Справа № 357/2871/18 Головуючий у І інстанції Примаченко В. О.
Провадження № 33/780/478/18 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька О. П.
Категорія 160 01.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі: судді Свінціцької О.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого головним механіком в ТОВ «БЦ «ШЕУ», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності не притягувався

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) грн., а також стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.,

В С Т А Н О В И ЛА:

Відповідно до постанови, 03.03.2018 року в м. Біла Церква Київської області по б-ру Олександрійському -54Б ОСОБА_2, працюючи головним механіком в ТОВ «БЦ «ШЕУ», будучи відповідальною особою, допустив порушення вимог норм, правил, нормативних стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме: не забезпечив своєчасно обробку протиожеледними засобами, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок ожеледиці автомобіль «Range Rover» н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження та гр. ОСОБА_3 отримав незначні тілесні ушкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ДСТУ 3587-97.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на те, що згідно відомостей, що містяться в Журналі №1/2 «Обліку роботи і зимового утримання спеціальної і шляхової техніки задіяної для чергування і посипання доріг піщано-соляною сумішшю в осінньо-зимовий період 2017-2018 років» та Журналі №1 «Обліку роботи і зимового утримання автомобільних доріг м.Біла Церква, що обслуговуються ТОВ «БЦ ШЕУ» (осінньо - зимовий період 2017-2018р.р.), 03.03.2018року, в період, коли відбулась дорожньо-транспортна пригода (близько 19:00 год.) за участю автомобіля Renge Rover д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, ділянка дороги по бульвару Олександрійському посипалась піщано-соляною сумішшю декілька разів, а саме: перший раз - в проміжок часу між 18:30 год. та 19:40 год.; другий раз - в проміжок часу між 21:10 год. та 22:40 год., що в повному обсязі відповідає вимогам державного стандарту України 3587-97 (додаток Б), який встановлює термін ліквідації зимової слизькості на 100 км. дороги, враховуючи середньорічну добову інтенсивність руху автомобілів на добу, оскільки згідно довідки Департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради, який являється балансоутримувачем ділянки дороги по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області № 769 від 27.04.2018 (копія додається), середньорічна добова інтенсивність руху автомобілів на добу на вказаній вище дорозі складає 14 000 тис.од/добу. Таким чином, твердження, що містяться в постанові Білоцерківського міськрайонного суду Київської області №257/2871/18 від 19.04.2018 року щодо порушення вимог ДСТУ 3587-97 не відповідають дійсним обставинам справи і є хибними.

Вказує і те, що акт обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі від 03.03.2018 року, на який посилається Білоцерківський міськрайонний суд в своїй постанові складений без участі представника підрядника/виконавця (ТОВ «БЦ ШЕУ»), а отже носить однобокий характер та не може відображати об'єктивних обставин справи, таким чином і твердження, які він в собі містить, не можна вважати правдивими та дати їм об'єктивну оцінку.

Копія договору №33, на який існує посилання у постанові від 19.04.2018 року, не містить в собі підтвердження чи доводів про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.140 КУпАП, а лише визначає положення та правила, згідно яких сторони вказаного договору перебувають у відповідних правовідносинах та якими вони керуються у даних правовідносинах.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, який подану апеляційну скаргу підтримав, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги суд прийшов до наступного висновку.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП за обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення стверджується доказами, дослідженими у суді першої інстанції, зокрема:

схемою місця ДТП;

актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі де відбулася ДТП від 03.03.2018 року, тобто безпосередньо після ДТП, відповідно до якого зазначену ділянку визнано такою, яка не забезпечує належну безпеку дорожнього руку;

протоколом огляду місця ДТП від 03.03.2018 року та фототаблицею до нього, із якого вбачається, що на проїзній частині дороги в місці ДТП наявна ожеледиця та зафіксований наїзд автомобіля «Renge Rover» н.з 503 BSL на дерево;

протоколом огляду транспортного засобу від 03.03.2018 року, відповідно до якого на автомобілі «Renge Rover» н.з 503 BSL зафіксовані механічні пошкодження;

поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3;

іншими доказами.

На підставі зазначених доказів суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2, до відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП та законних підставах, із дотриманням вимог ст.ст.23, 33 і 34 КУпАП наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн., належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо хибності висновків судді місцевого суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення у зв'язку із дотримання ним вимог ДСТУ 3587-97, яке виразилось у своєчасному посипанні проїзної частини дороги у місці ДТП декілька разів піщано-соляною сумішшю, підтвердженням чого є записи у відповідних журналах та відповідні подорожні листи, на думку суду є необґрунтованими. За змістом ч.4 ст. 140 КУпАП щодо обставин адміністративного правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_2, відповідальність за цією нормою закону настає за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати те, що для притягнення особи до відповідальності за цією нормою закону необхідно доведення самого факту незабезпечення чи неналежного забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць особою, яка має повноваження чи повинна забезпечити таку безпеку дорожнього руху. Зазначений факт суд вважає доведеним зазначеними вище доказами. При цьому суд вважає, що обставини, які вказані в апеляційній скарзі, в тому числі щодо кількості разів та часу посипання проїзної частини дороги (вулиці) у місці ДТП піщано-сольовою сумішшю, знаходяться поза межами предмету доказування у зазначеній категорії справ і не можуть враховуватись при вирішенні питання про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП. Питання про те, чому при вчиненні вказаних вище дій дорожнє покриття не було приведене у стан, який є безпечним для дорожнього руху, є технічним питанням, повинно з'ясовуватись у ході організації роботи органу, який забезпечує безпеку дорожнього покриття дороги (вулиці) і, за наявності встановленої невідповідності дорожнього покриття вимогам безпеки дорожнього руху у даному конкретному випадку не може вказувати на відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.

Та обставина, що акт обстеження ділянки вулично-дорожньої мережі від 03.03.2018 року був складений без представника ТОВ «БЦ ШЕУ» не може вказувати на хибність обставин, зазначених у цьому акті. Так, апелянтом лише вказано на факт відсутності представника товариства при його складанні і не наведено доводів того, що обставини, які викладені у цьому акті і висновки, які зроблені у цьому акті, не відповідають дійсності і є помилковими. Окрім того, судом враховується і те, що висновки, які зроблені у цьому акті, стверджуються іншими, зібраними у цій справі доказами, в тому числі і протоколом огляду місця ДТП із фото таблицею до нього.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не вказують на помилковість висновків судді про доведеність його вини у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення.

Із урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв'язку з чим суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя О.П. Свінціцька