Справа № 379/163/18 Головуючий у І інстанції Зінкін В. І.
Провадження № 33/780/423/18 Доповідач у 2 інстанції Орел А. І.
Категорія 147 29.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду Київської області Орел А.І. при секретарі Яремі К.О. з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Таращанського районного суду Київської області від 04.04.2018 року, якою її визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 04.04.2018 року ОСОБА_2 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Як зазначено в постанові суду, 10.02.2018 року о 00 годині 40 хвилин в м. Тараща по вул. Видна водій ОСОБА_2 керувала автомобілем ВАЗ НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння з наступними ознаками: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовилася в присутності двох свідків.

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі ч.1 ст. 247 та п.3, ч.1 ст. 284 КУпАП. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що вона не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у протоколі не вказано який саме огляд вона повинна була пройти на вимогу поліцейського. З протоколу не зрозуміло, в чому саме вона обвинувачується. Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, відсутнє направлення на огляд, водія не відстороняли від керування, показання свідків не узгоджуються з протоколом про адміністративне правопорушення. Працівники поліції не роз'яснили їй права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Вважаю, що судом вірно встановлені фактичні обставини справи та їм дана належна юридична оцінка. Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поскільки вона 10.02.2018 року в 00 годині 40 хвилин в м. Тараща по вул. Видна керувала автомобілем ВАЗ НОМЕР_2 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками стану алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовилася в присутності двох свідків.

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, їх поясненнями в судовому засіданні та іншими доказами.

Вказані докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи ОСОБА_2 стосовно того, що вона не була в стані алкогольного сп'яніння та не відмовлялася від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які пояснили в суді першої інстанції, що близько першої години ночі в лютому 2018 року поверталися додому. Коли піднімалися по вул. Видна їх на великій швидкості обігнав автомобіль ВАЗ - НОМЕР_2, за яким з увімкненими маяками та сиреною їхав автомобіль поліції. Коли вони піднялися вище, їх запросив працівник поліції бути понятими. Вони бачили, що ОСОБА_6 була в нетверезому стані, бо коли виходила з автомобіля, впала на коліно. Коли поліцейський запропонував ОСОБА_6 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" чи у медичному закладі, вона відмовилась. Потім був складений протокол, який вони підписали.

Показання цих двох свідків повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_3 - працівника поліції, який складав протокол.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння вважаю такими що не заслуговують на увагу та безпідставними.

Стаття 266 КУпАП регламентує порядок проведення огляду на стан сп'яніння.

Згідно з «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція визначає дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв'язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від будь-якого запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням законодавства.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції, оскільки огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння не проводився в зв'язку з її відмовою.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не роз'яснили їй права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є необґрунтованими, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, шо ОСОБА_2, хоч і відмовилась від дачі пояснень, однак підписала протокол, відповідно до якого їй роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП .

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_2 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним скоєному і особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постановуТаращанського районного суду Київської області від 04.04.2018 року щодо неї, без зміни.

С У Д Д Я :