Справа № 308/3162/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

18.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Мишинчук Н.С., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, зі сплатою судового збору в розмірі 352,40 грн.

За постановою суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23.03.2018 о 01 год. 35 хв. по вул. Другетів в м. Ужгороді керував автомобілем марки «Альфа Ромео», номерний знак польської реєстрації KR144PV, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння шкіри, запах алкоголю з порожнини рота, при цьому від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що висновки суду про доведеність його вини не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону. Зазначає, що постанова суду винесена з порушенням ст. 268 КУпАП, оскільки рішення прийняте судом у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зазначає, що він не був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи щодо нього, про розгляд дізнався з офіційного сайту Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про призначення судового засідання на 27.04.2018 року о 08:30 год. Однак прибувши на слухання справи, його було повідомлено, що у справі вже винесена постанова за його відсутності 24.04.2018. За таких обставин вважає постанову суду незаконною, оскільки в такий спосіб його було позбавлено можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, цим самим суд відступив від принципів повноти та обєктивності судового розгляду та порушив вимоги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2015 за №14. Також вважає, що постанова суду не містить жодної обєктивної оцінки наявних у матеріалах справи доказів, а лише дублює зміст протоколу про адміністративне правопорушення. Заперечує свою відмову від проходження огляду на стан спяніння та вказує, що просив інспектора поліції пояснити причини зупинки, на що працівник поліції відібрав у нього документи на автомобіль та водійське посвідчення і поклав їх до своєї кишені. Зазначає, що працівниками поліції також здійснювалось обмеження у спробі відео-фіксування їхніх дій. Через неправомірні дії на місце події він викликав службу моніторингу поліції та повідомив інспекторів поліції, що до приїзду вказаної служби нічого проходити не буде, оскільки дії патрульних вважає незаконними. Вказує, що після затримання, протягом 2 годин звернувся до медичного закладу для обстеження його на стан спяніння, однак черговий лікар в такому зверненні особи відмовив. Наголошує на тому, що працівниками поліції необґрунтовано було його зупинено на транспортному засобі та безпідставно висувалась вимога пройти освідування на стан сп`яніння.Тому просить оскаржувану постанову скасувати, оскільки в його діях немає складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1 про підтримання апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї ососби справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таких вимог закону суд першої інстанції не дотримався. Із судового повідомлення, яке було надіслано ОСОБА_1 про час і місце судового засідання та яке повернулося в адресу суду без вручення, вбачається, що ОСОБА_1 суд викликав для розгляду справи щодо нього на 8 год. 30 хв. 27.04.2018 ( а.с. 10). Однак, суд, всупереч визначеної дати судового засідання 27.04.2018, розглянув її раніше - 24.04.2018. Таким чином позбавив права особи бути присутнім у судовому засіданні та дати пояснення і доводи щодо обставин події. Наведені порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення, тому оскаржуванна постанова підлягає скасуванню.

Перевіряючи докази на підставі яких суд дійшов висновку про доведеність вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 надані апеляційному суду, аналогічно викладеним в апеляційній скарзі, оглянувши відеозапис події у повному обсязі, що міститься на доданому диску до протоколу, апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини особи не грунтується на фактичних обставинах.

Так, відеозапис події не містить моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1, не містить відомостей, які б свідчили про керування водієм з ознаками сп`яніння, не містить відомостей про те, що у присутності свідків ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та що цими свідками в присутності ОСОБА_1 даний протокол був підписаний. Водночас, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу Драгер", однак від проходження освідування у медичному закладі не відмовлявся.

Пояснення ОСОБА_1 апеляційному суду про те, що в той час, коли він їхав по вулиці Другетів у м. Ужгороді, попереду нього слідував поліцейський автомобіль, який перед перехрестям дав задній хід, розвернувся, всупереч суцільної осьової, та під`їхавши ззаду зупинив його транспортний засіб, вказуючи підставу зупинки орієнтуванням через вчинення крадіжки у м. Ужгороді та у зв`язку з чим між ним і його двома пасажирами , які є юристами за фахом, з одного боку та 4-ма працівниками поліції з іншого боку з`ясовувались питання законності зупинки, та, що на думку апелянта, такі дії працівників поліції не узгоджувались з наданими їм повноваженнями і були неправомірними, через що він викликав службу моніторингу, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він письмово звертався на неправомірні дії та результати розгляду його заяви, як це передбачено ст. 267 КУпАП.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини вплинули на прийняття поліцейським рішення про необхідність проведення освідування на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на фактичну відсутність підстав для цього.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВСУ та МОЗ від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої у МінЮсті України 11.11.2015 за

№ 1413/27858, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Із відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 підпадав під зазначені ознаки, що зумовлювало проходження освідування. Попри це, відеозапис не містить доказів також того, що водій відмовлявся від проходження освідування у медичному закладі, а власне наполягав, очікуючи службу моніторингу, яку викликав.

Оскільки суд першої інстанції з неповнотою з`ясував обставини справи, як це передбачено ст. 280 КУпАП, тому його рішення про доведеність вини особи є необгрунтованим.

З урахуванням встановлених в апеляційному суді обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому постанова суду як необгрунтована, винесена всупереч вимог ст. 268, ст. 280 КУпАП - без участі особи та без належної і повної перевірки доказів - підлягає скасуванню, а провадження в справі - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя