вважати нічим іншим, як спотворенням волі законодавця та спонуканням інших водіїв до вчинення аналогічних таких дій.

Більш того, з наданої ОСОБА_3 копії трудової книжки вбачається, що його звільнено з роботи 16 квітня 2015 р. з ПСП «Агрофірма «Роднік» за п. 7 ст. 40 КЗпП України - у зв'язку із появою на роботі в нетверезому стані.

Тому враховуючи суспільну небезпечність скоєного ОСОБА_3 правопорушення, попередню поведінку, підстав для скасування постанови судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в частині накладення стягнення, звільнення його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 17 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Т.М.Базовкіна