Справа № 308/7687/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Вотьканича Ф.А., за участі секретарів Чейпеш С.І. та Костюк Л.А., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2017 року.

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду від 03 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно встановлених обставин, ОСОБА_1 05 серпня 2017 року о 18 год. 25 хв. в м. Ужгороді по вул. Краснодонців керував автомобілем марки «Шевроле Нива» д.р.н.з. АО 7298 ВА в стані алкогольного спяніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що в ході запровадження справи йому на місці пройти огляд на стан спяніння не пропонувалось, чим порушено вимог ст.266 КУпАП. З цих підстав просить постанову суду першої інстанції скасувати,, а провадження у справі закрити , у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу без його участі, а тому не вірно встановив фактичні обставини справи , не надав оцінку тому, яким чином працівники поліції оформили протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, на думку апелянта в постанові суду першої інстанції не вказано на підставі яких доказів прийнято рішення по справі, що є грубим порушенням закону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції вказаних вимог КпАП України дотримався в повному обсязі.

Так, при розгляді справи суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Частиною 1 ст. 130 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З установлених у судовому засіданні обставин вбачається, щоОСОБА_1 05 серпня 2017 року о 18 год. 25 хв. в м. Ужгороді по вул. Краснодонців керував автомобілем марки «Шевроле Нива» д.р.н.з. АО 7298 ВА в стані алкогольного спяніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України доведена:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 5 серпня 2017 року серії БР №246638;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №278 від 5 серпня 2017 року, яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння;

- постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП;

-рапортом начальника взводу №1 роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3, який доповів, що склав адміністративний протокол відносно водія ОСОБА_1 , який 05 серпня 2017 року о 18 год. 25 хв. керував автомобілем марки «Шевроле Нива» д.р.н.з. АО 7298 ВА в стані алкогольного спяніння.

Твердження ОСОБА_1 в апеляції про недійсність медичного освідчення № 326 від 04 вересня 2017 року, оскільки він вжив лише півлітра пива, а в акті медичного обстеження відсутні дані про повірку алкотестера є необґрунтованими.

Згідно матеріалів, які надійшли на вимогу до апеляційного суду технічний засіб, за допомогою якого здійснювався медичний огляд ОСОБА_1 на предмет спяніння, на момент огляду останнього був сертифікованим та відкаліброваним.

Зазначені обставини ствердила в судовому засіданні суду апеляційної інстанції і лікар-нарколог ОСОБА_4, яка також зазначила, що її висновки базувалися не тільки на результатах, зафіксованих технічним приладом, але й на повному освідуванні за іншим критеріями. До того ж сам ОСОБА_1 під час огляду не заперечував про споживання ним алкогольних напоїв.

Про факт споживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 не заперечував і в суді апеляційної інстанції, зазначивши про споживання ним півлітра пива та вимушеністю в с такому стані сісти за кермо автомобіля через невідкладні обставини.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння з достовірністю встановлено в суді першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 інші обставини не вплинули на висновок суду щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, жодних зауважень щодо дій працівників поліції в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях не вносив, та не вказував про свою незгоду з обставинами, зазначеними у протоколі. Таких зауважень ОСОБА_1 не вносив і до акту огляду, складеному в закладі охорони здоровя.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу винного і застосував щодоКапуша І.І. вид і розмір стягнення в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а своє рішення з цього приводу належним чином мотивував.

На підставі викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли свого підтвердження.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції апеляційним судом не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7,251,252,289294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 3 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: