Справа № 487/1601/18
Провадження № 3/487/693/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., секретаря Треля Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли від Управління патрульної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: м. Миколаїв, 5-й Причал 45 дорога, буд.1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 092311, 21.03.2018 року о 20:30 год. у м. Миколаєві вул. Озерна в районі будинку 17 водій ОСОБА_1 керував т/з Ford Transit д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме : різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Водію на місці зупинки в присутності двох свідків було запропоновано пройти тест на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу алкотестер «Драгер», на що водій погодився, покази приладу склали 2,00 % тест №389, з показами приладу водій погодився.

До судового засідання ОСОБА_1 не зявився, суду надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вину визнає, просив обмежитись мінімальним стягненням.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників міліції у присутності двох свідків. Основним засобом доказування для подібних правопорушень є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який видається на підставі акта медичного огляду, складеного лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі за текстом Інструкції), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.15 р. № 1452/735.

Зі змісту Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» випливає, що правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, вважають закінченим з того моменту, коли особа почала рухатись.

Відповідно до Інструкції розділ 1 пункт 2, пункт 4 Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є в тому числі і звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.

Згідно пункту 2.9-А Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Керування транспортного засобу у стані алкогольного спяніння утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Таким чином, оцінюючи докази, якими, в рамках справи, що розглядається є протокол про адміністративне правопорушення від 21.03.2018 серії БД № 092311, матеріалами адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд, відповідно до статті 33 КпАП України, із додержанням принципів законності та індивідуалізації, приходить висновку, що для вихованняОСОБА_1 в дусі додержання законів України, запобігання вчиненню ним нових правопорушень, його покарання та виправлення достатнім буде накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 221, 268, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

(р/р 0001, МФО 826013, , код бюджетної класифікації 21081300 «Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», Банк одержувач - ГУ ДКСУ в Миколаївській області, Одержувач - Державний бюджет).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

(отримувач коштів: Державний бюджет 22030001; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37992781; Банк отримувача: ГУ ДКУ у Миколаївській області; Код банку отримувача (МФО):826013; р/р: 0003; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Призначення платежу: Судовий збір).

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва, у строк та порядок, передбачений статтею 294 КпАП України.

Суддя В.О. Гаврасієнко