П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/399/18

25 травня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Флоряк Д.В.,

секретаря судового засідання Буратчук О.В.,

прокурора Богака А.В.,

правопорушника ОСОБА_1

захисника-адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3«а» АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, депутата Надвірнянської районної ради, громадянина України

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

23.02.2018 року до суду надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

З протоколу № 40 про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією від 21.02.2018 року, вбачається, що відповідно до рішення Надвірнянської районної ради від 03.12.2015 №1-12015 «Про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів Надвірнянської районної ради сьомого скликання» ОСОБА_1 визнано депутатом Надвірнянської районної ради Івано-Франківської області. За таких обставин ОСОБА_1, як депутат місцевої ради, у відповідності до підпункту «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» і зобов'язаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно наявної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на рухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, ОСОБА_1 з 02.10.2017 року є власником майна у вигляді будівлі хлібопекарні з магазином та офісним приміщенням, яка знаходиться в с Бистриця, урочище Центр, будинок 136 а, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, площею 225,9 кв. м.

З інформаційної довідки приватного нотаріуса Надвірнянського нотаріального округу Івано-Франківської області №11/01-16 від 16.02.2018 року, ціна майна у вигляді будівлі хлібопекарні з магазином та офісним приміщенням, яка знаходиться за адресою: с Бистриця, урочище Центр, будинок 136 а, Надвірнянського району, Івано-Франківської область, площею 225,9 кв. м., отриманого ОСОБА_1 згідно договору дарування у власність, відповідно до екпертної оцінки, виконаної 05.06.2017 року ТЗОВ «Естейт ОСОБА_3», становить 90560,00 грн.

Згідно з приписами підпункту є. 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України, одним із виду доходу є дарунок.

Відповідно до положень статей 251-253 Цивільного Кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі сплином якого пов'язана дія чи подія має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Тобто упродовж періоду з 00.00 03.10.2017 р. по 23.59 12.10.2017 р. у ОСОБА_1 виник обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а зробив це несвоєчасно - 29.01.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1, будучи депутатом Надвірнянської районної ради та суб"єктом відповідальності за правопорушення, пов"язані з корупцією, 02.10.2017 року отримав дохід у вигляді будівлі хлібопекарні з магазином та офісним приміщенням в с. Бистриця, урочище Центр, будинок 136 а, Надвірнянського району, вартістю 90560,00 грн., що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів доходів громадян, встановлених на 1 січня 2017 року (80000 грн.) та в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних правопорушень визнав частково, зазначив, що він не усвідомлював протиправний характер своїх дій і не мав умислу не повідомляти НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, оскільки його ніхто не повідомляв про необхідність внесення таких змін, вважав, що про наявність в нього у власності майна він зобов"язаний зазначити в поточній декларації. Також в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження в справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Захисник-адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні також настоює на закритті провадження в справі у звязку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП

Прокурор в судовому засіданні по розгляду даної справи вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю, а тому просить визнати його винним у вчиненні даного корупційного правопорушення, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити в зв"язку з закінченням на момент розгляду строків, визначених КУпАП України.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, позицію прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов»язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією" № 13 від 25 травня 1998 року роз'яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статтями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з'ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито (п. 20 Постанови).

В свою чергу, виходячи з ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП".

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у звязку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі "ОСОБА_4 проти України", Заява № 21722/11).

Таким чином в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країни, які підписали Конвенцію.

Окрім іншого, п. 7 ст. 247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з вимог ст. 284 КУпАП, при прийнятті рішення в резолютивній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень чи про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи, а в даному випадку про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 7, 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення в Апеляційний суд Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.