Справа № 638/3727/18
Провадження № 3/638/1405/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С., розглянувши адміністративний матеріал відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, головний спеціаліст з призначення та виплат пенсій Основянського відділення №1 Слобідського обєднаного управління пенсійного фонду України в м. Харкові, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

23.03.2018 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшов протокол відносно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу №128 від 22.03.2018 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді згідно з наказом №217-к від 15.03.2017 року, провідного спеціаліста відділу роботи з персоналом територіальних структурних підрозділів Управління персоналом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області. Відповідно до посадової інструкції провідного спеціаліста відділу роботи з персоналом територіальних структурних підрозділів Управління персоналом, а саме розділом 1.2. провідний спеціаліст призначається на посаду та звільняється з посади начальником Головного управління відповідно до КЗпП України, Закону України «Про державну службу». Посада відноситься до посад державних службовців категорії «В». Розділом 2.2. Провідний спеціаліст додержується вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції. Згідно з розділом 4.2 провідний спеціаліст за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень притягається до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

27.10.2017 року ОСОБА_1 перебуваючи на посаді провідного спеціаліста відділу роботи з персоналом територіальних структурних підрозділів Управління персоналом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, шляхом заповнення відповідної форми в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https: public.nazk.gov.ua, а саме не вказала позику грошових коштів у розмірі 357030 гривень від громадянки ОСОБА_2 мати колишнього чоловіка ОСОБА_3, яка призначалась для придбання квартири, загальною площею 25,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2, на момент придбання сума якої склала 397800 гривень (гіперпосилання на Форму змін. Унікальний ідентифікатор документа https://public.nazk.gov.ua/declaration/0e41586c-8388-4bba-8b00-1849cf95a605).

Факт ознайомлення з вимогами фінансового контролю Закону №1700-VII та правилами користування електронним цифровим підписом, підтверджено поданням ОСОБА_1 15.03.2017 декларації кандидата на посаду особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до Єдиного державного реєстру декларацій НАЗК.

У продовж періоду часу з 00:00 годин 20.05.2017 року 23:59 годин 29.05.2017 у ОСОБА_1 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Розмір позики ОСОБА_1 на придбання квартири становить 357030 гривень та перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб встановлених на 1 січня 2017 року, тобто суму 80000 гривень, та відповідно до частини 2 статті 52 Закону №1700.

Таким чином, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді провідного спеціаліста ГУ Держгеокадастру у Харківській області, будучи, згідно підпункту «и» пункту 1 статті 3 Закону №1700-VII, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, та, згідно абзацу 14 частини 1 статті 1 цього ж Закону субєктом декларування, 19.05.2017 року, згідно пояснень, отримала у позику від гр. ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 357030 які призначались на придбання квартири, за адресою: АДРЕСА_3 на момент придбання, яка коштувала 397800 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (тобто 80000грнивень), та, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону №1700-VII, несвоєчасно, лише 27.10.2017 року, подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Представником правопорушника подано заперечення та пояснення по справі, вину ОСОБА_1 не визнає.

Прокурор у судовому засіданні протокол підтримала.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Протокол складено за результатами проведених оперуповноваженим УЗЕ в Харківській області ДЗК Національної поліції України ОСОБА_4 заходів перевірки майнового стану ОСОБА_1, а саме фактично перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1

Згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», спеціально уповноваженими суб'єктами у сфері протидії корупції визначені органи прокуратури. Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України та Національне агентство з питань запобігання корупції.

Водночас, Розділом II зазначеного Закону визначено статус, повноваження та порядок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції, як центрального органу виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до етапі 48 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю:

1)щодо своєчасності подання;

2)щодо правильності та повноти заповнення:

3)логічний та арифметичний контроль.

Національне агентство проводить повну перевірку декларацій відповідно до цього

Закону.

Порядок проведення передбачених цієї статтею видів контролю, а також повної перевірки декларації визначається Національним агентством.

З огляду на зазначені норми, Закон України «Про запобігання корупції» не визначає жодних інших органів державної влади, окрім Національного агентства, до повноважень яких віднесено здійснення будь-яких заходів фінансового контролю, у тому числі перевірку декларацій.

Аналогічну позицію висловлює й безпосередньо Національне агентство, яким у відповідь на запит правопорушника па інформацію розяснено, що перевірку декларацій здійснює виключно Національне агентство (копія відповіді в матеріалах справи).

Згідно пункту 1 та п. 4 Загальних «Положень про Департамент захисту економіки Національної поліції України», затверджених Наказом Національної поліції України № 81 від 07.11.2015 року Департамент захисту економіки Національної поліції України (далі - ДЗЕ) у своїй діяльності ДЗЕ керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, а також іншими актами законодавства України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, у тому числі нормативно-правовими актами МВС та Положенням «Про Департамент захисту економіки Національної поліції України».

Згідно п. З Функцій Департаменту, покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

Пунктом 3 розділу 4 Положення встановлено, що працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. З ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виявлення ознак адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, уповноважені особи Національного агентства складають протокол про таке правопорушення, який направляється до суду згідно з рішенням Національного агентства. У разі виявлення ознак іншого корупційного або пов'язаного з корупцією правопорушення. Національне агентство затверджує обґрунтований висновок та надсилає його іншим спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції. Висновок Національного агентства є обов'язковим для розгляду, про результати якого воно повідомляється не пізніше п'яти днів після отримання повідомлення про вчинене правопорушення.

Зі змісту наведених норм законодавства вбачається, що працівники Департаменту захисту економіки мають право лише складати протоколи про адміністративні правопорушення, а виявляти та реагувати на такі порушення насамперед мають право уповноважені особи НАЗК.

Таким чином працівники Департаменту захисту економіки Національної поліції України мають право реагувати на випадки порушення норм антикорупційного законодавства лише після офіційного підтвердження такого порушення уповноваженими посадовими особами НАЗК.

Вищевикладене, узгоджується з практикою Верховного Суду України у рішення від 11.04.2018 у справі №814/886/17.

В матеріалах справи відсутні офіційні звернення посадових осіб ДЗЕ НП України до НАЗК щодо отримання офіційної інформації від НАЗК щодо несвоєчасного повідомлення особою про зміни у майновому етані. Зазначене також підтверджується відповіддю НАЗК за №52-08/14976/18 від 11.04.2018 року, наданою на адвокатський запит від 03.04.2017 року.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Суд зазначає, що згідно частини 2 статті 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб'єктивна сторона цього правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу, тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З врахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, щодо відсутності складу адміністративного правопорушення, а саме відсутності у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в діях ОСОБА_1 вбачається відсутність події та складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а також той факт, що протокол складений не уповноваженими на те особами, тому провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі у відношенні ОСОБА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя