Справа № 587/2821/17
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 травня 2018 року суддя Сумського районного суду Степаненко О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревій В.М., представника потерпілого ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши адміністративну справу, що надійшла від Сумського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
З протоколу серії АП2 № 520418 від 10 жовтня 2017 року вбачається, що 09 жовтня 2017 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_3, рухаючись по автодорозі з с. Северинівка по напрямку до с. Головашівка, яка не має покриття та знаходилась в мокрому стані, керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1, різко та безпричинно загальмував, чим створив аварійну ситуацію та допустив зіткнення з поліцейським автомобілем TOYOTA PRIUS д.н. 112327, яким керував працівник поліції ОСОБА_4 і який з увімкненими маячками «синього» кольору та спеціальним звуковим сигналом рухався позаду в попутному напрямку та переслідував автомобіль HYUNDAI під керуванням ОСОБА_3, який порушив п. 12.9 «г», 3.1 Правил Дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.
Згідно п. 12.9 «г» Правил дорожнього руху України - водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Відповідно до п. 3.1 Правил дорожнього руху України водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, пояснивши, що 09 жовтня 2017 року близько 22 год. 30 хв. він, керуючи автомобілем HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався спочатку в місті Суми, потім по автодорозі з с. Северинівка в напрямку до с. Головашівка. В подальшому він звернув на ґрунтову дорогу, по якій продовжив рух. Він не бачив поліцейської машини, яка б їхала за ним. Проїхавши деяку відстань по ґрунтовій дорозі, він вирішив зупинитися за власної потреби, і коли зупинився, то відчув удар. Як з*ясувалося згодом, поліцейська машина врізалася в його автомобіль.
Свідок ОСОБА_5 пояснив, що 09 жовтня 2017 року він ніс службу, патрулюючи містом Суми. Близько 22 год. по рації було повідомлення, що автомобіль HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив порушення Правил дорожнього руху, не реагує на вимогу зупинитися. Він та інший інспектор поліції ОСОБА_6 почали переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_3, який на великій швидкості почав тікати, виїхав за місто, рухаючись по Білопільському шосе, потім в районі с. Головашівки звернув на ґрунтову дорогу, продовжуючи тікати. Вони продовжували переслідування, рухаючись позаду, зліва дороги знаходилось кукурудзяне поле, справа - лісосмуга. Через деякий час ОСОБА_3 різко загальмував, він (ОСОБА_4Ф.) викрутив руля вліво, намагаючись уникнути зіткнення, але дистанція була маленька, дорожнє покриття не дозволяло здійснити обгін, тому сталося зіткнення
з автомобілем під керуванням ОСОБА_3, який, на думку свідка, порушив п. 12.9 «г», 3.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.
Свідок ОСОБА_6 дав суду аналогічні показання, пояснивши що відеозапис вчиненого правопорушення відсутній, за браком часу нагрудна камера не була увімкнена, стаціонарної апаратури на автомобілі не було.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що під час переслідування автомобіля під керуванням ОСОБА_3 останній різко загальмував, внаслідок чого машина патрульної поліції, яка переслідувала ОСОБА_3, який грубо порушував Правила дорожнього руху, врізалася в машину порушника.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до ст.283 КУпАП виносить постанову.
За постановою суду від 29 січня 2018 року по даній справі була призначена судово-автотехнічна експертизи, проведення якої доручено експерту-автотехніку ОСОБА_8, який брав участь у судовому засіданні і мав можливість задати питання обом водіям транспортних засобів і з*ясувати відомості, необхідні для проведення експертизи.
На вирішення експертизи були поставлені питання:
1.Яким чином повинен був діяти в даній дорожній ситуації водій автомобіля HYUNDAI SANTA FE, реєстраційний номер НОМЕР_1?
2.Яким чином повинен був діяти в даній дорожній ситуації водій автомобіля TOYOTA PRIUS д.н. 112327?
3.Чи є невідповідності вимогам Правил дорожнього руху в діях водія автомобіля HYUNDAI SANTA FE і які з них знаходяться в причинному звязку з настанням ДТП?
4.Чи є невідповідності вимогам Правил дорожнього руху в діях водія автомобіля TOYOTA PRIUS і які з них знаходяться в причинному звязку з настанням ДТП?
5.Чи мали водії транспортних засобів технічну можливість запобігти дорожньо транспортній пригоді і яким чином?
По причині наявності не усунутих суперечностей відносно обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, які усунути експертним шляхом не уявляється можливим, постановлені питання розглядались експертом, беручи до уваги свідчення обох водіїв.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 74 від 20 березня 2018 року в даній дорожній ситуації (згідно пояснень водія ОСОБА_5 ), водій автомобіля «Хюндай» повинен був діяти відповідно до вимог п.2.4, 2.9 а, 12.9 г, 12.6 г,, 12.9 б Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Тойота» повинен був діяти відповідно до вимог п. 3.1, 13.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Хюндай» вбачається невідповідність вимогам п.2.4, 2.9 а, 12.9 г, 12.6 г,, 12.9 б Правил дорожнього руху України, які не знаходяться в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Тойота» вбачається невідповідність вимогам п. 3.1, 13.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля «Тойота» мав технічну
можливість попередити зіткнення, а водій автомобіля «Хюндай» не мав технічної можливості попередити зіткнення.
За варіантом №2 ( виходячи зі свідчень водія автомобіля «Хюндай»), в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Хюндай» повинен був діяти відповідно до вимог п.2.9 а, 15.1, 15.2, 15.9 ж Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Тойота» повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3,13.1,13.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Хюндай» вбачається невідповідність вимогам п. 2.9.а, 15.1, 15.2, 15.9 ж Правил дорожнього руху України, які не знаходяться в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. З технічної точки зору в діях водія «Тойота» вбачається невідповідність вимогам п. 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди. Водій автомобіля «Тойота» мав технічну можливість попередити зіткнення, а водій автомобіля «Хюндай» не мав технічної можливості попередити зіткнення.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Досліджені судом докази не дають можливості зробити однозначний висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не може суд покласти в основу судового рішення і показання свідків, які є працівниками поліції, отже, можуть бути зацікавленими у вирішенні справи.
Заслухавши пояснення водіїв ОСОБА_3, ОСОБА_4, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та висновок судової автотехнічної експертизи, вважаю за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_3 закрити за недоведеністю його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В :
Закрити справу відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя