АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/3092/18 Номер провадження 33/786/619/18Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
Категорія: ч.3 ст.172-20 КпАП України
ПОСТАНОВА
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Нізельковська Л.В.,
за участі:
особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 01 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт.Попельня Житомирської області, громадянин України, місце служби в/ч НОМЕР_1 старший технік групи регламенту авіаційного обладнання техніко-експлуатаційної частини, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 655 грн. на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352, 40 грн. в дохід держави.
Постановою судді Ісаєв С.Л. визнаний винним в тому, що 31.05.2018 року, близько 12.00 год., в умовах особливого періоду, перебуваючи на території техніко-експлуатаційної частини в/ч НОМЕР_1 , виконував свої службові обов`язки по обслуговуванню авіаційної техніки в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в ПОНД. Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КпАП України.

В апеляційній скарзі правопорушник просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою визнати його винуватим та притягнути до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КпАП України, оскільки, при накладенні адміністративного стягнення, суддею не було враховано рішення Апеляційного суду Полтавської області від 14.06.2017 року відповідно до якого особливий період в Україні діяв у 2014-2015 роках, що свідчить про те, що дане правопорушення було вчинено не в умовах дії особливого періоду та підлягає кваліфікації за ч.1 ст.172-20 КпАП України.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.3 ст.172-20 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 вказав, що на момент вчинення адміністративного правопорушення особливий період в Україні не діяв, а тому просив його дії кваліфікувати за ч.1 ст.172-20 КпАП України.
Однак, згідно ст.1 Закону України „Про оборону України №1932-XII від 06.12.1991 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Таким чином, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та триває до оголошення рішення про демобілізацію.
На даний момент рішення про порядок і терміни проведення демобілізації Президентом України не приймалося, що свідчить про те, що Міністерство оборони України та Збройні Сили України в період з 18.03.2014 року функціонують в умовах особливого періоду.
Тому посилання апелянта щодо кваліфікації його дій за ч.1 ст.172-20 КпАП України є необґрунтованими, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КпАП України, повністю доведена.

Враховуючи викладене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.ст. 247, 284, 294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 01 червня 2018 року щодо нього без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя Л.В. Нізельковська