АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ІгнатовР.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постановуДеснянського районного суду міста Києва від 26.03.2018, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову Деснянського районного суду міста Києва від 26.03.2018.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що на неї було складено протокол у зв'язку з забруднення переднього номерного знаку, який був сплачений нею в той же день. В той час, коли поліцейський виписував штраф, апелянт перебувала в автомобілі та ввімкнула омивач, щоб очистити лобове скло, в склад якого входить спирт. Коли підійшов з паперами інспектор він відчув запах спирту і зробив припущення щодо перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження освідчення вона відмовилася тому, що не було пред'явлено сертифікату і свідоцтва на прилад «Драгер», на пропозицію поїхати до лікаря нарколога відмовила, адже поспішала на роботу. Наголошує на тому, що не були роз'ясненні права та обов'язки, та не було запропоновано власноручно написати в протоколі пояснення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 05.03.2018 о 08 годині 50 хвилин по АДРЕСА_1 керувала автомобілем НОМЕР_1, у якого був забруднений номерний знак. У ході спілкування з водієм ОСОБА_2, у останньої було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та проїхати на огляд до лікаря-нарколога у КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_2 відмовилася в присутності двох свідків у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103. Таким чином, ОСОБА_2 своїми діями порушила п. 2.5 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_2, яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, заслухавши пояснення останньої щодо фактичних обставин справи, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає апеляційні вимоги такими, які не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П. 2.5. ПДР України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим, згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №426310 від 05.03.2018 (а.с 2), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 3), розпискою про передачу транспортного засобу на зберігання (а.с. 4), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського (а.с. 5), які в своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_2 після зупинки працівниками поліції її автомобіля НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Пухівський, 2, на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння, відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п.2.5 ПДР України.

Зазначені докази є належними, допустимими та достатніми, з огляду на що суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 в недотриманні положень п. 2.5 ПДР України за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, в своїх поясненнях, наданими в судовому засіданні від 16.05.2018, ОСОБА_2 показала суду, що алкоголю вона не вживала, а запах спирту з'явився через те, що вона ввімкнула омивач щоб очистити лобове скло. Почувши запах спирту працівники поліції запропонували їй пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», на що вона відмовилась, так як не довіряє цьому приладу і поспішала на роботу. Зазначає, що поліцейський їй пояснив, що вона може самостійно пройти огляд в медичному закладі.

Також, згідно наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, слідує, що працівником поліції було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» та прослідувати до медичного закладу, на що водій відмовилась. Зазначене також підтверджується змістом письмових пояснень свідків.

За таких обставин, оскільки працівниками поліції дотримано порядку проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп'яніння, від проходження якого вона відмовилась, в той час як зі змістом правопорушення, яке ставиться їй в вину вона була ознайомлена, що підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, то доводи апеляційної скарги є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи, що будь-яких даних, які в ставили під сумнів існуючі по справі докази стороною захисту не надано, при тому, що доводи апеляційної скарги в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, суддя апеляційного суду не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Деснянського районного суду міста Києва від 26.03.2018, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову суддіДеснянського районного суду міста Києва від 26.03.2018, якою ОСОБА_2 визнано винною за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/1517/2018

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - ШмигельськийД.І.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.