Справа № 463/1042/18 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 33/783/569/18 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року. Апеляційний суд Львівської області у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Постановою Личаківського районного суду м.Львова від 04.05.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 15.02.2018 року о 00 год. 30 хв. у м.Львові на вул.Б.Хмельницького, 292, керуючи транспортним засобом Фольксваген д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

На дану постанову захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. При цьому захисник зазначає, що розгляд справи відбувся в порушенням правил підсудності, оскільки ОСОБА_3 зареєстрований в Мостиському районі Львівської області. Також захисник вказує, що ОСОБА_3 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки працівниками поліції був зупинений з порушенням вимог законодавства, жодних свідків, зокрема ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час його відмови на місці події не було, і такі судом не допитувались

Розглянувши матеріали справи № 463/1042/18, дослідивши доводи апеляційної скарги, пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення БР №135638 від 15.02.2018 року, складеного в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.1), поясненням свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 від 15.05.2018 року, які ствердили, що ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с.4, 5).

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 суддя в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано наклав стягнення згідно правил ст.36 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги покликання апелянта про те, що він не здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, і такі були предметом дослідження судом першої інстанції, розцінює як форму захисту та не знаходить в матеріалах справи доказів на їх підтвердження.

Крім цього, апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що справа була розглянута з порушення правил підсудності, оскільки справу було розглянуто судом першої інстанції, на території юрисдикції якого було вчинено адміністративне правопорушення, а саме по вул. Б.Хмельницького, 292 у місті Львові, що відноситься до територіальної юрисдикції Личаківського районного суду м.Львова.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 не заперечив факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, проте вважає, що у нього на це були вагомі причини, а саме у нього не було часу на проходження медичного огляду, оскільки він терміново повинен був привезти ліки дружині.

Проте апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, в апеляційній скарзі захисника ставиться вимога про скасування постанови місцевого суду та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, проте за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.294 КУпАП позбавлений права прийняти рішення про направлення справи на новий судовий розгляд, через що така апеляційна вимога визнається безпідставною.

Отже, постанова місцевого суду є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

постановив:

Постанову Личаківського районного суду м.Львова від 04 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області Березюк О.Г.