Справа № 438/281/18
Номер провадження 3/438/115/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 червня 2018 р. м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області Хемич О.Б. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду 03.04.2018 року від Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, не працює, не є особою з інвалідністю, до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №376508 від 26.03.2018 року, ОСОБА_1 26.03.2018 року о 02 год. 00 хв. в м.Бориславі по вул.Ковалів, 46а керував автомобілем Форд Мондео н.з. DZ219CZ в стані алкогольного сп'яніння, відповідно до висновку №26 від 26.03.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, виданого Бориславською ЦМЛ, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 в присутності свого адвоката ОСОБА_2, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 08.05.2018 року, вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, пояснив, що 26.03.2018 року він разом з ОСОБА_3, який був за кермом автомобіля, приїхали на АЗС на вул.Коваліва у м. Бориславі. Він випив пива 0,5 л і сидів у салоні даного автомобіля. Так як було холодно, він вирішив завести автомобіль щоб обігріти салон, і сівши на вільне місце водія, повернув ключ запалювання, після чого автомобіль проїхав кілька метрів по АЗС і зупинився. Через деякий час приїхали працівники поліції, в той момент він уже не був за кермом автомобіля, а стояв з правої сторони автомобіля, поблизу газової установки на АЗС. Поліцію викликали працівники заправки, оскільки автомобіль вїхав в ящики з піском. Працівники поліції одразу доставили його у приміщення ЦМЛ м.Борислав, де був проведений огляд на стан його спяніння, в лікарні лікар не пропонував йому пройти тест на вимір вмісту алкоголю у видихуваному повітрі. Вважає, що не дотримано порядок проведення огляду його, як водія транспортного засобу на стан алкогольного спяніння, а саме, йому працівниками поліції не пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціального технічного засобу алкотестера «Драгер» у присутності двох свідків, а відразу у примусовому порядку спрямовано для проходження огляду в ЦМЛ м.Борислав. Йому не було запропоновано примірник висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння. Вказує, що 26.03.2018 року він випив 0,5 л. пива, але після того як вони приїхали на заправку з товаришем, тому транспортним засобом у стані алкогольного спяніння він 26.03.2018 року не керував. Поліція не зупиняла його під часу руху автомобіля за кермом автомобіля. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник - адвокат ОСОБА_2 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки протокол складено з порушеннями вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року № 1452/735. Крім того, вважає, що висновок лікаря не відповідає вимогам щодо його складання, є не належним доказом у справі і на ньому не може базуватися протокол про адміністративне правопорушення. Просить закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює начальником СРПП №3 ПП Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУПН у Львівській області. 26.03.2018 року був виклик зі служби охорони АЗС на вул.Коваліва у м. Бориславі, що пяний водій їздить по заправці. Коли він з ОСОБА_5 прибули на місце, то побачили, що ОСОБА_1 їздить по АЗС, припаркувався і вийшов із автомобіля. ОСОБА_1 був із явними ознаками спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з рота. Вони побачили, що на задньому сидінні автомобіля спав власник автомобіля ОСОБА_3 Вони пропонували ОСОБА_1 продути прилад «Драгер» для виявлення стану алкогольного спяніння, але водій відмовився і тоді він запропонував проїхати в ЦМЛ м.Борислав, на що останній погодився. В Бориславській ЦМЛ м.Борислав ОСОБА_1 був оглянутий лікарем, який встановив, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння. Під час освідування ОСОБА_1 лікарем ОСОБА_6 був присутнім. Після цього ним було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Також пояснив, що акт огляду на стан спяніння відсутній, оскільки на його думку такий складається лише якщо проводиться огляд на стан спяніння.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 26.03.2018 року в ЦМЛ м.Борислав поліція привезла для проведення огляду на стан спяніння ОСОБА_1, який був збуджений, добре випивший, та сам підтвердив, що багато випив. Зазначив, що він як лікар терапевт ЦМЛ м.Борислав має право проводити медичні огляди для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та надав суду підтверджуючі документи. На освідування ОСОБА_1 направив ОСОБА_7, про що зазначено у висновку №26 від 26.03.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, виданого ЦМЛ м.Борислав. Окрім поліцейського ОСОБА_4 нікого іншого на освідуванні ОСОБА_1 не було. Вказує, що не пригадує того чи привезли освідувати ОСОБА_1 саме як водія транспортного засобу. Підтверджує, що ОСОБА_1 був в стані алкогольного спяніння, що ним і вказано у висновку №26 від 26.03.2018 року та акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №26 від 26.03.2018 року; ступінь спяніння ним не встановлювалася; виміряв ОСОБА_1 артеріальний тиск і пульс.

Свідки ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в судове засідання для дачі пояснень не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, допитавши свідків, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1ст.251КУпАП).

Однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є керування транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

За приписами ч.6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 17.12.2008 року, огляду підлягають саме водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі спяніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.п.3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853, та п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, огляд проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 Порядку та п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Таким чином, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння в закладах охорони здоров'я може бути запропонований поліцейським тільки після того, як водій відмовився від проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або не погодився з результатами такого огляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, з протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 пропонувалося пройти на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, а останній від проходження такого огляду відмовився та не надано інших доказів на підтвердження цього.

Виходячи з аналізу пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, дослідженого протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення інспектором поліції не дотримано вимог ст.256 КпАП України щодо викладу в протоколі суті адміністративного правопорушення, та вимог п.п.2, 3, 4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ №1103 17.12.2008 року, п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованої в МЮ України 10.11.2015 року за №1408/27853, та п.п.6, 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 року за №1413/27858, оскільки з протоколу не вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки, отже, не було підстав здійснювати огляд останнього в ЦМЛ м.Борислав.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за №26 від 26.03.2018 року, лікарем ЦМЛ м.Борислав ОСОБА_6 не вказано, на підставі якого документу встановлено особу ОСОБА_1

Крім цього, у вищезгаданому висновку, а саме п.5 вказано, що ОСОБА_1 на освідування направлено ОСОБА_7 Як встановлено в судовому засіданні із пояснень свідка лейтенанта поліції ОСОБА_4 на виклик 26.03.2018 року він прибув разом із поліцейським ОСОБА_5

З огляду на вище викладене, вказаний висновок не може бути взятий судом у якості доказу перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, враховуючи вказані вище порушення.

Відповідно до п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №26 від 26.03.2018 року є недійсним.

Окрім того, не знайшов свого підтвердження і факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та зупинки його поліцейським, так як останній взагалі посвідчення водія не отримував (інформація територіального сервісного центру №4642 від 29.03.2018р.), не заперечував цього і свідок ОСОБА_4

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_4 щодо того, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, оскільки свідок є зацікавленою особою, яка саме склала вказаний протокол про адміністративне правопорушення. Інший поліцейський ОСОБА_5, який був присутній при складенні вказаного протоколу на неодноразові виклики до суду не зявився.

Отже, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення порушення не відповідають фактичним обставинам справи, докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні, а пояснення, надані в суді, не спростовані, так як останній працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу не оглянутий на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального приладу, свідки правопорушення, з показів яких можливо було б встановити обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1, відсутні.

Інших доказів на підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння і саме керування ним 26.03.2018 року о 02 годині 00 хвилин автомобілем у стані алкогольного спяніння немає, тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2018 року не доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним 26.03.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, оскільки відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Отже, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,266, 283, 284, 290, 294 КпАП України,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів до апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області з дня її винесення.

Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Б.Хемич