АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8007/17Суддя 1 інстанції Чорний І. Я.
Номер провадження 33/774/94/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за участю: ОСОБА_2, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 травня місяця 07 дня, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за наступних обставин. Так, 05 грудня 2017 року о 18:27 год. по вул. Конституційна в Покровському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_2 керував транспортним засобом "ВАЗ 21093", номерний знак "573-02 АЕ" в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується лікарським висновком № 2765 від 05.12.2017 року Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР", чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, так як вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що огляд на стан спяніння ОСОБА_2 проводився за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6820», проте співробітниками поліції не було долучено до матеріалів справи його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу. Крім того, огляд здійснював інспектор Рєзмєріце О.М., а акт огляду склав інспектор Ткаченко Д.О.

На думку захисника ОСОБА_3 огляд ОСОБА_2 в Комунальному закладі "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР" також проводився з порушеннями, оскільки йому не було вручено копії Висновку, а обстеження крові на вміст алкоголю було проведено за 5 хвилин, що фізично є неможливим і не може бути правдивим.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутнє направлення на медичне обстеження водія. Протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням ст.. 256 КУпАП, а саме в протоколі не зазначено які саме ознаки алкогольного спяніння має ОСОБА_2, не зазначені свідки та немає їх підписів, а пояснення додані до протоколу, написані абсолютно однаково, на завчасно підготовлених бланках, що свідчить про те, що писались вони під диктовку поліцейського, що також є грубим порушенням норм діючого законодавства.

Тому огляд на стан алкогольного спяніння, проведений з порушенням вимог законодавства, вважається недійсним, отже в діях ОСОБА_2 нема складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував проти розгляду справи за відсутності свого захисника, вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі й наполягав на їх задоволенні. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності захисника - адвоката ОСОБА_3

Суд апеляційної інстанції вислухавши учасника судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Даючи оцінку доказам, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- результатом огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6820» (а.с.1);

- ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.2);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 101643 від 05.12.2017 року (а.с.3);

- висновком № 2765 від 05.12.2017 року (а.с.8);

- поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.5, 6).

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 101643 від 05.12.2017 року, як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційному суду не надано.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що огляд на стан спяніння ОСОБА_2 проводився за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6820», проте співробітниками поліції не було долучено до матеріалів справи його сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу, також огляд здійснював інспектор Рєзмєріце О.М., а акт огляду склав інспектор Ткаченко Д.О., суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_2 за допомогою газоаналізатору «Drager Alkotest 6820», № ARNK 0118, який пройшов калібрування 27.06.2017 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника з приводу того, що «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого проведено огляд на стан спяніння, не міститься у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, а отже його результати є недійсними, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Так, згідно наданих документів Управлінням патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції, а саме копії сертифіката затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 01.09.2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки Газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Saftety AG & Co. KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту, Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту» алкоголю в крові та повітрі що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 № 1747 і становить 1 рік.

Крім того, з розяснень Державного підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, газоаналізатори марки «Drager Alkotest 6810» та «Drager Alkotest 6820», що вже перебувають в експлуатації, можуть і надалі експлуатуватися за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту

Таким чином, зазначені документи спростовують доводи апеляційної скарги захисника з приводу незаконності використання працівниками поліції газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» під час огляду ОСОБА_2 на стан спяніння, оскільки вказаний газоаналізатор дозволений МОЗ України, має свідоцтво про державну реєстрацію та сертифікат відповідності і пройшов повірку 27.06.2017 року.

Щодо посилань захисника в апеляційній скарзі про те, що огляд ОСОБА_2 здійснював інспектор Рєзмєріце О.М., а акт огляду склав інспектор Ткаченко Д.О., то вони не можуть бути визнані порушеннями норм чинного законодавства, оскільки працівники поліції діяли відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, що підтверджується записом з боді-камери (а.с.9).

Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_2 не погодився з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу та його було направлено до Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР" і відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 2765 встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані гострої інтоксикації алкоголем (а.с.8).

Крім того, на запит апеляційного суду з Комунального закладу "Криворізький психоневрологічний диспансер" ДОР" було надано копію ОСОБА_1 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на підставі якого було складено Висновок № 2756 від 05.12.2017 року щодо ОСОБА_2 з якого вбачається, що огляд водія ОСОБА_2 проводився відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (а.с.58-59).

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи не міститься направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Так, з запису боді-камери працівників патрульної поліції вбачається, що працівниками було складено направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного спяніння, та на підставі цього направлення лікар ОСОБА_6 проводила огляд ОСОБА_2 в КЗ «КПНД»ДОР».

На думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу посилання захисника ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на те, що пояснення свідків були заповнені однією особою на попередньо надрукованому невідомими особами бланку, що викликає сумнів дотримання передбаченої законодавством процедури надання особистих свідчень свідком.

Як вбачається з матеріалів справи основний текст пояснень свідків заповнено власноруч і лише незначна частина тексту, що стосується особистих відомостей понятих, виготовлені за допомогою принтеру (а.с. 5, 6).

Такі пояснення не викликають обґрунтованих сумнівів в їх достовірності, оскільки підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та зафіксовані на боді-камеру працівників поліції, тому вони разом з Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, були покладені в основу рішення суду про визнання вини ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення.

Обєктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Отже, дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами встановлено та підтверджено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Зазначені висновки узгоджуються з постановою суду першої інстанції щодо підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому доводи апеляційної скарги щодо не встановлення фактичних обставин справи не заслуговують на увагу.

При розгляді справи в апеляційному суді встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи не було допущено порушень вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суд встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2, як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_2 у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП та призначив покарання в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, та обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1