Справа № 359/2384/18 Головуючий у І інстанції Вознюк С. М.
Провадження № 33/780/458/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 429 25.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, із участю представника Київської митниці ДФС України ОСОБА_2, захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС України ОСОБА_5 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року провадження у справі про порушення митних правил відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Казахстан, проживаючого за адресою: ОСОБА_6 Федерація Оренбургзька область, Новоорський район, п. Новоорськ, вул. Булдакова, буд. 4., працюючого приватним підприємцем, паспорт громадянина ОСОБА_6 Федерації 71 3543217, виданий 10.03.2011 року, орган що видав ФМС 56002, -

закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.471 МК України.

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0101/12500/18: долари США, згідно курсу НБУ станом на 07.02.2018 року за 100 доларів США 2746-0866 грн., кількістю 1 100 доларів США, вартістю 30 206 грн. 95 коп.; євро згідно курсу НБУ станом на 07.02.2018 року за 100 євро 3385-6502 грн., кількістю 2 870 євро, вартістю 97 168 грн. 18 коп., повернуто громадянину ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3.

Грошові кошти в сумі 1700 грн., які були вилучені працівниками митниці, повернуто громадянину ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0101/12500/18 від 07.02.2018 року, 07.02.2018 року о 10 год.10 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» громадянина ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3, який прилетів до України з ОСОБА_6 Федерації через Білорусію, м. Мінськ, рейсом 843, літаком а/к «Бел Авиа» своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч.5 ст.366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п.4 ст.336, ст.342 МК України пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він заявив, що має 13429 доларів США та 2870 євро. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана та власноручно перерахована готівка в розмірі 13429 доларів США та 2870 євро, які знаходились у кишені куртки, одягненої на пасажирі. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина готівка належить йому особисто. Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянину ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3 було пропущено 12329 доларів США (еквівалент 10 000 євро згідно курсу НБУ станом на 07.02.2018 року). За протоколом про порушення митних правил вилучено 1100 доларів США та 2870 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспекторів митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3, під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ №148 від 27.05.2008 року зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ №312 від 25.07.2012 року, мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст.471 МК України.

У звязку з цим працівниками митниці складено протокол про порушення митних правил №0101/12500/18, один примірник якого вручено під підпис громадянину ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3, і в якому було зазначено про час та місце розгляду справи про порушення митних правил.

Представником Київської митниці ДФС України ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, у якій він просить постанову суду першої інстанції скасувати в повному обсязі, прийняти нову постанову, якою громадянина ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3 визнати винним за ст.471 МК України, застосувати до нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень та конфіскації іноземної валюти.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова не відповідає меті адміністративного стягнення та не сприяє вихованню порушника в дусі додержання чинного законодавства України.

На думку апелянта, висновку місцевого суду про відсутність у діях громадянина ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3 складу порушення митних правил, передбачених ст.471 КУпАП, суперечать відомостям, викладеним у протоколі опитування ОСОБА_3 де він підтверджує факт перетину «білої лінії» та фактичної наявності у нього 13429 доларів СІЛА та 2870 євро. Також наявність складу правопорушення підтверджує службова записка головного державного інспектора першого відділу оперативного реагування УПМП Київської митниці ДФС ОСОБА_7

Окрім цього, ч.3 ст.465 МК України передбачено, що конфіскація товарів застосовується незалежно від того, чи є ці товари власністю особи, яка вчинила правопорушення. Оскільки конфіскація товарів, обмежених до переміщення через митний кордон України, за вчинення порушення митних правил передбачена як вид стягнення санкцією ст.471 МК України, тобто встановлена законом, її застосування не буде свавільним посяганням на мирне володіння майном.

Заслухавши доповідь судді, думку представника митниці на підтримку поданої апеляційної скарги, доводи захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про порушення митних правил, місцевим судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані протоколу про порушення митних правил №0101/12500/18 від 07.02.2018 року (а.с.2-5), поясненнями ОСОБА_8 по суті правопорушення (6-7), доповідної записки головного державного інспектора першого відділу оперативного реагування УПМП Київської митниці ДФС ОСОБА_7 щодо складання протоколу про ПМП №0101/12500/18 (а.с.8-9), переліку затриманої валюти (а.с.10-11) та опису предметів по протоколу про ПМП №0101/12500/18 (а.с.17-19), яким суд першої інстанції дав належну оцінку та обґрунтовано прийшов до переконання про відсутністю в діях ОСОБА_8 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.471 МК України.

Із тексту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ» вбачається, що суди використовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

ЄСПЛ у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі ЄСПЛ зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ЄСПЛ, перш за все виходить із оцінки дотримання принципу правомірності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном та оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п.69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06.11.2008 року).

Згідно зі ст.471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Із аналізу матеріалів справи вбачається, що у своїх письмових поясненнях громадянин ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3 зазначив, що 07.02.2018 року він разом зі своєю цивільною дружиною громадянкою ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_9, прилетів до України з ОСОБА_6 Федерації через Білорусію, м. Мінськ, рейсом 843, літаком а/к "Бел Авиа», з метою купівлі житлового будинку для своєї тітки ОСОБА_10. При собі мав грошові кошти у сумі 13 429 доларів США та 2 870 євро, які належали йому та його цивільної дружині порівну, ОСОБА_9 пройшла митний контроль раніше для того, що реєструвати їх на рейс до м. Херсона в той час як його на митному контролі затримали оскільки працівники митниці детальніше перевіряли документи. У результаті таких дій останній був змушений проходити по зеленому коридору сам. Про суму коштів та їх належність він відразу повідомив працівниками митниці.

Із копії паспорту громадянки ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_9 номер паспорта 718572001 від 09.04.1980, вбачається, що ОСОБА_9 перетинала державний кордон України в пункті пропуску «Бориспіль» 07 лютого 2018 року, про що свідчить штамп в її закордонному паспорті.

Згідно копії довідки від 22.05.2018 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, є цивільною дружиною ОСОБА_3.

При цьому, як вбачається із долученої до справи копії договору купівлі-продажу земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі за №100 приватним нотаріусом ОСОБА_11 від 13 лютого 2018 року ОСОБА_10 придбала земельну ділянку площею 0,2158 гектара, розташовану на території Миролюбівської сільської ради, Білозерського району, Херсонської області та відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку зареєстрованого в реєстрі за №99 приватним нотаріусом ОСОБА_11 від 13 лютого 2018 року ОСОБА_10 того ж дня придбано житловий будинок за тією самою адресою, де розташована земельна ділянка.

Ці обставини в сукупності свідчать про те, що громадянин ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3 та громадянка ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_9 летіли одним рейсом до України з ОСОБА_6 Федерації через Білорусію, м. Мінськ, рейсом 843, літаком а/к «Бел Авиа», з метою купівлі житлового будинку для громадянки ОСОБА_10, та мали грошові кошти у сумі 13 429 доларів США та 2 870 євро, що належали їм двом у рівних частках. Це також підтверджується поясненнями, наданими ОСОБА_3 під час складання протоколу про порушення митних правил та під час складання протоколу опитування в справ про порушення митних правил, де він вказав, що грошові кошти належить йому та його цивільній дружині у рівних частках.

Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що пояснення ОСОБА_3 в повній мірі узгоджуються із іншими матеріалами справи, дослідженими в ході судового розгляду, що вказує на їх об'єктивність та правдивість.

Таким чином, наявні у ОСОБА_3 грошові кошти під час перетину державного кордону України, належали двом особам, а саме: громадянину ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_3 та його цивільній дружині громадянці ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_9, з якою він разом прилетів до України. Вказане свідчить про те, що кожен з них перевозив валютні цінності, а саме гроші, в сумі, що не перевищувала 10 000 євро.

Отже, вище зазначені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_3 порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, а висновки органів доходів і зборів про його вину в скоєні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст.62 Конституції України є неможливим, оскільки посадова особа митного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїв правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.

Із огляду на викладене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС України, адже у матеріалах справи не вбачається підстав для притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищезазначене, постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у звязку із чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС України ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області ОСОБА_1