Справа № 645/4722/17
Провадження № 3/645/17/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Харків

Суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Шарко О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції м.Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КупАП

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, мешкає за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Коробчине, вул. Ростовська, 6,

В с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції м.Харкова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №192415 від 19.10.2017 року, ОСОБА_1, 19 жовтня 2017 року, приблизно о 19 годин 30 хвилин, керуючи автомобілем марки „Subaru Legacy, державний номерний знак НОМЕР_1, в районі будинку №114, по Салтівському Шосе, у м.Харкові, виконуючи поворот ліворуч, не надав дорогу автомобілю, який рухався в попутному напрямку, перед яким не зайняв відповідне крайнє ліве положення, чим порушив п. 10.5 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Suzuki Grand Vitara», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не погодився з оцінкою його дій працівниками поліції заявив клопотання про призначення у справі судової авто технічної експертизи, пояснив суду, що в зазначений в протоколі день та час, керуючи автомобілем „Subaru Legacy, державний номерний знак НОМЕР_1, він рухавяс по вул. Салтівське Шосе, у м.Харкові, закінчував маневр лівого повороту, приблизно зі швидкістю 5 км/год, на йог думку, водій автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2 рухався з перевищенням швидкості приблизно 80-100 км/год, а саме порушив п.п.12.1, 12.3 ПДР України.

Як вбачається з пояснень водія автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2, 19.10.2017 року, приблизно о 19 год. 30 хв., він рухався по вул. Салтівське Шоске, зі сторони вул. Тракторобудівників, у напрямку вул. ОСОБА_3, проїхавши світлофор, навпроти інтернату, обїжджаючи в лівій смузі два припарковані автомобіля,проїхав повз одного автомобіля, а другий почав різкий розворот на зустрічну смугу без ввімкненого повороту з правого ряду, намагаючмсь уникнути зіткнення, виїхав на зустрічну смугу, почав гальмувати, відстань між ними була маленька, щоб уникнути зіткнення.

Під час проведення перевірки за результатами дорожньо-транспортної пригоди у справі була призначена автотехнічна експертиза, проведення якої доручено експертам Харківського НДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_4.

Згідно висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №24017/8513 від 13 квітня 2018 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля „Subaru Legacy ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.9.2 «б», 9.4, 10.1, 10.4 ПДР України. В даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення транспортних засобів для водія визначалась шляхом виконання ним вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Subaru Legacy ОСОБА_1 визначалися шляхом виконання ним вимог п.п.10.1 та 10.4.ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Subaru Legacy ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 10.4.ПДР України і знаходилися, з технічної точки зору, у причинному звязку з виникненням даної ДТП. Якщо перед виконанням маневру лівого повороту на автомобілі «Subaru Legacy не був увімкнений сигнал лівого повороту, як зазначає водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2, то дії автомобіля «Subaru Legacy ОСОБА_1, також не відповідали вимогам п.п.9.2 б, 9.4. ПДР України, однак з технічної точки зору в причинному звязку з виникненням даної ДТП не знаходились.

Також надано два варіанти згідно пояснень обох водіїв. 1й варіант, згідно пояснень водія автомобіля Subaru Legacy ОСОБА_1, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2М.„ повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 12.3, 12.4,12.9б ПДР України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2 при обраній швидкості руху мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, без застосування маневру ліворуч, тобто шляхом виконання ним вимог п.п.10.1 та 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 12.3 ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.12.4 та 12.9б ПДР України, однак, дані невідповідності не знаходилися, з технічної точки зору, в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

2й варіант, згідно пояснень водія автомобіля«Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2М.„ повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, та 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2 при обраній швидкості руху та прямолінійному русі не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для його подальшого руху, без застосування маневру ліворуч, тобто шляхом виконання ним вимог п.п.10.1 та 12.3 ПДР України. В даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля «Suzuki Grand Vitara» ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність данної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюється протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Також, згідно з п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Із адміністративного матеріалу вбачається, що правопорушення було вчинене 19.10.2017 року.

Як встановлено судом, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи по суті, закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП, що відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 ч. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин , що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, на думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у звязку з закриттям провадження вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого йому адміністративного правопорушення судом не встановлюється.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КупАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

В іншій частині постанова оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко