АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/455/2018 Постанова винесена суддею Шкірай М.І.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, щодо якої провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито - ОСОБА_2, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_3 та її представника - адвоката ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Перевальськ Луганської області, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно постанови, суд розглянув протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №327616 від 09.12.2016 року, відповідно до якого, 09 грудня 2016року о 16 год. 55 хв. на Одеській площі в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «BMW 535i», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не витримала безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 13.1, 2.3 (б) ПДР України,за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Проте, посилаючись на встановлені при судовому розгляді обставини та матеріали справи, суддя дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу,в якій, вважаючи постанову суду прийнятою з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд, мотивувавши своє рішення тим, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року винною у вказаній пригоді було визнано ОСОБА_3, при тому, що сама постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року відносно ОСОБА_3 в матеріалах справи відсутня, неналежним чином дослідив обставини справи та помилково не притягнув до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

Крім того, суд повинен оцінити всі докази які є у справі, а саме - протокол про адміністративне правопорушення та схему ДТП.

Щодо обставин події, то апелянт зазначає, що вона рухалась по головній дорозі по вул. Кільцева дорога (естакада, що знаходиться на площі) в напрямку вул. Заболотного зі швидкістю приблизно 10-15 км/год, оскільки на даній естакаді велись дорожні роботи, тому швидкість її авто була обмежена. Проїжджаючи виїзд на естакаду від пр. Глушкова, вона почула скрип з правого боку, зупинилася і, вийшовши з машини, побачила, що в праві задні двері її авто в'їхав автомобіль BMW, який хотів з другорядної смуги, без попереджувального сигналу повороту, втиснутися в головну смугу, що підтверджується і схемою місця ДТП.

Таким чином, на думку апелянта, водій автомобіля «BMW» ОСОБА_2 не дотрималася безпечного інтервалу та порушила п. 13.3 ПДР, у зв'язку з чим в її діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Також апелянт просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови суду, як пропущений з поважних причин, оскільки вона, як потерпіла, не знала про винесення постанови, та з дня адміністративного правопорушення та по теперішній час жодних повісток, повідомлень, а також копії постанови суду вона не отримувала, а про останню дізналася лише 23.02.2017 року, коли приїхала в суд першої інстанції, щоб дізнатися про дату судового засідання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення ОСОБА_2 проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 були дотримані.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Так, відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, за яким 09 грудня 2016року о 16 год. 55 хв. на Одеській площі в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «BMW 535i», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, не витримала безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем «Lexus RX 350», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушила п.п. 13.1, 2.3 (б) ПДР України, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

З пояснень ОСОБА_2, наданих нею одразу після дорожньо-транспортної пригоди та при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, вбачається, що вона, керуючи автомобілем «BMW», рухалась по Кільцевій дорозі в сторону вул. Заболотного, по головній дорозі в крайньому лівому ряду. По напрямку її руху проводились ремонтні роботи, які всі автомобілі об'їжджали з включеними сигнальними поворотами ліворуч, і у неї також був включений сигнал повороту ліворуч. При цьому вони їхали дуже повільно, не більше 5 кілометрів на годину, оскільки був великий затор. Тому, побачивши, що позаду неї виїжджає автомобіль «Lexus», у якого швидкість була набагато більшою за її швидкість, та починає її об'їжджати з лівої сторони, тобто змінюючи рух вправо в її ряд, вона почала йому сигналити, але, зрозумівши, що водій автомобіля «Lexus» не реагує на її сигнали, зупинилася, вирішивши пропустити цей автомобіль, але автомобіль «Lexus» зачепив її автомобіль, під час чого вона почула скрежет.

Також ОСОБА_2 вказала, що після зіткнення її автомобіль знаходиться під кутом, оскільки вона разом з іншими автомобілями, які їхали перед нею, рухаючись в своєму ряду, об'їжджали поміху справа (дорожні роботи), не виїжджаючи в інший ряд, а ОСОБА_3 їхала за нею, а потім, об'їхавши її, вискочила перед нею фактично на зустрічну смугу. В результаті ДТП у її автомобілі були подряпини на передньому бампері з лівої сторони і передньому лівому крилі.

За поясненнями другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3, наданими нею в тому числі і в суді апеляційної інстанції, вона рухалася по головній дорозі з Кільцевої дороги в сторону вул. Заболотного через міст, де були дорожні роботи. В її напрямку було дві смуги для руху, вона рухалася в крайній правій смузі, не змінюючи напрямок руху, а ОСОБА_2, в'їжджаючи з другорядної дороги на головну, не пропустила її, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП у її автомобілі були пошкоджені задні праві двері. Первинний контакт її автомобіля з автомобілем «BMW» відбувся в районі її заднього правого колеса.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_3 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_2, а й письмовими доказами по справі.

Зокрема, ці обставини спростовуються і схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди, в тому числі і ОСОБА_3 без будь-яких заперечень, та в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на Одеській площі (міст Одеський) в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, їх розташування після зіткнення, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося на ділянці дороги, де по напрямку руху даних транспортних засобів велись ремонтні роботи і було встановлено дорожні знаки 1.37 «Дорожні роботи» та 4.9 «Об'їзд перешкоди зліва», а дорожня розмітка відсутня, і у кінцевому положенні після зіткнення автомобілі «Lexus» та «BMW» знаходяться під деяким кутом до поздовжньої осі проїзної частини з поперечним зміщенням в напрямку лівого узбіччя, при якому переднє ліве колесо автомобіля «Lexus» знаходиться на відстані 12,8 м від лівого (відносно напрямку руху транспортних засобів) краю проїзної частини, а заднє ліве колесо на відстані 13,3 м, автомобіль «BMW» - передньою частиною в районі розташування правої бокової частини (ближче до задньої) автомобіля «Lexus», при якому переднє ліве колесо знаходиться на відстані 15,5 м від лівого (відносно напрямку руху транспортних засобів) краю проїзної частини, а заднє ліве колесо - на відстані 16,8 м.

Відповідно до даних цієї ж схеми, в результаті зіткнення в автомобілі «Lexus» було пошкоджено праві задні двері, а в автомобілі «BMW» - ліва частина переднього бамперу, переднє ліве крило, лакофарбове покриття.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Lexus» та «BMW» свідчать про те, що задньою правою частиною автомобіль «Lexus» контактував із передньою лівою частиною автомобіля «BMW».

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявними в матеріалах справи фотографіями розташування автомобілів «Lexus» та «BMW» після зіткнення та пошкоджень автомобіля «Lexus», з яких вбачається, що пошкодження правих задніх дверей (подряпини та потертості лакофарбового покриття) мають поздовжній характер спереду на зад, що в сукупності з кінцевим положенням транспортних засобів, при якому автомобіль «BMW» знаходиться дещо позаду пошкоджень автомобіля «Lexus», а також під кутом до поздовжньої осі проїзної частини в загальному напрямку в бік лівого узбіччя, свідчить про те, що на момент контактування транспортних засобів, водій автомобіля «Lexus» виконував маневр випередження або об'їзду автомобіля «BMW», під час якого не дотримався безпечного інтервалу, тобто недотримання безпечного бокового інтервалу мало місце саме водієм автомобіля «Lexus» ОСОБА_3, а не навпаки, як стверджує апелянт.

Такий механізм дорожньо-транспортної пригоди також підтверджується і висновком експерта №12311/17-52/22296/17-52 від 29.11.2017 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про проведення транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, проведеної за постановою Апеляційного суду міста Києва, з якого вбачається, що обов'язок дотримання безпечного бокового інтервалу покладається на водія, що виконує маневри випередження або об'їзду іншого транспортного засобу, як того вимагає п. 13.3 ПДР, тобто дії водія автомобіля «Lexus», в даному випадку та за наведених умов, доцільно регламентувати та оцінювати відносно вимог п. 13.1 та (або) 13.3 ПДР.

В свою чергу, регламентувати та оцінювати дії водія автомобіля «BMW» відносно вимог даних пунктів, з технічної точки зору, недоцільно. В даному випадку дії водія автомобіля «BMW» ОСОБА_2 при умові її динамічного стану на момент пригоди можуть бути оцінені в контексті вимог Розділу 10 ПДР. В іншому випадку, за умови її статистичного стану на момент пригоди (як то вказує водій ОСОБА_2), її діями умови не виникнення пригоди не визначались. До цього, вимогами Правил дорожнього руху для такої дорожньої обстановки також не передбачені норми, які б регламентували дії водія нерухомого автомобіля.

Отже, сукупністю досліджених судом доказів спростовуються доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та її пояснення в апеляційному суді щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди та про винуватість ОСОБА_2, у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року ОСОБА_3 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП по цим же обставинам цієї ж дорожньо-транспортної пригоди, за якою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_3, яка не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «BMW 535і», державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Відповідно до визначення терміну «безпечний інтервал», яке міститься у п. 1.10 ПДР, - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Зважаючи на обставини, встановлені в постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 20.01.2017 року, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди щодо напрямків руху водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, фотографіяй та висновку експерта, вважаю, що водій ОСОБА_2 не допускала порушення вимог п.п. 13.1, 2.3 (б) ПДР України, та відповідно в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

А відтак, надавши належну оцінку встановленим по справі обставинам та наявним у справі доказам, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху, які призвели до виникнення ДТП, і відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження в справі.

За таких обставин постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2017 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.