Справа №487/1410/18 23.05.2018
Провадження №33/784/241/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю: секретаря Горенко Ю.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 13 березня 2018 р. о 17 годині 05 хвилин по автодорозі Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 173км. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Renault Espace», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, жвава мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію було запропоновано пройти медичний огляд в установленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп'яніння в медичному закладі, на що ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить постанову скасувати через порушення судом норм матеріального та процесуального права, та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, ухваленою без з'ясування усіх фактичних обставин по справі та належного дослідження доказів, та такою, що підлягає скасуванню.

На думку захисника суд не надав належної оцінки поясненням свідків, які пояснили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», а не від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння.

Зазначала, що спочатку поліцейські пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп'яніння, однак його не могли провести, так як у даного патруля не було при собі приладу Драгер, а їхати до медичного закладу у місто Цюрупінськ ОСОБА_2 відмовився та запропонував перевірити його на стан алкогольного сп'яніння або на місці зупинки автомобіля або у медичному закладі міста Миколаєва, який знаходиться за 12 км від місця зупинки автомобіля. Поліцейські на таку пропозицію не погодились.

Вказувала на те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконані на заготовленому бланку та не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення.

За такого вважала обов'язковим допит у судовому засіданні свідків присутніх при складенні протоколу.

Наголошувала та тому, що зазначене призвело до помилкового притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, оскільки він не перебував в стані наркотичного чи алкогольного сп'яніння та не вчиняв адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_5 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння: виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Особи свідків перевірені представниками поліції, їх дані внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому вони поставили свої підписи на підтвердження відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського, які згідно до вимог статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов'язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп'яніння.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку.

Отже, проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі в присутності представника поліції з відібрання у особи, що оглядається, зразків біологічного середовища відповідає вимогам п. 2.12 вищезазначеної Інструкції.

Тому наявна в матеріалах справи виписка №629 від 13 березня 2018 року, в якій зазначено, що ознак сп'яніння не виявлено, надана до суду першої інстанції ОСОБА_5 не може розцінюватися апеляційним судом як доказ невинуватості останнього з наступних причин.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати , що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно визначеними в п. 4 цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 9 зазначеної інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до норми ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Згідно ч.5, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції , і проведення такого огляду здійснюють в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Тому надана ОСОБА_5 виписка отримана не у відповідності до порядку, визначеного Інструкцією, а тому вірно не взята до уваги судом першої інстанції.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено не за керування водієм у стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, а за відмову від проходження огляду на визначення такого стану.

Як вбачається з відеозапису з нагрудного відеореєстратора ОСОБА_5 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння. На відео чітко вбачається, що в присутності двох свідків поліцейським було запропоновано ОСОБА_5 пройти огляд саме на визначення стану наркотичного сп'яніння, що не суперечить їх письмових поясненням, частково виготовленим на бланках, в частині того, що водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в найближчому лікарняному закладі.

Клопотання щодо необхідності допиту свідків у суді першої інстанції ОСОБА_2 не заявлялося та їх наявність під час складення протоколу про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції не оспорювалося.

Тому твердження захисника щодо необхідності їх додаткового допиту за відсутності посилання суду першої інстанції на їх письмові пояснення як доказ по справі, не є слушними, з огляду на: наявність їх підписів у протоколі про адміністративне правопорушення як письмове підтвердження відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що зокрема, зафіксовано і відеозаписом, та підтверджено особистими поясненнями ОСОБА_5, наданими суду першої інстанції, в частині пред'явлення йому поліцейським вимоги щодо проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а не стан алкогольного сп'яніння, та причини його відмови від проходження такого огляду.

Стосовно доводів апеляційної скарги про неприйнятність пропозиції проходження медичного огляду у розташованих якнайдальше закладах охорони здоров'я суд доходить до наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2 не вказав жодних заперечень під час його складення. У відповідній графі він написав «ничего», не заперечуючи того, що йому пропонувалося проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснював свою відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння тим, що поспішав додому за дитиною.

Тому є усі підстави вважати, що ці доводи є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

Безпідставними є і доводи захисника щодо фіксування відмови водія від проходження огляду за допомогою показань свідків, так як по-перше, така процедура не передбачена ні ПДР України, ні КУпАП, та не передбачена вона і Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а по-друге, такі фактичні дані зафіксовані як за допомогою протоколу про адміністративне правопорушення, так і за допомогою відеозапису.

Крім цього, вищенаведеними нормативними та законодавчими актами не розмежовується відмова водія від проходження відповідного огляду з врахуванням того, що поліцейські за фахом можуть тільки підозрювати наявність у водія стану сп'яніння за зовнішніми ознаками, а обов'язок водія пройти такої огляд, а тому мотиви відмови від проходження цього огляду правового значення не мають.

За такого підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складено необґрунтовано, як вважає апелянт, - відсутні.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_5 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи, та спростовують доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі.

Тому прийняте судом рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_5 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду м.Миколаєва від 16 квітня 2018 року, якою ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова