Справа № 749/465/18 провадження № 33/795/248/2018 Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у 1 інстанції Шаповал З. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

судді судової палати у кримінальних справах ОСОБА_1

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року,

з участю:

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.

Як встановлено судом першої інстанції, о 20.04.2018 року о 22-50 год. ОСОБА_2 в с. Стара Рудня, по вулиці Миру керував транспортним засобом ZS150J, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, хитка хода та від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначив, що висновки суду викладені у постанові не відповідають обставинам справи. Постанова суду ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказував, що не заперечує, що випив пива, але не керував транспортним засобом, а сидів на мопеді і не рухався. Зазначив, що показання свідка ОСОБА_4, який бачив даний факт, судом перекручені. Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудних камер поліцейських. Також поліцейськими був порушений порядок на визначення стану алкогольного спяніння, оскільки йому не пропонувалось пройти огляд на місці за допомогою спеціального засобу та не зафіксовано факт відмови від проходження ним огляду за допомогою цього засобу. Вказав, що відмовився проїхати до лікарні, оскільки засвідчив, що вживав пиво і переживав, як буде повертатись з лікарні до села.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав подану апеляційну скаргу та пояснив, що транспортним засобом не керував, а сидів на ньому. Поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння відмовився, оскільки не заперечував вживання алкогольного напою.

Заслухавши доводи ОСОБА_2, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Скоєння ОСОБА_2, адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, який за своїм змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП та є документом що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і одним з джерел доказів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного начальником СВПП №4 Сновського ВП ОСОБА_5, 20.04.2018, о 22 год.50 хв. ОСОБА_2, в с. Ст. Рудня по вулиці Миру, керував транспортним засобом ZS150J, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, хитка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу, вбачається що ОСОБА_2 від пояснень по суті порушення та підпису у протоколі відмовився (а.с.2).

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_5 поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснив, що під час патрулювання було помічено мопед який рухався зі сторони с. Смяч по центральній дорозі. Після ввімкнення проблискових маячків та звукового сигналу мопед зупинився. За кермом був ОСОБА_2, у якого були ознаки алкогольного спяніння і останній не заперечував факту вживання алкогольних напоїв та попросив запросити свідків. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

Згідно пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які маються в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння установленому порядку (а.с.6,7).

В наданих заявах до місцевого суду про розгляд справи за їх відсутності, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надані пояснення 20.04.2018 року підтримали в повному обсязі (а.с. 17,18).

Відповідно до пояснень ОСОБА_8, які маються в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, 20.04.2018 року він надав знайомому ОСОБА_2 свій мотоцикл покататися. Через деякий час йому стало відомо, що ОСОБА_2 зупинили працівники поліції, оскільки останній керував мотоциклом напідпитку. Коли надавав ОСОБА_2 мотоцикл, він був нібито тверезим (а.с. 5).

За змістом пункту 2 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС від 09.11.2015 за № 1452/735, водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння згідно з ознаками такого стану, підлягають огляду на стан спяніння.

Відповідно до пункту 6 розділу I Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться зокрема лікарем закладу охорони здоровя.

З огляду на наведене доводи апелянта про відсутність підстав проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного спяніння та порушення ними порядку огляду, є безпідставними.

Висновок місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

Вирішуючи питання про адміністративне стягнення, суд першої інстанції з додержанням вимог статті 33 КУпАП, обґрунтовано дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 стягнення у розмірі, що визначений санкцією частини статті за вчинене адміністративне правопорушення, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року, залишити без задоволення.

Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 15 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Карнаух