Справа № 3/3229/18
Номер провадження 760/8063/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 червня 2018 р. Солом'янський районний суд м. Києва

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Зелінська М.Б., за участю адвоката ОСОБА_1 розглянувши матеріали, що надійшли від Солом'янського районного ВДВС ГТУЮ у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст. 183-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Так, ОСОБА_2 не сплачує аліменти ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 15.03.2018 року за період з 29.01.2010 року по 28.02.2018 року становить суму 126439,44 грн.,яка перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців з дня пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання, чим скоїв адміністративне правопорушення , передбачене ст.183-1 КУпАП.

ОСОБА_2 в суді пояснив, що офіційно не працює , так як доглядає за хворими батьками, матір'ю - ОСОБА_7,1946 року народження та батьком ОСОБА_8,1946 року народження, які потребують постійного догляду.

Крім того, в лютому, березні та травні 2018 року він перераховував грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по аліментам ( копії квитанцій додаються).

Адвокат ОСОБА_1 вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він не працює, доглядає за батьками інвалідами та при можливості перераховує грошові кошти в рахунок погашення заборгованості і немає умислу на вчинення дій, які направлені на несплату аліментів .

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб'єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Суб'єктивна сторона зазначеного правопорушення визначається ставленням особи до дії та наслідків, виражене у формі умислу, тобто особа повинна усвідомлювати протиправний характер своєї дії, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх або свідомо допускати настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, як встановлено з пояснень ОСОБА_2, він несвоєчасно сплачує аліменти через об'єктивні причини, які від нього не залежать.

В обґрунтування наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 уповноважена особа додала матеріали.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте вказані додатки до протоколу, в тому числі з позначкою «Єдиний державний реєстр речових прав на нерухоме майно», подані в фотокопіях, відповідність фактичних даних в яких даним в джерелах, з яких вони отримані, не засвідчена належним чином уповноваженою особою. Додатки до протоколу не є оригіналами чи дублікатами, тобто не відповідають визначенню, передбаченому ст. 251 КУпАП, щодо документів як доказів і не можуть бути покладені в основу вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов'язаного з ухиленням від сплати аліментів.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Суд звертає увагу на те, що ігнорування судом доречних аргументів особи яка притягається до відповідальності є грубим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів ни підтвердження позицій сторін, орган влади зобов'язаний виправдати свої дії, навивши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»).

Судом приймаються до уваги доводи ОСОБА_2 про відсутність у нього прямого чи непрямого умислу на несплату аліментів , які заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами.

Крім того, при вирішенні питання щодо наявності складу адміністративного адміністративного правопорушення необхідно врахувати таке.

Вищевикладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_2 суб'єктивної та об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що в діях ОСОБА_2відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки в ході розгляду справи не надано належних фактичних даних, отриманих у відповідності до закону, які підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, зазначені обставини виключають провадження у адміністративній справі, яка підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України,ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене за ст.183-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя :