Справа №591/2432/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 33/788/233/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Вільне В-Писарівського району Сумської області, мешканець АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, 21 квітня 2018 року о 23 год. 55 хв. в м. Суми, по вул. Івана Сірка, ОСОБА_3, керував транспортним засобом ЗАЗ ТF 699 Р, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується показником газоаналізатора «Alcotest 6810», чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, посилається на його незаконність, винесеним з порушенням норм Конституції та діючого законодавства та просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом без його участі і він належним чином не був повідомлений про її розгляд.

Крім того, він повідомляв працівникам поліції свою незгоду з результатами проведеного огляду за допомогою приладу Драгер «Alcotest 6810» на стан сп'яніння і наполягав на проведенні медичного огляду в медичній установі, але йому було в цьому відмовлено, а також на його вимогу відмовлено надати сертифікат, що підтверджує перевірку приладу.

Вважає, що на підтвердження того, що він спиртні напої не вживав і в стані алкогольного сп'яніння не перебував, є те, що працівник поліції не відсторонив його від керування транспортним засобом і не вилучив водійське посвідчення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, та підтверджується: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 22 квітня 2018 р., в яких йдеться про те, що у їх присутності водій ОСОБА_3 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою газоаналізатора Драгер «Alcotest 6810», проба позитивна, результат тесту становив 0,62 проміле ( а.с. 4,5), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів, з якого вбачається, що результат огляду ОСОБА_3 за допомогою «Alcotest Drager 6810» позитивний - 0.62 проміле, і що огляд проводився в присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 (а.с.3); рапортом працівника поліції ( а.с. 7), матеріалами відеофіксації події (а.с. 10), які належним чином були досліджені суддею.

Протокол про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2018 року серії БД № 096884 ( а.с. 1), за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає, а матеріали провадження та матеріали відеофіксації події свідчать про те, що ОСОБА_3 погодився з висновком результатів огляду та не оспорював їх.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто ОСОБА_3 не був обмежений у праві пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, у разі недовіри висновків приладу, але цього не зробив, що свідчить з досліджених матеріалів.

Відповідно до п. 3 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 № 1452/735 поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Разом з тим, з 01 січня 2016 року набрав чинності Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Розділ 4 цього Закону передбачає законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки наявність лише сертифікату затвердження типу засобу вимірювальної техніки та їх періодичну повірку, а п. 2 Розділу Х Прикінцеві та перехідні положення Закону, передбачає, що до приведення нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом вони діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затверджений наказом Держкомстандарту України від 19 лютого 2002 р. N 100, який регламентував порядок оформлення та видачі сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу був скасований наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 14 червня 2016 № 972 відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".

Безпідставними є доводи ОСОБА_3 про його необізнаність щодо розгляду справи і спростовуються матеріалами справи, а саме: зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22.04.2018 р., вбачається, що ОСОБА_3 засвідчив своїм підписом про те, що він ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, а також відповідно до відеозапису, приєднаного до справи, працівник поліції неодноразово звертав увагу ОСОБА_3 на те, що розгляд справи відбудеться 04.05.2018 року о 09 годині у Зарічному районному суді м. Суми, який знаходиться по вул. Академічній, 13 у м. Суми.

Отже, ОСОБА_3 знав про розгляд 04 травня 2018 року щодо нього справи про адміністративне правопорушення у Зарічному районному суді м. Суми, а зайнята ним позиція направлена на уникнення відповідальності за спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що у нього не було вилучено водійське посвідчення, оскільки як вбачається із відеоматеріалу, приєднаного до справи, водійське посвідчення у нього не вилучалось з підстав його відсутності у водія на час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Є безпідставними і доводи апелянта про те, що прилад «Alcotest Drager 6810», за допомогою якого був проведений огляд ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння, був не сертифікований чи в несправному стані, оскільки на підтвердження зазначеного відсутні докази в матеріалах справи, як і відсутні докази про те, що водій ОСОБА_3 вимагав від працівників поліції сертифікат та свідоцтво про повірку вказаного приладу.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку, що дії ОСОБА_3 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративно відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 04 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.