АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/511/18 Головуючий у першій інстанції: Сенчишин Ф.М,
Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Головуючий у другій інстанції: Іванченко О.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 травня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого обробником поверхні металів на ПАТ «Інтерпайп НТЗ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №166909 від 01.03.2018 року, ОСОБА_3 01 березня 2018 року о 17 год. 40 хв. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, вчинив відносно свого батька ОСОБА_5 умисні дії психологічного, фізичного та економічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров'ю потерпілого.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вважає, що постанова суду є незаконною та такою, що спростовується матеріалам та обставинам справи.

При цьому вказує, що обставини викладені у протоколі та в постанові суду не відповідають обставинам справи, та вказує на те, що протокол складений з порушенням, оскільки не заповнена графа де повинен бути вказаний потерпілий.

Вказує, що ніякого конфлікту з батьком ОСОБА_5 не було, був конфлікт лише с сестрою за право користування належної на частковому праві власності частки квартири.

Суд першої інстанції з метою перевірки вказаних обставин не викликались свідки які б підтвердили обставини того, що ніякого насильства він не вчиняв

Зазначає, що суд першої інстанції не повідомив його про час та місце розгляду справи та розглянув її у його відсутність чим позбавили його права доводити свою невинність у вчиненні данного адміністративного правопорущення

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі та зазначив, що ніякого насильства в сім`ї не скоював та суд першої інстанції не прийняв до уваги його пояснення та спотворив їх.

Під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_5, пояснив, що 01 березня 2018 року він прийшов до квартири своїх дітей за адресою: АДРЕСА_1, де живе його син ОСОБА_3 з дружиною, для того, щоб записати показання лічильників. В цей час його син ОСОБА_3 почав себе агресивно поводити, ображав його, виштовхував з квартири, забрав належну йому шафу, на його сльози та вмовляння не реагував, бажав йому та його дружині скорішої смерті, погрожував йому смертю. Вважає, що він такого ставлення від сина не заслужив, оскільки завжди допомагав тому та не ліз в його родину. Також пояснив, що заяву про закриття провадження у справі він написав під психологічним тиском сина, який написав текст відповідної заяви та заставив його переписати та підписатися під нею. Наполягає на тому, що він і на час розгляду справи в суді має претензії до ОСОБА_3;

Також свідок ОСОБА_6, пояснила що вона є власницею 3/4 частин квартири АДРЕСА_1, в власником решти - її брат ОСОБА_3 останній дуже часто ображає батька ОСОБА_5, оскільки невдоволений тим, що той подарував їй свою частину квартири, хоче забрати собі всю квартиру. 01 березня 2018 року до неї звернувся батько ОСОБА_5 зі сльозами та з проханням допомогти, оскільки ОСОБА_3 образив його та виганяв з квартири. Вона викликала поліцію і коли вони з патрульними приїхали до вказаної квартири, брат вів себе зухвало навіть в присутності поліцейських, продовжував ображати та принижувати батька. Підтверджує, що всі речі в квартирі належать їх батькам і ОСОБА_3 без дозволу батька забрав його шафу.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Однак не визнання вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 73-2 КУпАП спростовується матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі, та поясненнями свідків які як під час розгляду справи у суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду підтвердили усі обставини справи.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Ю. Іванченко

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ