АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа № 33/796/1061/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Васалатій К.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 13 червня 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2018 року постановою судді Оболонського районного суду м. Києва Годлевську І.В. визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з постановою 11 жовтня 2017 року, о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Богатирській, 6-А в м. Києві, порушила п.10.4, п.2.3 «б», п.10.1 Правил Дорожнього руху України /далі - ПДР України/, а саме перед поворотом не зайняла крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить скасувати вказану постанову суду та закрити провадження по справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 ПДР України не порушувала, а в дорожньо-транспортній пригоді винен водій автомобіля НОМЕР_2. Так, ОСОБА_4 рухалася на своєму автомобілі по вул. Богатирській в напрямку будинку №6-А, пропустивши пішоходів на нерегульованому пішохідному переході з «лежачим поліцейським», одразу увімкнула правий показник повороту щоб повернути у двір зазначеного будинку. Перед переходом стояли припарковані автомобілі, ОСОБА_4 в свою чергу впевнилась, що вони не рухаються, сигнали повороту і габаритні вогні в них вимкнені. Проїхавши вказані автомобілі, ОСОБА_4 розпочала здійснювати маневр повороту на право з другої смуги руху, оскільки в першій смузі дорожнього руху в безпосередній близькості до заїзду у двір будинку, стояв автомобіль білого кольору. Як тільки ОСОБА_4 розпочала зазначений маневр повороту, відчула удар в задню частину автомобіля, зупинилася, увімкнула покажчик аварійної зупинки і вийшла з автомобіля. Звертає увагу на те, що саме ОСОБА_4 викликала працівників патрульної поліції.

На думку захисника, за вищевикладених обставин саме водій автомобіля «ГАЗ 3110», розпочинаючи рух, був зобов'язаний перевірити дорожню обстановку і відреагувати на її зміну, що дозволило б йому побачити автомобіль під керуванням ОСОБА_4

Також захисник вважає, що судом першої інстанції залишено поза увагою наявні порушення вимог діючого законодавства при складанні протоколу відносно ОСОБА_4 і схеми місця пригоди. Зокрема, до протоколу додані пояснення свідків події, однак анкетні дані цих свідків і їх підписи відсутні у відповідній графі протоколу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, що ставить під сумнів належність і допустимість таких пояснень як доказів по справі. Захисник вважає, що схема пригоди не відповідає встановленим вимогам щодо її оформлення і не відображає реальний стан події.

Тому, вважає постанову суду незаконною і необґрунтованою, а накладене на ОСОБА_4 адміністративне стягнення неправомірним, у зв'язку з тим, що її вина недоведена матеріалами справи.

Крім того, ОСОБА_4 не була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду протоколу про притягнення її до адміністративної відповідальності, тобто була позбавлена можливості надати свої пояснення щодо обставин події. 10.01.2018 ОСОБА_4 звернулася до районного суду із запитом, чи перебуває в провадженні суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно останньої, і 31.01.2018 отримала відповідь на запит з копією оскаржуваної постанови суду. При цьому звертає увагу на те, що датою винесення оскаржуваного рішення є дата звернення ОСОБА_4 до суду із запитом про надання інформації.

Оскільки оскаржувану постанову прийнято без участі ОСОБА_4, за відсутності належного повідомлення її про дату і час судового розгляду, а копію постанови вона отримала лише 31 січня 2018 року, захисником подано заяву про поновлення пропуску строку на апеляційне оскарження.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_10, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пояснення свідка ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому, вважаю за необхідне поновити захиснику ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки матеріали справи взагалі не містять даних про сповіщення ОСОБА_4 про дату, час і місце судового розгляду, а копія постанови на адресу останньої направлена не була.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях водіїв і свідків.

З протоколу про адміністративне правопорушення БД№109213 вбачається, що 11 жовтня 2017 року, о 14 годині 25 хвилини, в м. Києві по вул. Богатирській, 6-А, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, перед поворотом праворуч не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухалася по вул. Богатирській в м. Києві у напрямку будинку №6-А, з дитиною на пасажирському сидінні. Пропустивши пішоходів на пішохідному переході з «лежачим поліцейським», вона продовжила рух, увімкнувши правий показник поворот одразу за ним, щоб повідомити учасників дорожнього руху про намір здійснити поворот на право у двір будинку №6-А. За пішохідним переходом стояли припарковані автомобілі. Вона впевнилась, що ці автомобілі не рухаються, показники повороту і габаритні вогні у них вимкнені. Проїхавши вказані автомобілі, вона розпочала маневр /поворот на право у двір/. Маневр здійснювала з другої смуги руху, оскільки в першій смузі у безпосередній близькості до заїзду у двір будинку, стояв автомобіль білого кольору, який перешкоджав заїзду. Як тільки вона розпочала зазначений маневр повороту, то відчула удар в задню частину автомобіля, зупинилася, увімкнула покажчик аварійної зупинки і вийшла з автомобіля для з'ясування обставин. Зазначає, що інших свідків події, крім водіїв і пасажира в автомобілі другого учасника пригоди, на місці не було.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 надала аналогічні пояснення щодо обставин пригоди.

З письмових пояснень водія автомобіля НОМЕР_2 ОСОБА_5 і наданих ним пояснень безпосередньо в судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він рухався по вул. Богатирській в м. Києві у крайній правій смузі руху, коли перед ним з другої смуги дорожнього руху на право у двір будинку повернув автомобіль НОМЕР_1 /підрізала його/, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода.

Також потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що приблизно за 20 метрів до повороту у двір будинку №6-А по вул. Богатирській в м. Києві дійсно були припарковані автомобілі, однак він їх об'їхав і продовжив рух в крайній правій смузі руху, притормозив на «лежачому поліцейському» і тоді відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_6 надала пояснення аналогічні поясненням потерпілого ОСОБА_5, а також зазначила, що вона перебувала на передньому сидінні безпосередньо біля водія автомобіля «ГАЗ 3110», тобто добре бачила всі обставини зіткнення. Після пригоди до них підійшов свідок, який підтвердив їх пояснення.

З пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що він проходив по вул. Богатирській в м. Києві, вздовж дороги біля будинку №6-А та бачив, як автомобіль «Волга» /ГАЗ 3110/ рухався на маленькій швидкості в крайній правій смузі руху. З другої смуги руху на право у двір будинку повертав автомобіль «Toyota». Сталося незначне зіткнення, після чого автомобіль «Toyota» трохи проїхала в напрямку заїзду у двір, а водій автомобіля «Волга» /ГАЗ 3110/ одразу зупинився. Написано власноручно /а.с.6/.

Відсутність в протоколі відносно ОСОБА_4 даних про свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_8, за наявності їх письмових пояснень доданих в матеріалах справи, не є порушенням вимог ст. 256 КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду.

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_8 не були знайомі з ОСОБА_4 до вказаних обставин правопорушення, а тому суд апеляційної інстанції не вбачає будь-яких даних щодо їх упередженості та наявності підстав обмовляти останню.

Тому, пояснення даних свідків є належними і допустимими доказами по справі.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 пояснив, що в жовтні, він стояв на балконі своєї квартири і бачив, як автомобіль «Toyota» повертав у двір з другої смуги дорожнього руху, об'їжджаючи при цьому два автомобілі припарковані в першій смузі руху. Білий автомобіль «Волга» /ГАЗ 3110/ знаходився в першій смузі руху безпосередньо перед поворотом. Коли автомобіль «Toyota» вже повернув, автомобіль «Волга» /ГАЗ 3110/ розпочав рух і в'їхав в бік автомобіля «Toyota», здається в задні двері.

Зазначає, що у себе в будинку біля ліфту побачив об'яву щодо свідків даної пригоди і зателефонував за номером зазначеним у ній.

Пояснення свідка ОСОБА_9 не спростовують пояснення інших свідків і водіїв учасників пригоди щодо механізму зіткнення, у тому числі щодо даних в яких смугах рухалися автомобілі до пригоди.

Зі схеми місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.10.2017 вбачається, що за 16,5 метрів до повороту на право знаходиться припаркований автомобіль /№4/.

Автомобіль «ГАЗ 3110» /№2/ знаходиться в крайній правій смузі дорожнього руху, паралельно дорожньому полотну на незначній відстані від зеленої зони. Місце зіткнення транспортних засобів в крайній правій смузі дорожнього руху /№3/.

На автомобілі «Toyota» наявні пошкодження: деформація передньої правої двері, правого порогу; подряпини на правій сходинці та на задньому правому диску; деформація правої задньої накладки двері; пошкодження лакофарбового покриття, деформація правої задньої двері.

Також зазначено про відсутність у водія автомобіля НОМЕР_1 полісу обов'язкового страхування транспортного засобу, про що складено відповідну постанову АР№503381.

На автомобілі «ГАЗ 3110» наявні пошкодження лакофарбового покриття лівого переднього крила.

Тобто, на схемі місця пригоди зображено місце події, розташування автомобілів після зіткнення, наявні дані про її учасників і власників автомобілів, а також перелік видимих /зовнішніх/ пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок пригоди. Учасники пригоди ознайомлені зі схемою, про що наявні їх особисті підписи у відповідних графах останньої /а.с.2/.

Відповідно посилання захисника на порушення вимог діючого законодавства при складенні даної схеми не знайшли свого підтвердження.

Пунктом 2.3 «б» ПРД України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.10.1 ПРД України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.4 ПРД України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 перед поворотом праворуч не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, порушила п.2.3 «б», п.10.1, п.10.4 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

При цьому, порушення прав ОСОБА_4, передбачених ст. 268 КУпАП, в ході розгляду справи судом першої інстанції, не можуть бути підставою для скасування постанови суду та закриття провадження, оскільки її права поновлені в суді апеляційної інстанції.

Доводи захисника ОСОБА_10 щодо невідповідності дати винесення оскаржуваної постанови фактичній даті розгляду справи не заслуговують на увагу. Згідно резолюції заступника голови Апеляційного суду міста Києва Глиняного В.П. відсутні підстави для призначення службової перевірки з даного питання /а.с.55-56/.

Об'єктивних даних щодо невірної дати винесення постанови суду від 10.01.2018 матеріали справи не містять.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_10 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 10 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук