Справа № 359/2756/18 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю. В.
Провадження № 33/780/468/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 429 24.05.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, без конфіскації валюти, вилучені грошові кошти у розмірі 800 доларів США повернуто ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2018 року о 19 год. 10 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_2, який відлітав до Грузії м. Тбілісі літаком авіакомпанії «МАУ» рейсом № 517, обрав канал, позначений символами «зелений коридор», а після перетину «білої лінії» у нього було виявлено готівку в розмірі 13 100 доларів США, 318 грн, яка не приховувалась.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином ОСОБА_2, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі, відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27 травня 2008 року зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25 липня 2012 pоку, є порушенням митних правил. З виявленої суми громадянину ОСОБА_3 було пропущено 12 200 доларів США, 340 турецьких лір та 870 грн. (еквівалент 9 987 євро згідно курсу НБУ станом на 08.02.2018). За протоколом про порушення митних правил вилучено 800 доларів США.

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн. без конфіскації валюти, вилучені грошові кошти у розмірі 800 доларів США повернуто ОСОБА_2

Мотивуючи постанову, суддя дійшов висновку про те, що за змістом Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практики Європейського Суду з прав людини застосування такого виду стягнення як конфіскація товарів, переміщення яких заборонено чи обмежено законодавством України, не є пропорційним вчиненому, оскільки покладає на особу «індивідуальний надмірний тягар».

В апеляційній скарзі представник Київської митниці ДФС просить постанову скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та застосувати стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 грн, та конфіскації вилученої валюти. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею жодним чином не було перевірено реальний майновий стан особи, що притягується до відповідальності, тому висновок щодо покладення «індивідуального надмірного тягаря» на громадянина ОСОБА_2 у звязку із застосуванням конфіскації є недостатньо обґрунтованим. Крім того, звертає увагу на те, що вилучена була валюта лише у розмірі, що перевищує 10 000 Євро, а саме 800 доларів США, а тому її конфіскацією буде досягнута справедлива рівновага між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини.

Заслухавши представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки судді про доведеність факту порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України, та винності ОСОБА_2 у його вчиненні за обставин, наведених у постанові, крім особистого його визнання, стверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про порушення митних правил від 05 березня 2018 року № 0200/12500/18, протоколом опитування в справі про порушення митних правил від 05 березня 2018 року, доповідними записками старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Бориспіль-аеропорт» від 05 березня 2018 року та іншими доказами.

На підставі вказаних доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.471 МК України та на законних підставах, із дотриманням вимог ст.33 КУпАП, наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. без конфіскації вилученої валюти. За своїм видом та розміром накладене на ОСОБА_2 стягнення сприяє досягненню визначеній у ст.23 КУпАП меті адміністративних стягнень та відповідає принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, закріпленого у ст.1 Першого протоколу до Конвенції захисту прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги представника митниці правильності висновків судді не спростовують.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес, проте із урахуванням обставин даної справи, накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, що складається із штрафу та конфіскації вилучених предметів, не відповідатиме принципу пропорційності (справедливої рівноваги між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав конкретної особи), а необхідна рівновага не буде забезпечена, якщо відповідна особа буде нести «особистий і надмірний тягар».

Як пояснив ОСОБА_2, він раніше у якості водія двічі переганяв автомобілі з Грузії до України, а цього разу вирішив придбати автомобіль для власної сім»ї, але не знав про те, що через «зелений коридор» можливо перевозити іноземну валюту не більше 10 000 Євро.

Приймаючи рішення про відсутність підстав для конфіскації вилученої у ОСОБА_2 валюти, суд першої інстанції обґрунтовано врахував те, що грошові кошти, які ОСОБА_2 перевозив через митний кордон України, мають легальне походження, а з огляду на те, що він є інвалідом ІІІ групи і невеликі доходи, суддя обґрунтовано врахував те, що конфіскація вилучених грошових коштів істотно вплине на майновий стан ОСОБА_2, а тому, втручання у право власності ОСОБА_2 не може вважатись пропорційним, оскільки спричинить для нього «надмірний тягар».

Висновок судді про те, що накладенням на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. без конфіскації вилученої валюти буде досягнутий, у даному випадку, розумний баланс між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, є вірним.

Порушень процесуальних норм, які б могли слугувати підставами для скасування рішення судді не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Р.Шроль