АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа № 33/796/1485/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Захарова А.С.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 23 травня 2018 року апеляційну скаргу захисника Дяченка В.В. на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

01 березня 2018 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_4. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Згідно з постановою 03 грудня 2017 року, о 12 годині 20 хвилини, ОСОБА_4, керуючи автомобілем «BMW 520» д.н.з.НОМЕР_2, рухаючись по вул. А.Головка, 13/1 в м. Києві, порушив п.12.1, п.13.1 Правил Дорожнього руху України /далі - ПДР України/, а саме не обрав безпечної швидкості, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник Дяченко В.В. просить скасувати вказану постанову відносно ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП було розглянуто справу за відсутності ОСОБА_4, чим позбавлено його можливості подати додаткові докази і заявляти клопотання про допит свідків. Зокрема, ОСОБА_4 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав і тому мав намір надати свої пояснення щодо обставин пригоди, однак не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні 01.03.2018.

Разом з цим, захисник зазначає, що в день винесення оскаржуваної постанови суду, він та його довіритель ОСОБА_4 просили суд викликати працівника патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно останнього, для допиту в якості свідка та відкласти розгляд справи для належного сповіщення поліцейського про день, час і місце судового розгляду.

Тому вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та передчасною.

17 квітня 2018 року захисник Дяченко В.В. подав заяву про відкладення судового засідання призначеного на 18.04.2018, у зв'язку з перебуванням ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні, без надання відповідних медичних документів /а.с.53/.

23.05.2018 в судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_4 та його захисник Дяченко В.В. також не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином /а.с.52,58/.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 та доводи апеляційної скарги захисника Дяченка В.В., вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду щодо вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення БД№115391 вбачається, що 03 грудня 2017 року, о 12 годині 20 хвилини, в м. Києві по вул. А.Головка, 13/1, водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «BMW 520» д.н.з.НОМЕР_2, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який зупинився попереду.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

У відповідній графі протоколу містяться особисті пояснення ОСОБА_4 «з суттю адміністративного правопорушення не згоден, обставини пригоди не прийняті до уваги» /а.с.1/.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що він, керуючи автомобілем «BMW 520» д.н.з.НОМЕР_2, рухався по вул. А.Головка в м. Києві, коли по зустрічній смузі його обігнав автомобіль НОМЕР_1, різко повернувся в смуху його руху і різко загальмував. Він встиг загальмувати та зупинився перед автомобілем «Toyota Camry» на відстані приблизно 1 метр. Після чого, з автомобіля «Toyota Camry» вийшов водій та почав лаятися і погрожувати йому, коли він відкрив вікно, останній намагався його вдарити по обличчю. Щоб уникнути побоїв і шкоди своєму здоров'ю, ОСОБА_4 намагався від'їхати назад, але в цей момент водій автомобіля «Toyota Camry» знову намагався його вдарити, із-за чого він сплутав передачі та поїхав вперед, тим самим спричинив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry».

Також зазначає, що весь час водій автомобіля «Toyota Camry» не перебував за кермом, а лише намагався нанести йому тілесні ушкодження /а.с.3/.

З письмових пояснень водія автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_5 вбачається, що автомобіль «BMW 520» д.н.з.НОМЕР_2, рухаючись на вул. Солом'янській в м. Києві з великою швидкістю приблизно 120-140 км/годину, на повороті на вул. А.Головка підрізав його автомобіль з лівої смуги руху. Після чого, він зупинив свій автомобіль та вийшов з нього щоб зробити зауваження водію автомобіля «BMW 520». Після того, як він підійшов до водія, останній почав його ображати і погрожувати, що спалить його автомобіль. Зазначає, що зіткнення відбулося в момент, коли його автомобіль був припаркований і він не перебував за кермом /а.с.4/.

Тобто, ОСОБА_4 свою у вину в дорожньо-транспортній пригоді не визнав, однак в особистих письмових поясненнях зазначив, що сплутав передачі та поїхав вперед, тим самим спричинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1.

На схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 03.12.2017 зображено місце події, розташування автомобілів після зіткнення, наявні дані про її учасників і власників автомобілів, а також перелік видимих /зовнішніх/ пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок пригоди /а.с.2/.

Відповідно до п.12.1 ПРД України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПРД України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, який зупинився попереду, чим порушив п.12.1, п.13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи захисника про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_4, передбачених ст. 268 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, зокрема, захисник Дяченко В.В. особисто був повідомлений про дати і час судових засідань, у тому числі для повідомлення ОСОБА_4 /а.с.34,35,36/.

Матеріали справи містять достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі. Залишення без задоволення клопотання захисника про допит в якості свідка інспектора поліції не є підставою для скасування постанови.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Дяченка В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 01 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук