Номер провадження: 33/785/371/18
Номер справи місцевого суду: 523/175/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Тьосовій Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винною в тому, що вона 01.12.2017 року приблизно о 14 годині 08 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в провулку Некрасова в м. Одесі, при зміні напрямку руху, а саме обїзді перешкоди (припаркованого автомобілю), не переконалася в безпеці маневру, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем марки Мерседес, д/н НОМЕР_2, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На дану постанову ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови ОСОБА_2 зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, неповно зясовані всі фактичні обставини справи, надана неналежна оцінка наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, а також необґрунтовано застосоване надто суворе стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повному обсязі дослідженні моменти скоєння ДТП, місце розташування транспортних засобів, пояснення ОСОБА_3, які відрізняються один від одного, належним чином не досліджена схема ДТП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити; думку ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану постанову без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При перевірці матеріалів справи було встановлено, що судом першої інстанції вищевказані вимоги Закону не були дотримані в повному обсязі.

Так, обґрунтовуючи висновок щодо доведеності вини ОСОБА_2, суд у своїй постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №000055 від 14.12.2017 року, схеми місця ДТП та письмові пояснення учасників ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3

При цьому в постанові лише перелічені зазначені докази, однак належної правової оцінки їх змісту судом не надано.

Під час повторного дослідження апеляційним судом вказаних доказів було встановлено, що дані матеріали справи не підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що зіткнення транспортних засобів мало дотичний характер. Що підтверджується письмовими поясненнями учасників ДТП, їх показаннями в судовому засіданні апеляційного суду, а також долученими до матеріалів справи фотографіями з місця пригоди.

Крім того, до матеріалів справи долучені дві різні схеми ДТП, на обох з яких місцем зіткнення зазначено середину проїжджої частини вулиці Некрасова, через яку проходить роздільна лінія дорожньої розмітки. З даних схем видно, що зіткнення сталось прямо на роздільній лінії дорожньої розмітки, у звязку з чим апеляційний суд доходить висновку про те, що обидва транспортні засоби знаходились у своїх смугах для руху та не виїжджали на зустрічну смугу.

З огляду на дані схеми ДТП неможливо зробити висновок, що саме порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2, а саме невиконання нею вимог п. 10.1 ПДР України при обїзді перешкоди стало причиною зіткнення транспортних засобів.

З письмових пояснень учасників ДТП та свідка ОСОБА_4 вбачається, що кожен з водіїв, виконуючи маневр обїзду перешкоди, виконав вимоги ПДР України, переконався у безпечності маневру та пропустив зустрічний транспорт.

Викладені обставини підтвердили в судовому засіданні апеляційного суду учасники ДТП, кожен з яких наполягав на тому, що ним були дотримані правила дорожнього руху, а також та свідок ОСОБА_4, який зазначив, що ОСОБА_2 дотрималась вимог ПДР України.

Суд першої інстанції на дані пояснення уваги не звернув, належної правової оцінки їм не надав, розбіжності та протиріччя у письмових поясненнях учасників ДТП не усунув, та у постанові не зазначив, яким саме чином дані докази підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Більш того, з долученої до матеріалів справи схеми ДТП на аркуші справи 5 вбачається, що місце зіткнення знаходиться на більшому віддаленні від перешкоди, обїзд якої здійснювала ОСОБА_2, ніж відстань між автомобілем ОСОБА_3 та перешкодою, яку обїжджав він. Вищевикладене свідчить про те, що в момент зіткнення ОСОБА_2 завершувала маневр обїзду перешкоди, оскільки проїхала більшу відстань, а ОСОБА_3 тільки розпочинав здійснення аналогічного маневру, тому він повинен був пропустити зустрічний транспорт та дочекатись, поки водій зустрічного автомобіля завершить виконання маневру, який був розпочатий раніше.

Вказаним обставинам суд першої інстанції також уваги не приділив, чим допустив неповноту і однобічність розгляду справи, що потягло за собою невідповідність висновків, викладених у постанові, фактичним обставинам справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовуються матеріалами справи, апеляційний суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про обґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв'язку з чим вважає за необхідне її задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 01.02.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5