АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8401/16-п Номер провадження 33/786/3/18Головуючий у 1-й інстанції Савченко А. Г. Доповідач ап. інст. Корсун О. М.
Категорія ч.1 ст. 184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Корсун О.М., з участю секретарів судових засідань Бондар М.О., Гнатюк О.С., Сорочинської І.В., Ішенко Є.М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 3 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, уродженка м. Полтава, контролер ПАТ «Полтава обленерго», яка проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 275 грн. 60 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_6 визнана винуватою за те, що вона 6.10.2016 за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 не виконувала батьківських обов'язків, а саме щодо забезпечення необхідних умов навчання та виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На вказану постанову судді ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить постанову скасувати, закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суддя, приймаючи рішення по справі про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП не врахував відсутнсть доказів того, що вона - ОСОБА_6 не забезпечувала необхідні умови навчання та виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Одночасно зазначає, що суддя в порушення прав, передбачених ст. 268 КУпАП, розглянув справу без її участі, оскільки вона не була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.

Вислухавши особу яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_6, яка підтримала апеляційну скаргу вказавши, що забезпечувала всі необхідні умови для навчання та виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи та доводи апелянта вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 6 жовтня 2016 року, ОСОБА_6 за адресою своєї реєстрації, а саме: вул. Тобілевича, 19, м. Полтава неналежним чином виконує батьківські обов'язки по догляду за своєю донькою ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме неналежним чином забезпечує необхідні умови навчання та виховання, чим не виконала батьківських обов'язків по догляду за своєю неповнолітньою донькою (а.с.1).

За даними листа заступника голови Шевченківської районної у м. Полтава ради Ачкасова М. І. від 31.08.2016 - сім`я ОСОБА_7 проживає по АДРЕСА_2, в помешканні не наводиться елементарний порядок, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка є донькою ОСОБА_6 не підготовлена до школи, перебуває на обліку в ЗОШ № 8, де навчається у 10 класі та в службі у справах дітей, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах, а ОСОБА_6 не намагається знайти контакт з донькою, і вимагає ізоляції доньки в будь-якому закладі (а. с. 2).

Актом обстеження житлових умов від 30.08.2016 умови проживання задовільні, розкидані речі, одяг, сміття на підлозі, пил на меблях, для дітей створене місце для навчання, ОСОБА_7 має особисте ліжко, зі слів дитини мама до школи її не підготувала (а. с. 3).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_6 пояснила, що протягом 15 років з чоловіком та двома доньками 7 і 15 років проживала за адресою по АДРЕСА_3 в будинку тітки чоловіка. 1.02.2016 на очах у дочки ОСОБА_7 помер батько (причина смерті - інсульт). Батько був авторитетом для дочки ОСОБА_7, і після його смерті, матері ОСОБА_6 стало важко находити спільну мову зі старшою дочкою ОСОБА_7. Дочка не сприймала її як матір, зазначаючи, що остання не є для неї авторитетом, інколи не відвідувала школу, почала спілкуватися з сумнівною компанією. Вона- ОСОБА_6 як мати робила все, щоб забезпечити дочку всім необхідним - годувала її, купляла їй одяг, та шкільне приладдя. Неодноразово зверталась до служби у справах дітей за допомогою через їхні непорозуміння пов'язані з втратою батька, на що останні радили звернутись до психолога. Втратили батька, коли ОСОБА_7 було 14 років - це перехідний, складний вік у дитини, характер у неї складний і через втрату батька почались непорозуміння в родині.

Свідки ОСОБА_12 - представник Шевченківської районної у м. Полтава ради та райвиконкому, ОСОБА_13 - товариш ОСОБА_6, та ОСОБА_14 - батько ОСОБА_6 та дід ОСОБА_7, під час апеляційного перегляду підтвердили, що після смерті батька в сім'ї почались конфлікти, між матір'ю ОСОБА_6 та дочкою - ОСОБА_7 через поведінку останньої.

Карасенко С.М. працівник Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області повідомив, що дійсно 6.10.2016 склав адміністративний протокол щодо ОСОБА_6, оскільки до Полтавського ВП надійшов лист від служби у справах дітей разом з актом обстеження, дані факти підтверджували, що ОСОБА_6 вчинила правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, а саме ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. ОСОБА_7 не була належним чином підготовлена до школи. Щоб перевірити даний факт, були проведені перевірки зранку 7:30 год - 9:00 год у будні дні рази 3, не в канікули дитини за місцем проживання ОСОБА_7 по вул. Тобілевича у м. Полтава, але двері нам ніхто не відчиняв. Телефонували ОСОБА_6, але вона сказала, що її вдома не має. Пропонували видати повістку, щоб були поважні причини відлучитися з роботи, але ОСОБА_6 відмовлялась. Протокол про адміністративне правопорушення складали не в будинку ОСОБА_6 по вул. Тобілевича в м. Полтава, оскільки не змогли зайти до будинку.

Свідок ОСОБА_16 - учитель української мови та літератури в комунальному закладі Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №8 ім. Панаса Мирного Полтавської міської ради Полтавської області, суду апеляційної інстанції повідомила, що ОСОБА_7 була ученицею школи і класу, де вона була класним керівником. На початку 10 класу помер батько ОСОБА_7 і мама з дочкою не знайшли порозуміння. В 9 класі до смерті батька вихованням займався батько, і коли ОСОБА_7 прогулювала урок, то телефонували останньому. Після смерті батька перестала повертати книги до школи, мала неохайний вигляд.

Свідок ОСОБА_7- дочка ОСОБА_6, в суді апеляційної інстанції повідомила, що прибула із Гадяцького дитячого будинку зі своїм опікуном директором дитячого будинку ОСОБА_8, де зараз і проживає та підтвердила, що її мама ОСОБА_6 забезпечувала їй необхідні умови для навчання та виховання, проте вона не слухала матір, уроки не вчила, бо не було бажання, мати пропонувала допомогу, але відмовлялась, мати годувала та одягала, забезпечувала шкільними приладдям. Мати просила її, щоб вона навчалась, але не слухала матір. Зазначила, що хоче жити з мамою і сестрою. Бабуся (мати покійного батька) заставляла її дзвонити у поліцію, в зв'язку з тим те, що мати через непорозуміння могла лиснути по руці, бабуся хотіла, щоб матір позбавили батьківських прав. 26.12.2016 забрали у «Любисток». У дитячому будинку змінилась, з мамою спілкуємося по телефону, зустрічатись з мамою не можна, бо вона позбавлена батьківських прав. Зараз навчається на середній бал, домашнє завдання роблю сама. Після смерті батька, була занадто в собі впевнена, і відчула в собі лідера, і не думала, що зможе опинитись в дитячому будинку.

Свідок ОСОБА_8 директор Гадяцького дитячого будинку повідомив, що ОСОБА_7 нещодавно прибула до дитячого будинку до цього перебувала у Полтавському реабілітаційному центрі «Любисток», їде процес адаптації, процес виховання їде в правильному руслі, кожен день дитина ходить до школи, виконує домашнє завдання, залучена до роботи та навчання в гуртках та секціях, в кімнаті порядок, одяг складений, мати не впоралась, бо можливо досвіду не було часу, не знайшла підходу до дочки, послаблення контролю з боку батьків, дитина робиться не керованою, не слухається, не відвідує школу, дитина повинна усвідомлювати своє місце у суспільстві у родині, що є люди які її оточують і бажають їй добра, розлад поведінки відбувається внаслідок стресів, настає внутрішній конфлікт.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об'єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції формально підійшов до встановлення обставин справи, так як під час розгляду не допитав особу, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, свідків і при винесенні постанови керувався лише даними, зазначеними у протоколі про адміністративне правопорушення є слушними.

З постанови суду вбачається, що висновок про наявність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП ґрунтується лише на акті обстеження житлових умов та на листі заступника голови Октябрської районної в м. Полтава ради Ачкасова М.І., про те, що в помешканні не наводиться елементарний порядок і ОСОБА_7 не підготовлена до школи, а через конфліктні взаємовідносини мами втратила контроль над поведінкою дочки. Проте в листі та акті обстеження житлово-побутових умов не зазначено в чому саме полягає ухилення від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дочки. Будь яких інших даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_6 від виконання обов'язків щодо виховання дочки, у матеріалах адміністративної справи немає і при її розгляді в судом першої інстанції не встановлено.

Водночас, слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутність правопорушника - ОСОБА_6 та не у місці вчинення адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вказане жодним чином не свідчить про неналежне виконання ОСОБА_6 обов'язків щодо виховання дочки, як це зазначено в постанові суду, оскільки диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а не неналежне виконання цих обов'язків, як вказано в протоколі.

Проте, ні в оскаржуваній постанові, а ні у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що ОСОБА_6 саме ухиляється від виконання обов'язків по вихованню дочки, а поняття невиконання цих обов'язків само про собі не ототожнюється з поняттям ухилення від них. Крім того, матеріал справи не міститься жодного доказу того, що дочка погано вдягається, або вона немає можливості та приладдя для отримання освіти, натомість сама дочка - ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції визнала те, що мати забезпечувала її шкільними приладдям, годувала та одягала її, але з весни 2016 року почала прогулювати школу, мати про це здогадувалась, просила, щоб навчалась, але не слухала матір. Працівники органу опіки і піклування додому приходили і склали акт обстеження житлових умов, оскільки вона не слухала матір, уроки не вчила, бо не було бажання, а коли мати пропонувала допомогу, ОСОБА_7 відмовлялась.

Показання свідка ОСОБА_7, яка є дочкою апелянта, повністю узгоджуються з показаннями самої ОСОБА_6 в тому, що остання створювала всі необхідні умови для життя, навчання та виховання неповнолітньої дочки ОСОБА_7, а конфліктна ситуація, яка склалась в родині після смерті батька, як і подальша поведінка неповнолітньої ОСОБА_7 не є ознакою саме ухиляння ОСОБА_6 від виконання покладених на неї законодавством обов'язків.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження невиконання матір'ю свого обов'язку щодо забезпечення необхідних умов виховання своєї дочки, не піклування про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створення належних умов для їх розвитку. А працівник поліції в суді апеляційної інстанції підтвердив, що сам протокол про адміністративне правопорушення серії АА №438487 складався не в присутності ОСОБА_6 і не в будинку по вул. Тобілевича в м. Полтава, де остання проживала на момент складання протоколу.

За таких обставин, у діях ОСОБА_6 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому приходжу до висновку, що її апеляція підлягає задоволенню, а судове рішення у справі скасуванню.

Доводи ОСОБА_6 про порушення її прав, передбачених ст. 268 КУпАП є слушними, але відповідно до цієї ж статті права ОСОБА_6 у суді апеляційної інстанції відновлені, оскільки їй було роз'яснено її права якими вона скористалася.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 3 листопада 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О.М. Корсун