Номер провадження: 33/785/661/18
Номер справи місцевого суду: 520/1605/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря Тьосової Я.В., адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2018 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді провадження по справі про притягнення

ОСОБА_3, громадянки України, директора НВК «Загальноосвітній навчальний заклад I-III ступеню дошкільного навчального закладу «Інтелект», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова 58 А,

до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито з підстави закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності за те, що, перебуваючи на посаді директора навчально-виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад I-III ступеню дошкільного навчального закладу «Інтелект», діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 24 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, яке виразилось у несвоєчасному та не в повному обсязі надані запитуваної інформації та копій документів на адвокатський запит адвоката ОСОБА_2

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, просить постанову суду змінити та визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та провадження у справі закрити у звязку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Обгрунтовуючи свої доводи, апелянт посилається на те, що суд, ігноруючи вимоги положень ст.ст. 280, 283 КУпАП, лише закрив провадження у справі, не дослідивши обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи, а також не зясував наявність складу адміністративного правопорушення та вини ОСОБА_3 у його вчиненні.

Окрім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив поновити йому строк на подачу апеляційної скарги на постанову суду.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник не зявились, в своїй заяві ОСОБА_3 просила справу розглядати без участі її та її представника та свою провину у вчиненому правопорушенні не визнала, вказавши, що повністю погоджується з постановою суду про закриття провадження у справі, тому апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 на підставі її письмових пояснень, що містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає необхідним клопотання адвоката ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити, апеляційну скаргу - задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати та провадження по справі закрити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова суду була винесена 16.04.2018 року (а.с. 41), адвокат ОСОБА_2 був присутній в судовому засіданні та отримав копію постанови 16.04.2018 року (а.с. 42), а апеляційну скаргу подав 25.04.2018 року, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп Київського районного суду м. Одеси (а.с. 43), що вказує на те, що фактично строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений не був, тому є підстави для його поновлення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положення ст. 280 КУпАП встановлюють, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаних вимог закону суддя районного суду при прийнятті рішення не дотримався, не дослідивши належним чином обставини справи, не зважаючи на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнавала, а адвокат ОСОБА_2 наполягав на її винуватості, та дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі без дослідження обставин справи та оцінки доказів.

Законодавство про адміністративні правопорушення не містить прямої заборони визнавати особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення навіть при наявності підстав для закриття провадження на підставі закінчення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, у разі, якщо вказане рішення впливає на інтереси інших осіб, зокрема, потерпілих від даного правопорушення. При цьому, сам по собі факт заперечення ОСОБА_3 правопорушення, вказував на необхідність перевірки її доводів та надання правової оцінки в цій частині, що було проігноровано районним судом.

На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає за необхідне провести дослідження обставин справи для зясування питання винуватості ОСОБА_3 в адміністративному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Винуватість особо у вчиненні адміністративного правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, до якої притягується ОСОБА_3, передбачена за: несвоєчасне або неповне надання інформації у відповідь на адвокатський запит відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських обєднань, яким направлено адвокатський запит, зобовязані не пізніше пяти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше пяти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.

Таким чином, враховуючи викладені вище положення законодавства, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи адвоката ОСОБА_2 про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема вхідного реєстраційного штампу та позначки (а.с. 10), адвокатський запит НВК «Інтелект» отримали 13.12.2017 року, а відповідь директора НВК «Інтелект» ОСОБА_3 на адвокатський запит була надіслана лише 19.01.2018 року (а.с. 30), що свідчить про те, що встановлений законом строк на надання відповіді на адвокатський запит сплив.

Окрім цього, зі змісту відповіді ОСОБА_3 на адвокатський запит (а.с. 30) вбачається, що остання надала неповну інформацію на запит, що також є порушенням вимог вищезазначеної ст. 24 ЗУ Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адміністративна відповідальність за що передбачена ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 в своїх поясненнях Раді адвокатів Одеської області за вих. №199 від 23.01.2018 року (а.с. 19) на те, що ОСОБА_4 отримав 13.12.2017 року в приміщенні НВК «Інтелект» всі документи та відповіді на адвокатський запит та на те, що адвокат ОСОБА_5 в цей день мав розмову з представником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_6, в ході якої погодився на відсутність необхідності надавати письмову відповідь на адвокатський запит є голослівними, не підтверджуються матеріалами справи й тому не можуть бути прийняті до уваги апеляційним судом, в тому числі з урахуванням заперечень цих обставин ОСОБА_5

Таким чином, враховуючи викладене в своїй сукупності, дослідивши обставини вчинення правопорушення та проаналізувавши докази на їх існування, апеляційний суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з висновком судді про необхідність закриття провадженні у справі у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП з огляду на наступні обставини.

Так, відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД №000097 від 24.01.2018 року (а.с. 4-6), ОСОБА_3, відповідно до законодавства про адвокатуру, повинна була надати відповідь на запит адвоката 20.12.2017 року, однак не зробила цього, а постанова суду була прийнята 16.04.2018 року, тобто сплив 3-місячний строк накладення адміністративного стягнення, що свідчить про існування підстав для закриття провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Клопотання адвоката ОСОБА_2 - задовольнити та поновити останньому строк на апеляційне оскарження постанови Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2018 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП закрито на підставі ст. 38 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7