АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1636/18Суддя 1 інстанції Попов В. В.
Номер провадження 33/774/158/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2В, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 краю Росії, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, гурт. 2, квартира 428, 430,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_3

Адвоката ОСОБА_2

Свідка ОСОБА_4

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, водій ОСОБА_3 05 березня 2018 року о 03 годин 35 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по пр. 200-річчя ОСОБА_5 в м. Кривому Розі, в стані алкогольного спяніння, що підтверджено висновком КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 05.03.2018 року за № 499, чим порушив п. 2.9«а» ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3 03 травня 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови адвокат ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважної причини, а саме, у звязку з тим, 20 квітня 2018 року була проголошена резолютивна частина постанови, а повний текст оскаржуваного судового рішення ОСОБА_3 отримав 24 квітня 2018 року (а.с. 20).

В обґрунтування апеляційної скарги адвокат ОСОБА_2 зазначає про те, що висновок суду є неправильним, а носій відеоінформації не підтверджує ті обставини, на які послався суд.

Також адвокат ОСОБА_2 вказує на те, що ОСОБА_3 не рухався на автомобілі з місця, а лише сидів та прогрівав двигун.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3, його адвокат ОСОБА_2, кожен окремо, підтримали вимоги апеляційної скарги, наполягали на їх задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання адвоката ОСОБА_2 який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що 20 квітня 2018 року була проголошена резолютивна частина та ОСОБА_3 отримав повний текст постанови суду 24 квітня 2018 року, тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови адвокату ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 слід поновити та розглянути справу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 101975 від 05 березня 2018 року, з якого убачається, що 05.03.2018 року о 03.35 год. ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_2, по пр. 200-річчя ОСОБА_5 буд. № 30 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в стані алкогольного спяніння. В результаті огляду на стан алкогольного спяніння водій ОСОБА_3, який проводився у КЗ «КПНД ДОР» акт № 499 керував автомобільним транспортом у стані алкогольного спяніння. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 «а» ПДР України; відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R на якому були зафіксовані, зокрема, неодноразові пояснення ОСОБА_3 стосовно того, що він вживав алкоголь та перебуваючи у стані алкогольного спяніння сів за кермо автомобіля та виїхав з двору до заправочної станції, у звязку з тим, що його дружина не змогла б сама виїхати, позаяк на дорозі була ожеледиця; висновком КЗ «Криворізького психоневрологічного диспансеру» ДОР» від 05 березня 2018 року, з якого убачається, що водій ОСОБА_3 знаходиться в стані алкогольного спяніння; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 05 березня 2018 року, де він чітко зазначає про те, що 05 березня 2018 року приблизно о 03:30, він виїхав з двору, так як дорога була покрита кригою, а його дружина не в змозі сама виїхати, він виїхав на дорогу та зупинився; рапортом інспектора 2 роти батальйону № 4 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_6, з якого убачається, що 05 березня 2018 року о 03:25 хв., на службовий планшет надійшов виклик про порушення ПДР (ЄО № 5919) за адресою пр. 200- річчя Кривого Рогу, буд. 30. Звязавшись з ініціатором виклику, остання повідомила, що її чоловік ОСОБА_3 перебуваючи в алкогольному спянінні сів за кермо свого автомобіля МG 6 д.н.з. НОМЕР_3 та збирається їхати на пл. Домнобудівників, буд. 10. При відпрацюванні вищезазначеного виклику, було зупинено автомобіль МG 6 д.н.з. НОМЕР_3 , водій якого перебував з явними ознаками алкогольного спяніння. При перевірці було встановлено водія, яким виявився ОСОБА_3, котрий на законну вимогу пройшов медичний огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі КПНД. Висновок лікаря: водій в стані алкогольного спяніння.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Посилання адвоката ОСОБА_2. на те, що ОСОБА_3 належним йому автомобілем не рухався з місця, а лише прогрівав двигун, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовується вищезазначеними доказами. Окрім того, відповідно до відеозапису ОСОБА_3 зазначав про те, що він вживав алкоголь, перебуваючи у стані алкогольного спяніння сів за кермо та виїхав з двору до заправочної станції, у звязку з тим, що його дружина не змогла б сама виїхати.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст. 266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_3 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що вони вживали з чоловіком ОСОБА_3 спиртні напої, після чого посварились, чоловік забрав ключі від автомобіля та пішов з дому. Вона вважала, що чоловік поїде в гуртожиток по пл. Домнобудівників, 10, тому зателефонувала до поліції та повідомила, що чоловік керує автомобілем в нетверезому стані.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 101975 від 05 березня 2018 року.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1