Дата документу 13.06.2018 Справа № 554/3456/18 Провадження № 3/554/1192/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 червня 2018 року

Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

Головуючого судді Тімошенко Н.В.,

при секретарі Поливяній О.М.

за участю представника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в залі суду протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого начальником Головного Управління Національної поліції в Полтавській області, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності не притягувався, -

В С Т А Н О В И В :

11 травня 2018 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшов протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 212-3 КУпАП і матеріали справи додані до нього щодо ОСОБА_1.

У протоколі, складеному керівником відділу контролю у сфері приватного права Управління з питань дотримання права на звернення Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, зазначено, що у діях, на думку ініціатора складання протоколу ОСОБА_3, заступника начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого частиною сьомою статті 2123 Кодексу України про адміністративні правопорушеннянаявні ознаки складу правопорушення, а саме - не всебічний розгляд звернення ОСОБА_4 від 04.08.2017, що є порушенням статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Посилаючись на те, що Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду було скасовано та прийнято нову постанову від 26.10.2017 по вищезазначеній справі, якою визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо не вжиття належних заходів реагування по обставинам та фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_4 від 04.08.2017 року року.

Своїм рішенням Харківський апеляційний адміністративний суд зобовязав ГУНП в Полтавській області повторно провести перевірку та розглянути звернення ОСОБА_4 від 04.08.2017 із наданням відповіді в розрізі кожного із поставлених питань у зверненні відповідно до порядку, визначеного Законом України «Про звернення громадян».

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані, зокрема, письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; об'єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв'язку з заявою чи скаргою рішень.

В судове засідання ОСОБА_1, будучи повідомленим в межах наданих відомостей про особу, про час і місце розгляду справи, не зявився, в зв»язку з чим суд розглянув справу за його відсутності. З»явився його представник адвокат ОСОБА_2, надавши пояснення та заперечення по суті протоколу. Звернув увагу на те, що при зверненні до суду із даним позовом ОСОБА_4 усвідомлював про відсутність підстав для проведення службового розслідування, ГУНП в Полтавській області фактично вказало на відсутність підстав для притягнення посадових осіб до відповідальності. Саме тому, позивачем було заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУНП щодо непроведения службового розслідування та про зобовязання ГУНП провести службове розслідування у звязку з обставинами та фактами, викладеними у його зверненні від 04.08.2017.

Відповідно до частини першої статті 15 КУпАП поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію"» до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" на поліцейських поширено дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".

Статтею 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішні справ України встановлено, що з метою зясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Вказане виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки питання про притягнення їх до відповідальності повинно вирішуватися у порядку, встановленому Дисциплінарним статутом із проведенням відповідного службового розслідування.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, дослідивши матеріали, додані до протоколу, суд приходить до висновку про недоведеність вини порушника у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 7 статті 212-3 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за незаконну відмову у прийнятті та розгляді звернення, інше порушення Закону України «Про звернення громадян» .

Судом встановлено, що 04 постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 по справі № 554/1177/17 задоволено адміністративний позов ОСОБА_4 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області та визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не направлення матеріалів для виплати позивачу одноразової грошової допомоги до Міністерства внутрішніх справ України, згідно з Постановою КМУ від 21.10.2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції»; зобовязано ГУНП в Полтавській області направити до Міністерства внутрішніх справ України висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_4 про призначення виплати одноразової грошової допомоги, як інваліду 2-ї групи у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

4 серпня 2017 року ОСОБА_4 через Державну установу «Урядовий контактний центр» Національної системи опрацювання звернень до органів виконавчої влади ОСОБА_4 направив звернення, адресоване ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 щодо вжиття належних заходів реагування та ініціювання притягнення до відповідальності у встановленому законом порядку працівників ГУНП в Полтавській області та заступників начальника ГУНП в Полтавській області, які на його думку надавали неправомірні відповіді, та щодо виплати 1 000 000 грн моральної шкоди.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_4 у межах строку, встановленого Законом України «Про звернення громадян», 16 серпня 2017 року ГУНП в Полтавській області надало відповідь № Ши-155Покц.

Листом ГУНП в Полтавській області від 16.08.2017 №Ши-155Покц ОСОБА_4 було повідомлено, що ураховуючи виконання ГУНП в Полтавській області рішення суду в повному обсязі, підстав для призначення та проведення службового розслідування не вбачається. Тобто фактично ОСОБА_4 було повідомлено про відсутність підстав для притягнення посадових осіб ГУНП в Полтавській області до відповідальності.

Також ОСОБА_4 було повідомлено, що рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30.03.2017 не містить зобовязань стосовно стягнення з ГУНП в Полтавській області моральної шкоди, а отже правових підстав для виплати йому моральної шкоди в розмірі 1 000 000 грн немає.

Не погодившись з наданою відповіддю, ОСОБА_4 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ГУНП в Полтавській області (справа № 816/1485/17).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 року постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2017 року скасовано та прийнято нову, якою визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Полтавській області щодо не вжиття належних заходів реагування по обставинам та фактам, викладеним у зверненні ОСОБА_4 від 04.08.2017 року року.

Зобов»язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області повторно провести перевірку та розглянути звернення ОСОБА_4 від 04 серпня 2017 року із наданням відповіді в розрізі кожного із поставлених питань у зверненні відповідно до порядку, визначеного Законом України «Про звернення громадян», з урахуванням обставин встановлених судом.

Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2017 року.

На запит Октябрського районного суду м. Полтави, Верховний суд 11.06.2018 року повідомив, що 13.03.2018 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із суду першої інстанції надійшли матеріали справи № 818/1485/17.

Інформація на цей час про призначення до розгляду вказаної справи, за даними автоматизованої системи документообігу суду, відсутня.

Як видно із змісту протоколу, він складений з грубими порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, яка встановлює, що в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, повинні бути зазначені: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка вчинила адміністративне правопорушення. У разі відмовлення особи, яка вчинила правопорушення, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

При складенні протоколу порушникові розяснюються його права і обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Ці вимоги закону ініціатором складення протоколу були грубо порушені.

Так, протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не підписаний, що є свідченням порушення ініціатором складення протоколу вимог статті 256 КУпАП та прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Неявка порушника, як про це зазначено в протоколі, для його складання та підписання, не є підставою для визнання факту його складення законною, оскільки законом не передбачено можливості заочного притягнення особи до відповідальності.

В протоколі зазначені неповні відомості про особу, ІНФОРМАЦІЯ_4, сімейний стан правопорушника, чи притягувався він раніше до відповідальності (адміністративної, кримінальної), що свідчить про не встановлення його особи.

Крім того, ініціатором складення протоколу в ньому не наведено і до протоколу не додано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 являється субєктом інкримінованого йому правопорушення, тобто особою, яка відповідає за надання відповідної інформації.

Отже, суд вважає, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення процесуальні права, в тому числі і право на захист не розяснювались, в звязку з чим відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні як звернення ОСОБА_4 так і відповідь за підписом ОСОБА_1, що позбавляє суд дати належну оцінку вказаним документам.

Протокол не містить ні часу, ні місця вчинення правопорушення. Часом вчинення правопорушення повинен бути час складення відповіді, але даної інформації протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в супереч вимог ст. 256 КУпАП - не містить.

Як вбачається з матеріалів, в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності від 4 квітня 2018року ОСОБА_1 було нібито розяснено права, визначені ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ. Натомість підпис самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - відсутній, а сама особа, не знайомилась ні з протоколом про адміністративну відповідальність, ні з правами, якими вона має користуватись.

Повертаючись знову до вимог ст. 268 КУпАП: «Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.» Тобто можливе складання протоколу без участі особи тільки у тому випадку, якщо особа завчасно повідомлена про місце та час складання протоколу.

В матеріалах справи мається лише вимога Уповноважено Верховної Ради з прав людини від 22.03.2018року «зявитись до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини 30 березня 2018року для надання обґрунтованих пояснень...».

Вказані пояснення й були надіслані на необхідну адресу. Сам протокол складався лише 4 квітня 2018року і повідомлень, визначених ст. 268 КУпАП на адресу особи, що притягується до відповідальності не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки протокол складено без додержання вимог, які зазначені в статті 256 КУпАП та всупереч його вимогам, то суд відповідно достатті 19 Конституції України позбавлений можливості приймати його до уваги як доказ по справі.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для притягнення Зама хіна А.Л. до адміністративної відповідальності, а тому справа підлягає закриттю за відсутності в діяннях останнього складу інкримінованого йому правопорушення та події правопорушення відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що на час розгляду справи по суті закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, встановленістаттею 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

З моменту складення відповіді 16.08.2017 року строк закінчився 16.11.2017 року.

З моменту виявлення правопорушення 28 листопада 2017 року -час надходження документів до Уповноваженого ВРУ з прав людини - 27 лютого 2018 року.

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині третій цієї статті.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, судом встановлено, що адміністративне стягнення на порушника не може бути накладено і з цих підстав.

Керуючись статями 212-3, 247, 283 та 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 212-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н.В.Тімошенко