Справа № 344/2681/18
Провадження № 33/779/235/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, непрацюючого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 21 лютого 2018 року о 05.38 год. водій ОСОБА_3 по вул. Петлюри, 8, в м. Івано-Франківську, в стані алкогольного сп'яніння, керував транспортним засобом Opel Ascona, номерний знак НОМЕР_1, чим порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій на вказане рішення апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Вважає постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального та матеріального права. Звертає увагу на порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки суд не мав права розглядати справу без його участі за умови наявності поданого ним клопотання про відкладення розгляду справи. Наголошує, що таким чином він не мав змоги на дати пояснення. А саме пояснити, що підвищений рівень алкоголю в крові міг бути спричинений тим, що перед керуванням транспортним засобом приклав ватку з настоянкою з прополісу до зубу, оскільки вона знімає зубний біль, а так як вона зроблена на основі спирту, це спричинило різкий запах алкоголю з порожнини рота та помилкові показники Драгера.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Клопотань з приводу роз'яснених прав не заявив. Підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати. Також просив задовольнити його письмове клопотання про закриття провадження у справі, надіслану раніше поштою, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Вказав, що інших заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав. Пояснив, що обставиною, яка б могла вплинути на рішення про його винуватість, не врахована суддею суду першої інстанції, є те, що він прикладав ватку з настоянкою з прополісу до зуба, яка зроблена на основі спирту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку ОСОБА_3., у судді суду першої інстанції не було підстав розглядати справу без його участі 08 травня 2018 року, оскільки він подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з сімейними обставинами. Вважає, що у зв'язку з цим допущено порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Перевіривши вказані доводи апеляційної скарги, доходжу висновку про їх безпідставність.

Так, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі.

При цьому, реалізувати свої права, в тому числі давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, можна не тільки безпосередньо в судовому засіданні.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі.

Неявку в судові засідання в поєднанні з неоднократними необґрунтованими клопотаннями про відкладення розгляду справи можна розцінювати як зловживання процесуальними правами, оскільки така процесуальна поведінка перешкоджає судді правильно та своєчасного розглянути справу про адміністративне правопорушення і прийняти рішення.

В своєму рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що його безпосередньо стосуються, утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під зловживанням правом, як матеріальним, так і процесуальним, необхідно розуміти таке його використання, яке спрямоване на боротьбу із закладеним у ньому ж позитивним регулятивним потенціалом, в тому числі, що суперечить принципу правової визначеності.

Суддя суду першої інстанції прийняв рішення по справі 08 травня 2018 року у відсутність ОСОБА_3., навівши відповідні мотиви можливості провести розгляд справи без його участі.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції неодноразово було призначено вказану справу до розгляду та судові засідання були перенесені на інший час, 27 березня 2018 року - з метою забезпечити право ознайомитися із матеріалами справи, 18 квітня 2018 року - у зв'язку з перебуванням ОСОБА_3. в іншій області.

Апелянт був своєчасно сповіщений про місце та час розгляду справи 08 травня 2018 року та подав клопотання про його відкладення у зв'язку з сімейними обставинами (а.с. 19).

У судді суду першої інстанції були відсутні підстави для висновку про поважність причин неявки ОСОБА_3. в судове засідання, оскільки останній на підтвердження зазначених ним обставин, доказів не подав.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про зловживання правом на відкладення розгляду справи та затягування строків розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Аналогічно, під час апеляційного розгляду, апелянтом не надано будь-яких доказів, які б свідчили про поважність таких причин.

Враховуючи наведене, вважаю, що судом забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_3., передбачених ст. 268 КпАП України, і завершення розгляду справи у його відсутності, не призвело до їх порушення, з огляду на встановлену під час апеляційного перегляду процесуальну поведінку особи, що притягається до відповідальності, під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з'ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_3. складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_3. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2018 року серії БД № 046561 (а.с. 1), роздруківкою із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу № 2083 (а.с. 2), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 4,5), рапортом інспектора роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Романюка М.Б. (а.с. 6), даними, що вбачаються з відеофайлів, які містяться на наданому Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області компакт-диску «DVD-R» (а.с. 8).

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 лютого 2018 року серії БД № 046561 (а.с. 1), 21 лютого 2018 року о 05.38 год. в м. Івано-Франківську по вул. Петлюри, 8, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом Opel Ascona, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Порушив вимоги п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 власноруч зазначив: «з протоколом не згідний, перегнав машину до хати, зупинили за підсвітку номера, а вийшло, що п'яний після нічної зміни».

При цьому відсутні відомості про те, що з певних причин ОСОБА_3 надавав працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ним зазначено під примусом.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором роти № 2 УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Романюком М.Б., підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні його до адміністративної відповідальності.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_3 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу № 2083 до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_3, проведеного за допомогою приладу Драгер Алкотест 6820, - 0,81 проміле, час проведення тесту 21 лютого 2018 року 05 год. 38 хв. (а.с. 2). Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_3

Як вбачається з акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), огляд проведений у зв'язку з виявленими ознаками: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою Драгер Алкотест 6820. Результат огляду на стан сп'яніння позитивний 0,81 проміле. З результатами ОСОБА_3 згоден, про що свідчить його власноручний підпис. Свідки огляду: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Акт склав інспектор роти № 2 УПП в Івано-Франківській області лейтенант поліції Чорний Р.Б.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 21 лютого 2018 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4, 5), вбачається, що вони 21 лютого 2018 року о 05 год. 38 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Петлюри, 8, були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків. В їх присутності водій ОСОБА_3 погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», що вони засвідчують своїм підписом у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 046561. Результат тесту показав 0,81 проміле.

Сумнівів у зацікавленості чи упередженості свідків немає, пояснення засвідчені їхніми власноручними підписами.

В рапорті інспектора роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Романюка М.Б. від 21 лютого 2018 року (а.с. 4), останній доповідає про те, що в ніч з 20 лютого 2018 року по 21 лютого 2018 року патрулюючи 0106 екіпажем спільно з лейтенантом поліції Чорним Р.Б. о 05 год. 25 хв. по вул. Петлюри в м. Івано-Франківську було виявлено автомобіль Opel Ascona, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія, як пізніше встановлено, ОСОБА_3, з недостатньо освітленим номерним знаком. Вони зупинили водія. В ході спілкування з ним було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота). Було запропоновано водію пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, на що він погодився. Результат огляду виявися позитивний і показав 0,81 проміле. На даного водія, як наслідок, було складено протокол серії БД № 046561 за ст. 130 КУпАП.

Також, до матеріалів справи долучений Управлінням патрульної поліції в Івано-Франківській області компакт-диск «DVD-R» з відеозаписами, на яких відображено безсторонньо зафіксовані нагрудною відеокамерою (відеореєстратором) інспекторів патрульної поліції деякі обставини події.

З переглянутих під час апеляційного розгляду відеофайлів та вбачаються дії як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і працівників поліції щодо дотримання ними порядку проведення огляду на стан сп'яніння, складення протоколу.

Вважаю, що дії працівників поліції відповідали вимогам ст. 266 КУпАП, приписам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

ОСОБА_3 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП, що, крім іншого, підтверджує і зміст його пояснень, який вбачається з відеозаписів.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_3 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме, як зазначено у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), що узгоджується з даними, які містяться у рапорті інспектора роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області лейтенанта поліції Романюка М.Б. від 21 лютого 2018 року (а.с. 4), - порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Апелянт не наводить жодних заперечень щодо виявлених ознак алкогольного сп'яніння та щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що з огляду на них він перебуває в такому стані.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують, що ОСОБА_3 на пропозицію працівника поліції погодився пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, пройшов такий огляд та висловив свою згоду з його результатами, тому поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Під час проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими правомірно застосовано газоаналізатор Драгер Алкотест 6820, його показники є допустимими доказами.

Не є достатньою підставою для сумніву в доведеності перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння під час керування ним транспортним засобом його пояснення про те, що на результати огляду могла вплинути застосована ним настоянка до хворого зуба, зроблена на основі спирту, оскільки результат тесту проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу показав 0,81 проміле, що більше як у чотири разів перевищує гранично допустиму норму (0,2% проміле) та виключає можливу технічну похибку, беззаперечно вказуючи на перебування особи в стані алкогольного сп'яніння.

Судження апелянта щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді першої інстанції матеріалів справи про адміністративне правопорушення, спрямовані на уникнення від відповідальності за фактично скоєне діяння.

Перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Враховуючи наведене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_3, містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП, крім того санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативних видів покарання.

Оскільки стягнення накладено судом першої інстанції в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і під час апеляційного розгляду за результатами перевірки доводів апелянта та захисника не встановлено підстав для скасування рішення судді суду першої інстанції, то час прийняття рішення апеляційним судом не має значення, а тому відсутні підстави для закриття провадження у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, як про це просить ОСОБА_3 в поданому до апеляційного суду клопотанні.

Те, які рішення прийнято суддями за результатами апеляційного перегляду справ про адміністративні правопорушення відносно інших осіб в частині закриття провадження у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, жодним чином не впливає на висновок в цій частині по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_3

Таким чином, під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій ОСОБА_3 не навів переконливих доводів, які б свідчили про необґрунтованість та незаконність прийнятого рішення суддею суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, підстави для скасування рішення суду за мотивами викладеними в апеляційній скарзі відсутні, а тому його необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 травня 2018 року щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло