Справа № 445/517/18 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 33/783/556/18 Доповідач: Макойда З. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Львів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області Макойда З.М., з участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону Гуділіна В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року,-

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн..

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 (сорок) коп.

Згідно з постановою судді та відповідно до протоколу адміністративне правопорушення від 29.03.2018 р. за № 194, складеного відносно ОСОБА_1 старшим оперуповноваженим Відділу УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем, займаючи посаду начальника відділення зв`язку та інформатизації-начальника радіостанції ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до примітки до статті 172-6 КУпАП, частини 1 статті 45, підпункту "г" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" являючись суб`єктом адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції", не повідомив про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме отримання 08.02.2017 року грошових коштів в розмірі 100 тис. грн. в якості одноразової матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністратвині правопорушення.

На вказану постанову правопорушник ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року скасувати та закрити щодо нього провадження у справі. Мотивує це тим, що постанова судді першої інстанції незаконна та необґрунтована. Зазначає, що у нього не було умислу, спрямованого на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, але військова прокуратура та ст.о/у УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_2 , який складав вищевказаний протокол це проігнорував. Крім того вказує, що на даний час з моменту вчинення так званого правопорушення пройшло більше року, а з моменту його виявлення більше п`яти місяців, і закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності.

На розгляд справи правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду адміністративних матеріалів в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, виступи прокурора Гуділіна В.В., який заперечив апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 , вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 1726 КУпАП передбачена відповідальність за «неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані». Таким чином, у даному випадку відсутні підстави вважати, що обов`язковою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є наявність вини у формі умислу.
Натомість, з метою створення завідомо неіснуючих підстав для скасування оскаржуваного рішення, апелянт усвідомлено безпідставно посилається на пункт 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223- 943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані і корупцією», відповідно до якого «Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 1726 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: ... субєтивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу». Тобто вказані положення жодним чином не стосуються відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 1726 КУпАП.
Виходячи із диспозиції частини 2 статті 172 КУпАП, суб`єктивна сторона даного правопорушення може характеризуватись як виною у формі умислу, так і у формі необережності (особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи; бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити).
Безпосереднім об`єктом вказаного правопорушення є встановлений законодавством (зокрема Законом України «Про запобігання корупції») порядок і кореспондуючий йому обов`язок суб`єкта декларування письмово повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції у разі суттєвої зміни у майновому стані зазначених суб`єктів, а саме отримання ними доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.
Зважаючи на те, що адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 172 КУпАП є правопорушеннями з формальним складом, обов`язковими ознаками їх об`єктивної сторони є діяння (дія чи бездіяльність), наслідки у вигляді порушення встановленого порядку та причинний зв`язок між діянням та зазначеними наслідками.
Вважаю, що матеріалами справи повністю доведена наявність в діяннях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП (неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані), а саме те, що: ОСОБА_1 перебуваючи у військовому званні «сержант» та займаючи посаду начальника відділення зв`язку та інформатизації-начальника радіостанції ІНФОРМАЦІЯ_1 , є суб`єктом декларування, у цілях визначення суб`єктів, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а також суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 172 КУпАП (наказ військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 22.06.2016 № 17-РС, наказ військового -комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 24.06.2016 №63, статті 1,3 Закону України «Про запобігання корупції», Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, примітка до статті 1726 КУпАП); об`єктом даного правопорушення с встановлений законодавством порядок і - кореспондуючий йому обов`язок суб`єкта декларування письмово повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції у разі суттєвої зміни у майновому стані (стаття 52 Закону України «Про запобігання корупції», стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевою самоврядування, затверджений рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року, № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089); наявні обов`язкові ознаки об`єктивної сторони адміністративною правопорушення - бездіяльність ОСОБА_1 , внаслідок якої порушення встановлений законодавством порядок повідомлення суб`єктами декларування про суттєві зміни в майновому стані (лист Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 23.10.2017 № 2603-603, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 , скріншот з офіційного сайту НАЗК); в діянні ОСОБА_1 наявна вина, оскільки він щонайменше передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливості настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити (пояснення ОСОБА_1 ).
З огляду на викладене, підсумовуючи вищенаведене, вважаю, що будь-які підстави для закриття провадження у даній справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП відсутні.
Посилання ОСОБА_1 на те, що йому не було відомо про одержання ним 08.02.2017 року грошових коштів в сумі 100 тис. грн., а також на неможливість подати відповідне повідомлення у зв`язку з перебуванням у відрядженні в м. Мукачево Закарпатської області, не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються наступним:
- факт перебування у відрядженні у м. Мукачево жодним чином не позбавляв ОСОБА_1 можливості подати відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані (зокрема, під час перебування у відрядженні 18.03.2017 року ним подана щорічна декларація за 2016 рік); ОСОБА_1 не міг не знати про надходження коштів (така інформація була йому відома найпізніше 25.02.2017, про що вій сам неодноразово стверджував в ході розгляду справи судом першої інстанції);
- відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подане ОСОБА_1 і па даний час, що свідчить про усвідомлене невиконання і небажання виконувати вимог и закону.
Посилання ОСОБА_1 на закінчення, на час винесення оскаржуваної постанови суду, строків, передбачених статтею 38 КУпАП також і безпідставними виходячи з наступного.
Відповідно до частини 3 статті 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців і дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення вчинено 19.02.2017, оскільки саме до 19.02.2017 він був зобов`язаний подати відповідне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, дворічний термін накладення адміністративного стягнення закінчується 18.02,2019.
Днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення є день складання протоколу, оскільки саме тоді уповноважений суб`єкт, оцінюючи зібрані матеріали, доходи і ь висновку про наявність в діянні особи складу адміністративного правопорушення. Про це зокрема свідчать положення статті 251 КУпАП: доказами у справі про адміністративне правопорушення с дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушенні, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншими документами.
В будь-якому випадку, відповідно до статті 255 КУпАП, протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-6 КУпАП, мають право складати дише уповноважені посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції.
Повідомлення про необхідність проведення перевірки щодо наявності в його діяннях складу адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, отримано УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України (уповноваженому на складання протоколів органу) 12.03.2018.
Без дослідження (з`ясування) причин неподання ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, які можна встановити виключно шляхом відібрання від нього пояснення, неможливо прийти до однозначного висновку про наявність або відсутність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, а тому дата виявлення правопорушення в будь-якому випадку не може бути раніше дати отримання письмового пояснення від ОСОБА_1 .
Отримані прокуратурою в ході вивчень лист Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 23.10.2017 року № 2603-603 та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів свідчать лише про можливе вчинення ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, про що і було скероване відповідне повідомлення до УЗИ у Львівській області ДЗЕ НП України.
Підсумовуючи викладене, вважаю, що будь-які підстави для скасування постанови Золочівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 та закриття провадження у даній справі відсутні, тоді як аргументи та твердження, наведені в апеляційній скарзі, є надуманими та безпідставними, а вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративної о правопорушення повністю доведена матеріалами справи.
Таким чином, постанова судді першої інстанції є законна і обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі апелянтом, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Золочівського районного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-6 КУпАП без змін.
Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Львівської області З.М. Макойда