Справа № 161/1788/18 Провадження №33/773/281/18 Суддя в 1 інстанції:
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та судового збору в дохід держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він, 26 січня 2018 року близько 03 год. 08 хв. по вул. Володимирській в м.Луцьку Волинської області керував автомобілем НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та судового збору в дохід держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову районного суду та закрити провадження в справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. Вважає, що постанова суду є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без врахування фактичних обставин справи. Стверджує, що судом не враховано, що до адміністративної відповідальності притягується вперше, на утриманні має двоє малолітніх дітей, одна з яких є дитиною-інвалідом, позбавлення права керування транспортним засобом на один рік позбавить його можливості заробітку та матеріального забезпечення сімї.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційний суд поновлює ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження, оскільки вважає, що пропущений ним з поважних причин, оскільки ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи, копію постанови отримав лише 27.04.2018р.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст.130 КУпАП, стверджено зібраними у справі і дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 213976 від 26.01.2018 року (а.с.1), з яким правопорушник був ознайомлений та власноручно написав, що з ним згідний та підписав його; факту вживання напередодні алкоголю не заперечував, вважав себе тверезим; висновком Волинського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.01.2018р. та результатом алкотестера Драгер, який показав позитивний результат 0.98 %, які підтверджують, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, з результатом яких не погодився та від підпису відмовився; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розпискою ОСОБА_5, згідно якої ОСОБА_2 відсторонений від керування транспортним засобом, рапортом працівника поліції, матеріалами відео фіксації з нагрудної камери (відео реєстратора) поліцейського (а.с.9,10).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в день вчинення правопорушення алкоголю не вживав, є безпідставними.

Апеляційним судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується вищевказаними зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами, яким суд дав належну оцінку.

За таких обставин, вважаю, висновки суду першої інстанції про порушення водієм п.п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

Доводи апелянта про порушення його права на захист при розгляді протоколу про адмінправопорушення не заслуговують на увагу.

ОСОБА_2 неодноразово викликався в судове засідання. Знав про відкриття щодо нього судового провадження і зобовязаний був, як вказує Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», цікавитися результатом розгляду судового провадження. Зайнята позиція ОСОБА_2 направлена на уникнення відповідальності за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, нових доказів суду апеляційної інстанції не надала.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 квітня 2018 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_1