Справа № 206/1371/18
Провадження № 3/206/549/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018року Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпро матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця м.Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст.185 КУпАП,-

сторін адміністративного провадження

особи щодо якої складено протокол

про адмінстративне правопорушення ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №311582 від 03.03.2018 року, 03.03.2018 року близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_2 знаходячись з явними ознаками алкогольного спяніння чинив психологічне насильство в сімї, висловлювався нецензурною лайкою в їх бік, на законну вимогу інспектора УПП лейтенанта поліції ОСОБА_3 припинити правопорушення і вийти з квартири не реагував, ліз в бійку, поводив себе агресивно, погрожував фізичною розправою. Своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши що 03.03.2018 року він перебував за адресою: АДРЕСА_1, куди приїхали спіробітники патрульної поліції, в той час, як вони зайшли до квартири нагрудної камери в них не було. Фізичною розправою співробітникам патрульної поліції, він не погрожував, тільки був обурений поведінкою співробітників поліції, оскільки, вони не давали можливості йому взяти ключі від квартири та вийти на двір.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що під час складання відносно ОСОБА_2 адміністративного протоколу за ч.1 ст.173-2 КУпАП, відмовлявся пройти в патрульний автомобіль, тому був складений адміністративний протокол за ст.185 КУпАП. Зазначив, що відеозапису з нагрудних камер, який підтверджує злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обовязків не має, оскільки відеокамера не була включена.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення передбачене статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

У диспозиції статті 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що вимоги працівника міліції повинні бути пред'явлені під час охорони ним громадського порядку. Про перебування його при виконанні службових обов'язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред'явлене відповідне посвідчення. Таким чином, вимоги працівника міліції та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані.

Із зазначених вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення з урахуванням позиції Верховного Суду України висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КпАП)» слідує, що це правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов'язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред'явлене відповідне посвідчення, у зв'язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені, які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обов'язків.

Необхідність з'ясування суті розпорядження працівника поліції, з метою надання оцінки його законності, випливає, зокрема, і з рішення (Постанови) Верховного Суду України від 03.03.2014 року по справі № 5-49к13, прийнятого внаслідок постановлення Рішення Європейського суду з прав людини по справі «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Заява № 20372/11, статус остаточного 11.07.2013 року). Також з урахуванням п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2011 року № 10-рп/2011 по справі (№ 1-28/2011), необхідним є з'ясування суті непокори для надання висновку про її злісність.

За ініціативою суду надсилався запит з вимогою надати суду відео подій, які відбувались згідно протоколу про адміністративне правопорушення з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, що передбачено ЗУ "Про національну поліцію".

Оглянуте судом відео не підтвердило викладені обставини у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме вчинення ОСОБА_2 дій, які підтвердили обставину того, що останній чинив злісну непокору законній вимозі поліцейського.

Окрім того, постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2018 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАп було закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі того, що ОСОБА_2 не вчиняв фізичного та психологічного насильства відносно ОСОБА_5, а мала місце звичайна сімейна сварка, яку не можно розцінювати як насильство у сім'ї.

Оцінивши пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, переглянувши відеозапис, дослідивши письмові докази: протокол про адміністративне правопорушення серії АА №311582 від 03.03.2018 року, рапорт, письмові пояснення, надану ОСОБА_2Л характеристику з якої вбачається, що останній працював охоронцем в ТОВ "Любимівка", за період роботи на цій посаді проявив себе, як відповідальний, порядний, пунктуальний працівник, дотримується культури спілкування, виявляє тактовність і повагу до працівників підприємства. В їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

За таких умов, суть вчиненого ОСОБА_2 правопорушення з кваліфікацією дій за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»); позбавляє суд змоги встановити на виконання положень ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення самі обставини скоєння правопорушення, а саме його, час, місце та інші обставини, призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути проінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, зібраними та дослідженими в суді доказами встановлено, що провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 необхідно закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173, 185, 221, 247 п.1 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В.Поштаренко