справа № 488/1693/18
провадження № 3/488/859/18
П О С Т А Н О В А
21.05.2018 року м.Миколаїв
Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Непша О.І.,
за участю прокурора Додурич С.В.,
розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Миколаєві, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП,
З 28 січня 2016 року ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України.
Наказом № 28-РС від 13 лютого 2017 року командира військової частини НОМЕР_1 (21 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади, постійне місце дислокації м.Маріуполь Донецької області) солдат ОСОБА_1 призначений на посаду старшого механіка-водія мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти вказаної військової частини.
Згідно із ст.ст.2, 3, 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.3, 11, 12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 р. ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, мав статус державного службовця, тобто, перебуваючи на посаді у державному органі, займався професійною діяльністю щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержував заробітну плату за рахунок державних коштів.
У зв?язку з цим відповідно до положень п.п. в, г п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14 жовтня 2014 року, ОСОБА_1 був суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.
За ст.25 Закону України «Про запобігання корупції» особам, зазначеним в п.п. в, г п.1 ч.1 ст.3 даного Закону, забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.
Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_1 протягом лютого 2018 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, порушив встановлені законом обмеження щодо сумісництва військової служби із зайняттям іншими видами оплачуваної діяльності, а саме: будучи державним службовцем та проходячи військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 , яка в той час дислокувалася в смт Чаплинка Херсонської області, отримуючи при цьому регулярне грошове забезпечення одночасно надавав послуги з будівельних робіт фізичній особі ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , за що отримав прибуток в розмірі 1 100 грн.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та розкаявся у вчиненому, вказавши, що проходячи військову службу за контрактом у Збройних Силах України, у вересні 2017 року самовільно залишив місце служби, і з того часу йому припинили виплачувати грошове забезпечення; до лютого 2018 року знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 ; орієнтовно в лютому 2018 року він працював у ОСОБА_3 на будівельних роботах протягом двох тижнів, за що заробив 1 100 грн. Гроші витратив на продукти харчування.
Провина ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-4 КУпАП, крім пояснень останнього, підтверджується відомостями протоколу № 45/2018 про адміністративне правопорушення від 27 березня 2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 визнавав свою вину і під час складання протоколу, про що зробив відповідний запис, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 14 березня 2018 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 протягом лютого 2018 року виконував за місцем його мешкання ремонтні роботи за грошову винагороду.
Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора, вивчивши матеріали справи та надавши оцінку представленим доказам, суддя находить доказаною вину правопорушника в вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-4 КУпАП, тобто в порушенні обмежень щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності.
При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 свою вину визнав повністю, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину, згідно службової картки за час проходження служби в в/ч НОМЕР_1 нагороджений на підставі наказу № 193 від 03.05.2017 р. грамотою за зразкове виконання службових обов`язків, зважаючи на незначну суму грошової винагороди, отриманої ОСОБА_1 за сумісництвом, особливо порівняно із мінімальною сумою штрафу, яка передбачена як санкція за дане правопорушення, а також зважаючи, що отримані кошти були витрачені на продукти харчування, суддя приходить до переконання про малозначність вчиненого правопорушення та вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.
Керуючись ст.22, ст.ст.283-284, ст.294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-4 КУпАП, та оголосити йому усне зауваження.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд, який прийняв постанову.

Суддя О.І.Непша