Справа №585/976/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Машина І. М.
Номер провадження 33/788/246/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. , з участю ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3, не сплачує на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти, у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, починаючи з 03 лютого 2016 року до досягнення дитиною повноліття, які зобов'язаний сплачувати відповідно до виконавчого листа виданого Перемишлянським районним судом Львівської області у справі № 449/134/16-ц від 06.06.2016 року, що призвело до виникнення заборгованості, зі сплати аліментів, яка становить 10741,37 грн., що перевищує суму сукупного розміру заборгованості аліментних платежів за шість місяців.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за 183-1 КУпАП і скасувати постанову, закривши провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що його було обмежено в доступі до правосуддя та можливості реалізувати право на захист, оскільки він завчасно, близько 16 години 16 квітня 2018 року прибув до суду, однак судове засідання в цей день не проводилося з причин зайнятості судді. За проханням судді він прийшов 17 квітня 2018 року, однак і в цей день судового засідання не відбулося. Й лише 10 травня 2018 року, отримавши оскаржувану постанову від 16 квітня 2018 року, він дізнався, що його було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

На його думку, суддею порушені норми процесуального законодавства, норми Конституції України та Конвенції з прав людини та основоположних свобод. Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що на момент винесення постанови у суду були докази того, що офіційна заборгованість становить 6831,65 грн., а не 10741,37 грн. Ця сума не сплачена за період, коли син проживав з ним та перебував на повному його утриманні.

Звертає увагу також на те, що нерегулярність платежів по аліментам була пов'язана не з його небажанням сплачувати кошти, а причиною стала зміна його сімейного та матеріального стану.

Також зазначає, що він на даний час займається доглядом за своїми двома малолітніми дітьми 2016 та 2017 року народження.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав доводи поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу, вважаю, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що справа відносно ОСОБА_3 була розглянута 17 квітня 2018 року у його відсутність ( а.с. 14).

Із пояснень ОСОБА_3, викладених в апеляційній скарзі, вбачається, що він отримав копію оскаржуваної постанови лише 10 травня 2018 року тому, зважаючи на те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на вказану постанову, строк на апеляційне оскарження даної постанови судді Роменського міськрайонного суду підлягає поновленню, оскільки він був пропущений апелянтом з поважних причин.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов необґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

Свої висновки про винність ОСОБА_3 суддя суду першої інстанції обґрунтував протоколом про адміністративне правопорушення № 10 від 28 лютого 2018 року ( а.с. 3), копією виконавчого листа виданого Перемишлянським районним судом Львівської області у справі № 449/134/16-ц від 06.06.2016 року( а.с. 4), постановою про відкриття виконавчого провадження від 10 червня 2016 року ( а.с. 5) та розрахунком заборгованості по сплаті аліментів ( а.с. 6).

Разом з тим, всупереч зазначеним вище вимогам закону, суд належним чином не перевірив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими доказами, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права.

Як було встановлено під час апеляційного розгляду даної справи про адміністративне правопорушення , главу 14 доповнено статтею 183-1 згідно із законом України № 2234-VIIІ від 07 грудня 2017 року, яка набрала чинність 06 лютого 2018 року.

Отже, 06 лютого 2018 року встановлена відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з несплатою аліментів на утримання дитини.

Частиною першою статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, за загальним правилом закон зворотної сили не має. Це правило надає визначеності і стабільності суспільним відносинам. Це означає, що закони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Разом з тим, всупереч зазначеним вимогам закону, суддя взяла за основу дані протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого заборгованість по сплаті аліментів рахувалась з 2016 року, тобто з часу, коли була відсутня норма закону, що передбачала відповідальність в КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини.

Разом з тим, у справі відсутні дані, які б вказували б на те, що починаючи з 06 лютого 2018 року ОСОБА_3 мав саме такий розмір заборгованості по сплаті аліментів на дитину, за який була б передбачена відповідальність за ст. 183-1 КУпАП, тобто в даній справі відсутній склад правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, задовольнивши таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк апеляційного оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 17 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч. 183-1 КУпАП - скасувати і провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.