Справа № 755/3523/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В. розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

за ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3,

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №440656 від 08.02.2018 року, ОСОБА_1, 28.01.2018 року о 10 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Будівельників, 8, керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків та порушення п.п. 2.3 б, 10.9 Правил дорожнього руху України.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №440657 від 08.02.2018 року, ОСОБА_1, 28.01.2018 року о 10 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Будівельників, 8, керував транспортним засобом ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не впевнився, що це буде безпечно та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, після чого з місця події поїхав не дочекавшись наряду поліції, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №440658 від 08.02.2018 року, ОСОБА_3, 28.01.2018 року о 10 год. 15 хв. в м. Києві вул. Будівельників, 8, керуючи транспортним засобом SUBARU, д.н.з. НОМЕР_4, після ДТП з автомобілем НОМЕР_5, не викликав поліцію та не повідомив про обставини ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10д Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав частково в частині вчинення ДТП, щодо залишення місця пригоди свою вину заперечував, пояснив, що після ДТП він разом з іншим учасником тривалий час не залишали місце правопорушення та роз'їхались після домовленості врегулювання питання щодо відшкодування завданих збитків в позасудовому порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що разом з іншим учасником ДТП залишалися на місці пригоди та домовилися про компенсацію завданих збитків без виклику поліції, після чого роз'їхалися.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_3, свідка ОСОБА_2, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії БД №440656, №440657, №440658, схему місця ДТП, що складена за місцем пригоди та містить графічно зображені та зафіксовані об'єкти про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїзної частини та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об'єктів, зображених на схемі, на зворотному боці схеми зазначено характеризуючі дані транспортних засобів та відомості про їх пошкодження. При цьому, зазначена інформація підтверджена підписами водіїв транспортних засобів, у зв'язку з чим з неї вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дійсно порушила зазначені положення ПДР; письмові пояснення ОСОБА_3 від 07.02.2018 року, ОСОБА_4 від 08.02.2018 року, ОСОБА_1 від 08.02.2018 року, ОСОБА_2 від 08.02.2018 року, рапорт інспектора поліції ОСОБА_5 від 07.02.2018 року, протокол огляду транспортного засобу від 08.02.2018 року, прийшов до таких висновків.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Адміністративна відповідальність за ст.122-4 та 124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Статтею 124 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Разом з тим, у судовому засіданні було встановлено про відсутність факту залишення місця дорожньо-транспортної пригоди учасниками, оскільки між ними була домовленість про врегулювання питання щодо відшкодування завданих збитків в поза судовому порядку, що не може бути підставою для притягнення осіб до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколах про адміністративне правопорушення №БД №440657 та №БД 440658, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853), надалі - Інструкції) та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністратвине правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4 КУпАП, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

В той же час, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладені адміністративного стягнення, на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, та не убачає, в розумінні ст. ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції статті 124 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягнення відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 122-4, 124, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124Кодексу України про адміністративне правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень;

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 гривні 40 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не являється підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження

С у д д я :