Справа №585/793/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/257/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року, якою притягнуто

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на 01 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 01 лютого 2018 року близько 02 год. 25 хв. рухаючись по м. Ромни, керував автомобілем марки "ЗИЛ 131", реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали про вчинення адміністративного правопорушення були розглянути у його відсутність, чим позбавили останнього можливості реалізувати право на давання пояснень, в частині того, що перед виїздом в рейс на службовому автомобілі, вживав ліки та проходив медичний огляд у лікаря. Оскільки ОСОБА_3 належним чином не був повідомлений про розгляд складеного відносного нього протоколу про адміністративне правопорушення, просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити строк.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою.

Дослідивши матеріали справи, та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд протоколу про адміністративне правопорушення здійснювався у відсутність ОСОБА_3, відповідно зважаючи на те, що останній дізнався про наявність оспорюваного судового рішення лише за місцем роботи, куди надійшла постанова суду, а тому не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на цю постанову, то строк на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року підлягає поновленню, оскільки був пропущений з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом в порушення вимог ст. 280 КУпАП не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_4 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи і спростовується доказами повно та всебічно дослідженими під час апеляційного розгляду справи.

На порушення вимог ст. 279, ст. 280 КУпАП, суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, не дослідивши належним чином докази по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поміж іншим зазначається дата і місце його складання, місце та час вчинення і суть адміністративного правопорушення, а відповідно до положень ст. 251 КУпАП протокол є доказом у справі.

Так із змісту наведеного протоколу вбачаться, що подія адміністративного правопорушення відбулася 01 лютого 2018 року, про що також зазначив в своїй постанові суд.

Проте, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, медичний огляд на виявлення стану наркотичного спяніння у ОСОБА_3 було проведено 11 лютого 2018 року, тобто зі спливом десяти днів після зупинення останнього працівниками поліції, згідно складеного протоколу. На вказані протиріччя суд не звернув уваги.

З огляду на викладене, суд не може спростувати доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності, через відсутність у справі доказів, які беззаперечно б доводили вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні.

Вказане викликає сумніви у правдивості інформації, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, і усунути вказані сумніви в апеляційному суді не має процесуальної можливості.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах, при умові, що ОСОБА_3 в судовому засіданні вини не визнав.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_3, приходжу до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наведених норм права та позиції Європейського суду з прав людини, викладеній у рішенні по справі "Карелін проти Росії" від 20.09.2016 року, в якій зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи, що суд не дав належної оцінки наведеним обставинам, не вжив заходи щодо усунення вказаних недоліків протоколу про адміністративне правопорушення шляхом його повернення з цією метою відповідному органу, в порушення засад закріплених в ст. 7 КУпАП, не вірно встановив обставини справи та дійшов безпідставного висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке вчинено ним 01 лютого 2018 року, що не підтверджено належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведення винуватості особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, постанова судді про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 02 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати і провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.