18.05.2018 Справа №607/3457/18
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 607/3457/18

18 травня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, військовослужбовець військової служби за контрактом, займає посаду номер обслуги першої гармати першого гаубичного артилерійського взводу сьомої гаубичної артилерійської батареї третього гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 (військова частина), зареєстрований по АДРЕСА_2

за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:
20 лютого 2018 року, в умовах особливого періоду, військовослужбовець строкової служби солдат ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 м.Тернополя.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча про час та місце судового засідання неодноразово був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки .

Враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю, що розгляд справи можна провести у відсутності ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що з 03.11.2016 року ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 як військовослужбовець військової служби за контрактом, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожній честю і гідністю військовослужбовця, знати та виконувати свої службові обов`язки, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, а також утримуватись від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом) занять.

Встановлено, що 20 лютого 2018 року солдат ОСОБА_1 незважаючи на вищезазначені вимоги Закону, діючи всупереч інтересам служби, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 .

21 лютого 2018 року солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся в розташування військової частини.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом про військове адміністративне правопорушення за №13 від 26 лютого 2018 рок, яким підтверджується факт самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини 20 лютого 2018 року та повернення 21 лютого 2018 року.

- витягами з наказів командир військової частини НОМЕР_1 від 03 листопада 2016 року за № 246, 08 листопада 2016 року за №250, 20 лютого 2018 року за №41, 22 лютого 2018 року за №43, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ;

- службовою характеристикою від 20 лютого 2018 року;

- медичною характеристикою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , начальника розвідки штабу третього гаубичного артилерійського дивізіону ВЧ НОМЕР_1 від 22 лютого 208 року, якими підтверджується факт самовільного залишення ОСОБА_1 військової частини та відсутності останнього на службі у період з 20 по 21 лютого 2018 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП тобто самовільне залишення військової частини військовослужбовцем строкової служби тривалістю до трьох діб, вчинені в умовах особливого період.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є військовослужбовцем строкової служби, вчинення правопорушення вперше, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-11, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя