АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №663/602/18 Головуючий в І інстанції: Клімченко М.І.
Провадження №33/791/205/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.164-14 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - Діаментовича Дмитра Геннадійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-14 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Скадовського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 11900 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2, являючись заступником директора з наукової роботи (головою тендерного комітету) Інституту рису Національної академії аграрних наук України не забезпечив внесення зміни до річного плану закупівель/додатку до річного плану щодо закупівлі робіт з проведення реконструкції будівлі складу під лабораторний корпус Інституту рису по вул. Студентська, 11, с. Антонівка, Скадовського району, Херсонської області внаслідок чого порушено порядок оприлюднення інформації про закупівлю, за результатами укладеного Договору №16/06-126/187 на виконання підрядних робіт від 12.07.2017 року на суму 1008726 гривень та неоприлюднено звіт про укладений договір протягом одного дня з дня його укладення, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164-14 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Частиною першою ст. 164-14 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність за здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг без застосування визначених законодавством процедур закупівель.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення при проведенні ревізії фінансово-господарської діяльності Інституту рису Національної академії аграрних наук України за період з 01.11.2015 року по 01.12.2017 року виявлено порушення законодавства про закупівлі в частині неоприлюднення інформації про закупівлі відповідно до вимог законодавства, а саме: не забезпечено внесення зміни до річного плану закупівель/додатку до річного плану щодо закупівлі робіт з проведення реконструкції будівлі складу під лабораторний корпус Інституту рису по вул. Студентська, 11, с. Антонівка, Скадовського району, Херсонської області та як наслідок порушено порядок оприлюднення інформації про закупівлю, за результатами укладеного Договору №16/06-126/187 на виконання підрядних робіт від 12.07.2017 року на суму 1008726 гривень неоприлюднено звіт про укладений договір протягом одного дня з дня його укладення (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ «Про публічні закупівлі» відповідальність за повноту та достовірність інформації, що оприлюднюється на веб-порталі Уповноваженого органу, несуть голова та секретар тендерного комітету замовника або уповноважена особа (особи). Тому, ОСОБА_2, являючись головою тендерного комітету, зобов'язаний був проконтролювати оприлюднення інформації про публічні закупівлі на веб-порталі Уповноваженого органу секретарем тендерного комітету. Невиконання секретарем тендерного комітету своїх функціональних обов'язків підтверджує неналежне виконання головою тендерного комітету обов'язку організувати належним чином роботу комітету.

Наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 21/09/2018пр від 23.01.2018 року, даними Акту ревізії від 26.12.2017 року № 15-21-07-30/09 (а.с.1, 3-9).

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що Договір №16/06-126 на виконання підрядних робіт від 12.07.2017 року по реконструкції будівлі не підпадає під дію Закону України «Про публічні закупівлі» так як відповідно до ст.2 зазначеного Закону його положення застосовуються до замовників за умови, коли вартість предмета закупівлі товару, послуг дорівнює, або перевищує 200000 грн, а робіт -1,5 млн грн, а благодійна допомога, яка надана в натуральній форі це не товар чи послуга, а подарунок, оскільки відповідно до абз.4 ч.1 ст.2 Закону у разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов'язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм діючого законодавства, а тому, як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий суд наклав стягнення на ОСОБА_2 поза межами строку накладення такого стягнення, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст.38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.164-14, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 23.01.2018 року зазначено, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 26.12.2017 року під час проведення ревізії (а.с.1).

Днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 26.03.2018 року.

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю. Накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбачене ст.164-14 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець пов'язує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв'язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з'ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що висновок суду першої інстанції про встановлення винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП, є правильними та спростуванню не підлягають.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що є підставою для зміни постанови, застосування ст.ст.38, 247 п.7 КУпАП та звільнення особи від накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.164-14 КУпАП - змінити. Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-14 КУпАП та провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко