Справа № 136/797/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького відділення поліції Немирівського відділу ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2018 о 19:50 год. в м. Липовець по вул. Замковій, Липовецького району, гр.. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду в установленому законом порядку на визначення стану алкогольного спяніння відмовився, чим порушив п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав при вищевказаних фактичних обставинах. Суду пояснив, що він не виконував функції водія, а був пішоходом та знаходився біля транспортного засобу, отож підстав для проведення його огляду для встановлення стану алкогольного спяніння у працівника поліції не було.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, вивчивши, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані докази, дійшов висновку, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина доведена дослідженими в ході судового засідання наступними доказами:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що додані до матеріалів справи, відповідно до яких вони вказали, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» від якого він категорично відмовився, а також відмовився пройти такий огляд в медичному закладі;

- показами свідка ОСОБА_3, який був допитаний судом, відповідно до яких він підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного спяніння внаслідок чого останній в категоричній формі не бажав проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, а також в медичному закладі;

- показами поліцейського СРПП Липовецького ВП ст.. сержанта поліції ОСОБА_4, який суду показав, що 26.04.2018 після 19 години в м. Липовець по вул. Замковій, Липовецького району, за допомогою проблискових маячків було надано вимогу водієві про зупинку автомобіля НОМЕР_1, як зясувалось пізніше ним керував ОСОБА_1 Коли вони підходили до транспортного засобу, то помітили, як відчинялись розсувні двері з сторони пасажира автомобіля та з них вийшов гр.. ОСОБА_1, інших людей у автомобілі не було помічено. Під час розмови від водія був відчутний запах алкоголю з ротової порожнини, він мав нестійку ходу, останньому було запропоновано пройти огляд відповідно до встановленого порядку на встановлення стану алкогольного спяніння, а оскільки він відмовлявся було запрошено двох свідків, при яких гр.. ОСОБА_1 в категоричній формі не бажав проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі;

- відеозаписами із диска, що наданий працівниками поліції, які були переглянуті в судовому засіданні, згідно яких вбачається, що за допомогою звукового сигналу було надано вимогу водієві про зупинку автомобіля НОМЕР_1, після чого гр.. ОСОБА_1, було запропоновано пройти огляд відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу, та в лікарні від якого він відмовився в присутності двох свідків. Жодних інших осіб в автомобілі не було та про їх наявність гр.. ОСОБА_1 не вказував на час зупинки.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення встановлена судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому викладено обвинувачення, що відповідає складу ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд відхиляє, як недостовірні та неправдиві покази ОСОБА_1, оскільки вони суперечать іншим доказам по справі і є спробою ввести суд в оману та уникнути відповідальності за вчинене.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 доведена у повному обсязі.

При накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність (ст..33 ч.2 КУпАП).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст..130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді та розмірі, який встановлений санкцією частини статті за якою кваліфіковано його діяння .

Обставини, які б унеможливили застосування вказаного виду адміністративного стягнення судом не встановлено.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст.4 ч.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 12, 13, 23, 27, 33, 34, 35, ч. 1 ст. 130, 221, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір в сумі 352,40 грн., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко