САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/593/18
Провадження №3/726/562/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2018 м. Чернівці

Суддя Садгірського районного суду м. Чернівці Асташев С. А. розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, за ч.1 ст. 164 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ :

До Садгірського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ІІ № 0000723 від 27.03.2018 року, вбачається, що ОСОБА_1, 27.03.2018 року о 10:15 год., в м. Чернівці по вул. Лукіяновича, здійснював провадження господарської діяльністі з перевезення вантажу на транспортному засобі марки «ЗІЛ» д.н.з. НОМЕР_1 без державної реєстрації, чим порушив ч. 1 ст.164 КУпАП.

Однак, справа про адміністративне правопорушення не може бути прийнята до провадження і підлягає поверненню для дооформлення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; призвіще, адреси свідків потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 164 ч.1 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Тобто ст. 164 КУпАП є бланкетною нормою, як і ст. 58 Господарського кодексу України про порушення якої зазначено у протоколі, в останній визначено що суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення ІІ № 0000723 від 27.03.2018 року не зазначено нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення. Зазначення в протоколі норми спеціального закону за порушення якої настає відповідальність є обов'язковою.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення уповноважена особа з-поміж норм які регулюють ті чи інші суспільні відносини, вимог щодо провадження тих чи інших видів діяльності, мав вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які на його думку порушив ОСОБА_1Д та інкримінувати їх йому.

У рішенні ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві та, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК, необхідно взяти до уваги позицію ЄСПЛ, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати обєктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які обєктивно повязують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Невказання у протоколі норм спеціального закону, яку порушив ОСОБА_1, за що наступає відповідальність встановлена ч. 1 ст. 164 КУпАП є порушенням принципу правової визначеності у вузькому розумінні, оскільки у предявленому обвинуваченні чітко не сформульовано його суті, що дає можливість його вільного трактування та унеможливлює єдиного розуміння того, які ж саме приписи національного законодавства порушив ОСОБА_1

Таким чином, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, та їм не надано відповідну правову кваліфікацію.

За таких обставин справа не може бути прийнята до провадження суду і підлягає поверненню для додаткової перевірки та усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 256, 268 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КпАП України повернути до Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає..

СуддяОСОБА_2