АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/376/18 Головуючий у І-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 202/844/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Макіївська, 7

притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 225,40 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20.02.2018 року о 10 год. 20 хв. у м. Дніпрі по вул. Донецьке шосе, 124В, громадянин ОСОБА_2 здійснив адміністративне правопорушення, а саме: безпідставно знаходився на проїзній частині, на неодноразові законні вимоги припинити правопорушення не реагував, на вимогу предявити документи, що посвідчують його особу відмовив неодноразово, чим здійснив злісну непокору законній вимозі поліцейського, вчинивши правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

Мотивуючи заявлені вимоги, апелянт посилається на порушення судом строків розгляду справи, визначених ч. 2 ст. 277 КУпАП. Поряд з цим, ОСОБА_2 вказує на те, що суд, всупереч вимогам п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду не вирішив питання щодо правильності складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення. На думку останнього, при складанні протоколу було допущено порушення п. 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме долучено до протоколу постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БР №454445 від 20 лютого 2018 року (яка на момент розгляду справи судом ще не набрала чинності). Окрім цього, працівник поліції при складанні протоколу керувався іншим нормативним документом, зокрема, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції. Також, в протоколі поліцейським не було відображено суті адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, конкретний нормативний акт, який визначає законність вимог поліцейського, не додано належних та допустимих доказів до нього, а також встановлено його особу на підставі ІІПС «АРМОР», що не відповідає вимогам Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Серед іншого, апелянт зазначає, що оригінал протоколу не відповідає наданій йому копії, в частині наявності додатків. Крім того, на переконання ОСОБА_2, суд першої інстанції також необґрунтовано взяв до уваги відеозапис з нагрудної камери поліцейського та безпідставно визнав зазначений доказ допустимим. Постанова суду з позиції апелянта не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що підставою для складання відносно ОСОБА_2В протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, було порушення ним ПДР в частині безпідставного знаходження на проїзній частині, невиконання законних вимог припинити правопорушення та надати документ, що посвідчує особу, про що працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БР № 454445 за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Разом із цим, складанню протоколу та постанови передувало адміністративне затримання останнього.

Під час апеляційного розгляду встановлено порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», суб'єктами права на безоплатну вторинну правову допомогу є, зокрема, особи, до яких застосовано адміністративне затримання, - на правові послуги, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої статті 13 цього Закону.

Частиною 2 статті 13 Закону, безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, під час адміністративного затримання ОСОБА_2 та складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 127 КУпАП, останнім було заявлено клопотання про залучення захисника.

Між тим, згідно наданих на запит суду апеляційної інстанції відомостей, вказане клопотання ані працівниками поліції, ані судом залишилось нерозглянутим, та питання про невідкладне залучення захисника вирішено не було.

Дані про інформування Індустріальним ВП Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги про необхідність призначення ОСОБА_2 захисника під час апеляційного розгляду, згідно наданих відомостей, підтвердження не знайшли.

Окрім того, судом апеляційної інстанції також встановлено, що рішення працівників поліції в частині накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП, було скасовано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2018 року, та провадження у справі закрито, а тому, рішення суду щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, як його наслідок, обґрунтованим визнане бути не може.

Таким чином, з огляду на те, що наслідком порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, адміністративна відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 1 ст. 127 КУпАП та вимогу припинити яке він ігнорував, було складання протоколу за ст. 185 КУпАП, за відсутності доказів на підтвердження обставин порушення правил дорожнього руху, а також законності вимог щодо усунення таких порушень, підстави для притягнення до відповідальності за злісну непокору вимогам поліцейського відсутні.

Отже, апеляційною інстанцією встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у справі, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність провини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП,

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження, у справі у звязку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1