Провадження № 3-2548/18
Справа № 760/5537/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, іпн.НОМЕР_1,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 130209 від 22.02.2018 року, водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD TRANSIT НОМЕР_2 22.02.2018 року о 12-35 год., при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем VOLVO ХС 70 днз. НОМЕР_3, який зупинився попереду, обидва транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні водій ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, судді показав, що рухався в крайній лівій смузі, побачив перед собою автомобіль VOLVO, який раптово почав гальмувати і включивши лівий поворот, почав повертати ліворуч. ОСОБА_1 почав гальмувати, однак вправо прийняти не міг, оскільки там рухався автомобіль, а тому сталося зіткнення.

Не зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 себе винуватим не визнав, його вина доводиться наявними в справі доказами та показаннями потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_2 в свої поясненнях показав, що рухаючись з аеропорту «Жуляни» хотів здійснити лівий поворот. Перестроївшись в ліву смугу, трохи проїхав прямо, щоб переконатися в можливості здійснити розворот, він призупинився в зв'язку з тим, що дорожнє полотно було засніжене та брудне, що заважало оперативно зорієнтуватися. Трохи далі він помітив подвійну смугу, на цей момент він стояв із ввімкненим покажчиком лівого повороту, в цю мить почув звук гальм та удар в задню частину авто, від якого його розвернуло.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, дослідивши матеріали справи та вислухавши потерпілого та свідка, прийшов до висновку, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні ДТП не визнає, в його діях таки вбачається вина у порушенні вимог п.п. 12.1, 13.1 ПДР України та вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 130209 від 22.02.2018 року, згідно якого водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD TRANSIT НОМЕР_2 22.02.2018 року о 12-35 год., при цьому не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем VOLVO ХС 70 днз. НОМЕР_3, який зупинився попереду, обидва транспортні засоби отримали пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП;

- показаннями потерпілого, який однозначно вказав, що в момент ДТП його автомобіль перебував в нерухомому стані, автомобіль ОСОБА_1 вдарив його в задню частину, а сила удару була настільки сильною, що автомобіль розвернуло.

- схемою місця ДТП, на якій відображено розташування транспортних засобів після ДТП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 судді показав, що під час ДТП перебував в автомобілі FORD TRANSIT, побачив автомобіль VOLVO, який рухався в їх смузі, який через деякий час почав гальмувати, ввімкнув лівий поворот та почав повертати ліворуч. Водій автомобіля FORD TRANSIT почав гальмувати, але зіткнення уникнути не вдалося.

Так, виходячи із показань даного свідка, безпосередньо перед ДТП т/з VOLVO рухався тією ж смугою, що і т/з FORD TRANSIT, попереду нього. Цей факт в своїх поясненнях підтверджує і сам ОСОБА_1 Таким чином, рухаючись позаду автомобіля VOLVO в одній смузі з ним, водій ОСОБА_1 повинен був дотримуватися п. 12.1, та 13.1 ПДР.

Згідно п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п. 13.1 ПДР, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Водій ОСОБА_1 вимог цих пунктів ПДР не дотримався, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення та що знайшло своє підтвердження в ході розгляду даної справи.

Суддя не може покласти в основу рішення висновок експертного автотехнічного дослідження № 43/18 від 07.05.2018, оскільки не довіряє викладеним у ньому фактам стосовно обставин ДТП.

Так, на стор. 5 висновку експерт не визначає точне розташування автомобілів в момент ДТП, а «моделює» його. Причому результатом такого моделювання стає визначення «приблизного розташування автомобілів на момент зіткнення». Як вбачається із малюнку такого приблизного розташування автомобілів, вони розташовані під кутом.

На підставі моделювання приблизного розташування транспортних засобів далі експерт стверджує, що VOLVO почав гальмувати та виконувати розворот «не з лівої частини проїзної частини», що абсолютно не відповідає показанням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, які стверджували (що зафіксовано в їх письмових поясненнях), що безпосередньо перед ДТП водій т/з VOLVO рухався в тій же смузі руху, що і т/з FORD TRANSIT, тобто в лівій смузі руху.

Таким чином, вихідними даними експертного дослідження є по суті припущення експерта, що випливає із приблизного (а не точного) розташування транспортних даних, з якого експерт робить помилковий висновок про траєкторію руху т/з VOLVO, який абсолютно суперечить показанням свідка та особи, що притягується до відповідальності.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи із цього, суддя не може визнати експертний висновок № 43/18 належним доказом, а тому відкидає його.

Суддя погоджується з думкою захисника, що можливо в діях іншого учасника ДТП також була вина у порушенні ПДР, однак в даному судовому засіданні цей факт не встановлюється, оскільки за змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Разом з тим, теоретична можливість наявності вини у вчиненні ДТП одного учасника не виключає можливості наявності у цьому ж ДТП вини іншого учасника.

Таким чином, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведеною у повному обсязі, оскільки разом із наявністю доказів, що підтверджують його вину, в матеріалах відсутні будь-які належні докази, щоб її спростовували та доводили його невинуватість.

Таким чином, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП доведеною у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

При цьому, враховуючи те, що адміністративне правопорушення було вчинене 22.02.2018 року, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення від 22.02.2018, на момент розгляду справи в суді строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП України.

Приймаючи до уваги наведене, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, керуючись ст. ст. 38, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та на підставі 124 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя Агафонов С.А.