АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, відносно, якої закрито провадження, - ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу потеплілого ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 15.09.2017 року о 15 год. 10 хв. в м. Києві по вул. Смілянській, 4, водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_1 порушив п. 13.3 ПДР України оскільки виконуючи поворот ліворуч, не з крайнього лівого положення (на дорозі з одностороннім рухом) не надав перевагу в русі в попутному напрямку автомобілю марки «GEELY» д/з НОМЕР_2 При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Потерпілий ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що в своїй постанові суд помилково вказав про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №109259 від 15.09.2017 року складеному відносно ОСОБА_3 зазначено про порушення ним п. 13.3 ПДР України і фактично розглянув справу навіть не перевіривши, які саме порушення вимог ПДР зазначені та інкримінуються правопорушнику. Як вбачається з вказаного протоколу ОСОБА_3 15.09.20017 року допустив порушення вимог п. 10.4. ПДР України і саме це порушення стало причиною виникнення даної ДТП. Вказане порушення було допущено внаслідок того, що судом було бездумно скопійовано та викладено в постанові письмові пояснення ОСОБА_3, які були подані ним 13.11.2017 року в надрукованому вигляді і саме в них також помилково зазначено про п. 13.3 ПДР України, тоді як в його діях вбачаються саме порушення вимог п. 10.4 ПДР України.

На думку ОСОБА_4 висновки суду про те, що місце зіткнення транспортних засобів та їхнє розташування на проїжджій частині свідчать про не дотримання ним безпечної дистанції та порушення вимог п.13.1 ПДР України є не обґрунтованими так, як для цього необхідні спеціальні технічні знання, певні точні розрахунки (швидкість, час руху, наявність слідів гальмування тощо), що можливо вирішити лише шляхом проведення автотехнічної експертизи. Жодної експертизи по справі проведено не було і таких доказів правопорушник суду не надав, а висновки суду в цій частині є надуманими.

Апелянт вважає, що з фотографій з місця ДТП та план-схеми вбачається як раз те, що водій автомобіля «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 ОСОБА_3 здійснював маневр повороту на ліво від правого бордюру, не впевнившись у безпеці свого маневру, оскільки кінцеве положення автомобілів після ДТП свідчить про те, що «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 стоїть під кутом в 90 градусів по відношенню до мого автомобіля, що було б не можливим у разі виконання водієм автомобіля «Toyota Corolla» повороту з крайнього лівого положення, про що зазначено в п. 10.4 ПДР України.

Також, апелянт зазначає, що посилання суду на листи заступника начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Чувілкіна О.І. від 28.11.2017 року та 30.11.2017 року, як доказ невинуватості правопорушника, в порушення вимог ст. 251 КУпАП вказані документи не відносяться до тих документів, які можуть бути доказами у справі про адміністративне правопорушення, а є лише роз'яснювальними документами і за своїм змістом не містять жодної доказової інформації.

Апелянт звертає увагу суду, що згідно його пояснень, які є послідовними він 15.09.2017 року о 15 год. 15 хв. керував автомобілем «GEELY МК» д/з НОМЕР_4 по прос. Повітрофлотському в м. Києві. Повернувши на вул. Смілянську попереду нього рухався автомобіль «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_1 який почав перелаштовуватися в правий ряд і зменшувати швидкість руху, при цьому не вмикаючи жодних покажчиків поворотів (ні праворуч ні ліворуч). Майже зупинившись автомобіль «Toyota Corolla» різко повернув ліворуч, при цьому не ввімкнувши відповідний покажчик повороту та почав прискорюватися. Даний водій ймовірно проїхав заїзд в двори будинків з лівого боку і вирішив все-таки здійснити небезпечний маневр, не переконавшись в його безпечності. Відразу від цього ОСОБА_4 почав гальмувати, однак зіткнення уникнути не вдалося, через несподіваність і непередбачуваність дій водія автомобіля «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 ОСОБА_3 Дорога по вул. Смілянській в районі зупинки громадського транспорту ( вул. Смілянська, 1, 2) має односторонній рух. Також він стверджує, що вжив усіх заходів задля уникнення ДТП, однак через несподіваність і непередбачуваність дій водія автомобіля «Toyota Corolla», зіткнення уникнути не вдалося (а.с. 3)

Також, ОСОБА_4 зазначає, що обґрунтовуючи свою позицію правопорушник не надав суду жодних належних та допустимих доказів. Свідки події відсутні, відеозаписи з відеореєстраторів, тощо також відсутні.

Крім того, апелянт зазначає, що сам правопорушник в своїх поясненнях від 13.11.2017 року зазначив про те, що він розпочав маневр повороту ліворуч з центральної частини дороги і не вказав про те, чи впевнився він в безпеці свого маневру.

На думку апелянта слідові характеристики ДТП, взаємне місце розташування автомобілів та наявність на них пошкоджень (а саме задні ліві двері автомобіля «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_1 тобто задня бокова частина) достовірно свідчать про те, що вказаний маневр був розпочатий з крайнього правого положення і при цьому водій не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху. У разі здійснення повороту ліворуч з крайнього лівого положення і не дотримання ОСОБА_4 дистанції пошкодження на автомобілі ОСОБА_3 мали б місце на бампері і відповідно кінцеве розташування автомобілів після ДТП було б іншим. Тому до пояснень правопорушника слід віднестись критично, адже вони направлені на уникнення від адміністративної відповідальності

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення особи, щодо якої закрито справу, - ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Насамперед, суддя апеляційного суду звертає увагу на те, що у постанові судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 неправильно викладені обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, а у постанові судді вказано, що ОСОБА_3 ставилось у провину порушення вимог п. 13.3 ПДР України.

При цьому висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються виключно на його поясненнях про те, що він не порушував вимог п.13.3 ПДР України.

Одночасно з висновком про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суддя районного суду постанові зазначив про те, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «GEELY» д/з НОМЕР_5 ОСОБА_4, який в порушення вимог п. 13.1 ПДР України, не дотримався безпечної дистанції між автомобілями, внаслідок чого сталося їх зіткнення, хоча відповідний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суддею не розглядався.

Отже, у даній справі суддя районного суду виходив з того, що ОСОБА_3 не порушував вимоги п. 13.3 ПДР України та не навів у постанові жодних висновків щодо порушення вимог п. 10.4 ПДР України водієм Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 ОСОБА_3, незважаючи на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України.

Разом з тим, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, щодо порушення останнім вимог п. 10.4 ПДР України підтверджуються наявними у справі доказами: поясненнями водія автомобіля «GEELY» д/з НОМЕР_5 ОСОБА_4, даними схеми ДТП із зазначенням виявлених пошкоджень автомобілів, висновком експерта № 0286 за результатами дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 та «GEELY» д/з НОМЕР_5 від 15 березня 2018 року.

Вказаними доказами підтверджено, що водій автомобіля «Toyota Corolla» д/з НОМЕР_1 виконуючи поворот ліворуч, не з крайнього лівого положення (на дорозі з одностороннім рухом) не надав перевагу в русі в попутному напрямку автомобілю марки «GEELY» д/з НОМЕР_4 що стало причиною зіткнення автомобілів, при якому автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експерта № 0286 від 15 березня 2018 року водій автомобіля Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 в даній дорожній обстановці з технічної точки зору повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.4 ПДР України, дії вказаного водія з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 10.1 ПДР України та перебували у причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, зібраними у справі доказами підтверджено, що водій автомобіля Toyota Corolla» д/з НОМЕР_3 ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження автомобілів, тому в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року про закриття провадження в справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_3 не можна вважати законною та обґрунтованою і з таких підстав постанова підлягає до скасування.

Після скасування постанови судді районного суду суддя апеляційного суду, з урахуванням викладених вище доказів, має постановити нову постанову про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Проте, зважаючи на позицію ОСОБА_3, який не визнавав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а також те, що на момент розгляду справи суддею апеляційного суду спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потеплілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у чинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/974/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Захарова А.С.

Доповідач Ковальська В. В.