Справа № 211/1203/18
Провадження № 3/211/604/18
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2018 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_2 Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановила:

16.03.2018 року о 00.30 год. в м. Кривий Ріг Довгинцівському районі по вул. Лісового, біля будинку 32 водій ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка що не відповідає обстановці та неприродна блідість та в стані алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Від проходження повного медичного огляду на стан спяніння, в установленому законом порядку, в присутності двох свідків, відмовився. Факт відмови зафіксовано на бодікамеру АЕ 00130. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.5 ПДР.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вину не визнав, пояснив, що до нього з боку працівників поліції застосовано насилля, ознак не було тому не звертався. На місці зупинки йому не було запропоновано пройти огляд на встановлення стану спяніння через Драгер. Втікав від працівників поліції так як, коли він зупинився перший раз, працівники поліції йому погрожували і він вважав, що йому небезпечно зупинятися, тому він почав втікати від них, заїхавши в гаражний кооператив, де в нього є гараж, він зупинився , покинув машину та втікав, пробіг приблизно 1 км., однак його наздогнали, до нього було застосовано насилля, працівники поліції кинули його в воду, він був мокрий, побитий. Був тверезий, тому вину не визнає. Також надав довідку, що він звертався до лікарні з приводу його побиття, а також висновок, щодо результатів медичного огляду складений о 17.40 годин, де ознак спяніння не виявлено.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 16.03.2018 року він патрулював з заступником командира 3 батальйону ОСОБА_5 вони почули, що по радіоєфіру зупиняли автомобіль, а він не зупинився, викликали допомогу, через деякий час, знову інформація про автомобіль, що втікає, вони розвернулися та поїхали в гаражний кооператив, де автомобіль ОСОБА_3 стояв на бордюрі, за яким був вже обрив. Автомобіль був пошкоджений. ОСОБА_3 сидів на земля біля автомобіля, потім встав. Він переглянув відео з відеореєстратора, боді камери, поведінку ОСОБА_3, який на вимогу зупинитися не зупинявся, намагався переховатися, почули запах алкоголю з порожнини рота ОСОБА_3 та покликали свідків, при яких ОСОБА_3 відмовився на законну вимогу працівників поліції пройти огляд на встановлення стану спяніння, відповів що нікуди не поїде. При свідках ОСОБА_3 пояснив, що він управляв ТЗ, а також при свідках відмовився від проходження медичного огляду. Зазначив, що діяв у відповідності до Інструкції.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 суду пояснив, що ОСОБА_3 відмовився їхати проходити огляд на встановлення стану спяніння, так як йому була необхідна перша медична допомога, а на місці пройти огляд через Драгер йому працівники поліції не пропонували. Зазначені ознаки спяніння в протоколі не відповідають дійсності. Правопорушення ОСОБА_3 не вчиняв, з боку працівників поліції порушено порядок виявлення стану спяніння, так як не запропонували встановити факт спяніння на місці, а запропонували проїхати у лікарню, крім того особисто ОСОБА_4 не виявив ознак спяніння, а діяв як він зазначив відповідно до інструкції, а з боку ОСОБА_3 опору не було.

Тому він, захисник ОСОБА_7 та ОСОБА_3 просили закрити провадження по даній адміністративній справі у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 101929 від 16.03.2018 року, де зазначено, що ОСОБА_3 порушив п.п.2.5 ПДР України;

- поясненнями свідків в яких вони вказали, що вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В їх присутності водій ОСОБА_3, відмовився від проходження медичного огляду;

- даними відеозапису, з якого вбачається, що водій ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду для визначення стану спяніння.

Посилання захисників на те, що в порушення вимог інструкції поліцейським не було запропоновано ОСОБА_3 продути Драгер, є безпідставними, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, згідно п. 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року визначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Зазначені положення Інструкції свідчить про те, що поліцейський не проводить огляд особи на стан наркотичного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, а направляє цю особу для огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, від проходження якого ОСОБА_3 відмовився.

Тому працівниками поліції при наявності ознак як алкогольного так і наркотичного спяніння одразу було запропоновано пройти огляд саме у медичній установі.

Суддя вважає, що посилання ОСОБА_3 на те, що він відмовився так, як був брудний та мокрий, яким він став, саме внаслідок своїх дій та намагань переховатися від працівників поліції, які змушені були його наздоганяти.

Долучений ОСОБА_3 до матеріалів справи висновок КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 16.03.2018 року, згідно якого у ОСОБА_3 на час огляду о 16.50 год. ознак сп'яніння не виявлено, не є доказом відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому що протокол про вчинення правопорушення щодо ОСОБА_3 складений у зв'язку з відмовою особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп'яніння, тобто за порушення ним п.2.5 ПДР України, а не за вчинення адміністративного правопорушення, яке полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, тобто порушення п.2.9 ПДР України. Окрім того, огляд в медичному закладі проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тобто без присутності під час огляду поліцейського та по спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення.

Згідно з ст. 251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст. 33 КУпАПпри накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_3, при цьому не встановлені обставини, які пом'якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, стягнути з нього судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27,213,221,248,249,252,283,284 КУпАП, -

постановила:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогост. 130 ч.1 КУпАПта притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві ) гривні 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя : Н. О. Сарат