Справа № 219/3490/18
Провадження № 3/219/1467/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2018 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора СРПП № 2 Бахмутського ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селища Миронівське міста Дебальцеве Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 276300 від 22 березня 2018 року вбачається, що 22 березня 2018 року о 06 годині 10 хвилин у селищі Миронівський Бахмутського району Донецької області по вулиці Радянській біля будинку за № 25 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ПАЗ-4234», реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Особу ОСОБА_2 встановлено на підставі паспорта громадянина України серії ВС 900639, виданого Дебальцівським МВ УМВС України в Донецькій області 12 лютого 2001 року, йому розяснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулось 20 квітня 2018 року, суду пояснив, що винним себе у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнає з наступних підстав. Так, він 22 березня 2018 року о 06 годині 00 хвилин керував рейсовим автобусом «ПАЗ-4234», реєстраційний номер НОМЕР_2. Керував зазначеним автобусом у перший день після проходження стажування. Виїхавши з гаражу, розташованого по вулиці Леніна у селищі Миронівський Бахмутського району Донецької області, на вулицю Радянську, по якій проїхав приблизно 300 метрів, та був зупинений працівниками поліції, які поцікавились у нього з приводу стану гумового покриття коліс, з огляду на що він покликав директора, який підїхав через дві хвилини та повідомив поліцейським про те, що гумове покриття коліс буде змінене через два дні, після чого поїхав. У цей час відносно ОСОБА_2 вже складався протокол про адміністративне правопорушення, проте він не знав, з приводу чого він складається, оскільки вважав, що протокол складається з приводу керування ним транспортним засобом з зимовим гумовим покриттям коліс. Ніхто з працівників поліції не висував ОСОБА_2 своїх підозр з приводу перебування останнього у стані алкогольного спяніння та не пропонував пройти огляд на стан алкогольного спяніння. Додатково зазначив, що зі змістом протоколу він не ознайомився, однак підписи свої у ньому ставив, свідки під час складання протоколу не були присутні. При цьому, цього ранку медичною сестрою автотранспортного підприємства перед виїздом ОСОБА_2 за маршрутом було проведено огляд останнього, у тому числі за допомогою газоаналізатора «Драгер», що було зафіксовано у дорожньому листі.

Допитаний у судовому засіданні, яке відбулось 31 травня 2018 року, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що ОСОБА_2 є його товаришем, з яким вони знайомі приблизно 10 років, та проходили разом стажування у фізичної особи-підприємця Костюніна. 22 березня 2018 року зранку він перебував вдома, приблизно о 08 годині пішов на роботу. Приблизно о 09 годині він зустрівся з ОСОБА_2, який повідомив, що зранку його зупинили поліцейські з приводу того, що начебто він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, після чого вилучили посвідчення водія. При цьому, ОСОБА_2 розповів свідку, що не вживав алкогольні напої. Додатково зазначив, що підпис свій у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не ставив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння є обовязковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, допитаний у судовому засіданні, яке відбулось 31 травня 2018 року, свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що не був присутнім у якості свідка під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та своїх підписів, ані у протоколі, ані у доданих до нього письмових поясненнях не ставив.

При цьому, при прийнятті рішення по справі суд також приймає до уваги наданий ОСОБА_2 дорожній лист від 22 березня 2018 року, на зворотному боку якого мається відмітка лікаря про те, що лікарем о 05 годині 50 хвилин 22 березня 2018 року оглянуто ОСОБА_2, який є водієм транспортного засобу «ПАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2, та встановлено, що він є придатним до керування транспортом (а.с. 40).

Відповідно до статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у статті 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують факт порушення ОСОБА_2 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 3, 8, 9, 57 Конституції України, статтею 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 130, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко