Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

31 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М., перевіривши апеляційну скаргу прокурора на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Звенигородка Черкаської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

у с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, обіймаючи посаду заступника директора Департаменту стратегії та економічного розвитку - начальника відділу моніторингу, економічного аналізу та аграрної статистики Міністерства аграрної політики та продовольства України, будучи службовою особою Міністерства аграрної політики та продовольства України і відповідно до п.п."и" п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про запобігання корупції" є суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону, всупереч Рішенню Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року № 3 "Роз'яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю", 21.12.2016 року (на 58 день), тобто несвоєчасно без поважних причин подав декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку зобов'язаний був подати не пізніше дня припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом заповнення електронної форми відповідного документа на веб-сайті Єдиного державного реєстру декларацій станом на 25.10.2016 року включно, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.1726 КУпАП.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.04.2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1726 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України Марахін Є.А. просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Вважаю, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом і підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Частиною 1 статті 250 КУпАП передбачено, що прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про _____________________________________________________________________

Справа № 33/796/1868/2018 Постанова винесена суддею Левицькою Т.В.

Категорія: ст.1726 КУпАП

адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії. При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 1724 - 1729 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно з ст.287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому відповідно до положень ч.5 ст.7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів виключно при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Оскільки правом на оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, прокурор не наділений, і дана справа ніяким чином не пов'язана із застосуванням заходів примусового характеру, що пов'язані з обмеженням особистої свободи громадян, вважаю, що апеляційна скарга подана особою, яка не має на це права, що є підставою для її повернення.

Що стосується посилань прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-749/0/4-15 від 30.04.2015 року, за змістом якого прокурор наділений повноваженнями з оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, то такий лист не є джерелом права, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України, як це передбачено ч.1 ст.2 КУпАП, а також Конституції України, яка має найвищу юридичну силу. До того ж, існує і лист № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, в якому висвітлена протилежна позиція щодо права прокурора на оскарження.

Частину ж першу ст.55 Конституції України, якою кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, згідно з рішенням Конституційного Суду України № 9-зп від 25.12.1997 рокутреба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та

свобод. Однак прокурором не доведено право на звернення до суду з апеляційною скаргою на підставі вказаної норми, а також ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положення якої прокурор довільно тлумачить на свою користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції Департаменту підтримання обвинувачення та представництва інтересів держави в судах Генеральної прокуратури України Марахіна Є.А. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва 20 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн