Справа № 139/617/18
Провадження № 3/139/114/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року смт Муровані Курилівці Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, громадянина України,

В С Т А Н О В И Л А:

Щодо ОСОБА_1 направлено до суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 15 червня 2018 року за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім'ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурними словами та пограз фізичною розправою.

ОСОБА_1 не визнав себе винним за таким звинуваченням і пояснив: Із ОСОБА_2 він проживає у незареєстрованому шлюбі біля своїх батьків у с. Вербовець чотири роки і має з нею трьох малолітніх дітей. Впродовж всього цього періоду його дружина проявляла невмілість у веденні домашнього господарства, у поводженні з дітьми, іноді проявляла щодо дітей агресію. 15.06.2018 між ним та дружиною не було ніякого конфлікту, окрім того, що він зробив їй зауваження, що вона в черговий раз спалила електрочайник. В той день він також не вживав спиртного. 18.05.2018 ближче до обідньої пори він прийшов від сусіда, якому допомагав по господарству, і побачив, що до них приїхала сестра його дружини і забирає її з двома дітьми з дому в автомобіль. Він просив зупинитися, одуматися, звертав увагу, що старша донька з бабусею на той момент була в м. Хмельницький. Але сестра дружини зателефонувала у відділення поліції. Коли поліцейські його привезли в смт Муровані Курилівці, склали щодо нього протокол і запропонували його підписати. Він відмовився, бо від нього не відбирали ніяких пояснень і не хотіли слухати його аргументи.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що подія правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, взагалі була відсутня 15.06.2018 за адресою: с. Вербовець Мурованокуриловецького району по вул. Пушкіна, 11.

Так, кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю ( ст. 252 КУпАП).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки події правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може розцінюватись як правопорушення, передбачене тією чи іншою статтею.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого. Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. № 2229-VIII, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 скоїв насильство щодо своєї дружини, з якою проживає чотири роки без реєстрації шлюбу і має трьох спільних малолітніх дітей, 15.06.2018 року. Інших доказів про такі дії ОСОБА_1 15.06.2018 не здобуто. Так, заява і пояснення ОСОБА_3, датовані 18.06.2018 і містять загальні відомості про стосунки між нею та ОСОБА_1 Так само пояснення як свідка ОСОБА_4 і рапорт інспектора Мурованокуриловецького ВП Хруща С.В. стосуються подій 18.06.2018.

Отже, встановлені під час розгляду справи в суді обставини не підтверджують достовірність викладених у протоколі обставин правопорушення, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що поданими до суду матеріалами не доведено подію вчинення ОСОБА_1 15 червня 2018 року насильства в сім'ї щодо співмешканки ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв'язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя: ____________