АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/816/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Сазонова М.Г.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ЖукО.В.,

розглянувши 23 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2017 року постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно з постановою 30 червня 2017 року, о 05 годині 50 хвилин, ОСОБА_4, керував автомобілем «BMW» д.н.з.НОМЕР_1 по вул. А.Малишка у м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння. Так, він близько 6 годин підряд їхав з міста Одеси і був втомлений, коли о 05 ранку його зупинили працівники поліції. Свідків було запрошено через 20 хвилин після проходженням ним огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», вони лише підписали бланки пояснень і пішли по своїм справам. Працівниками поліції не було проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не було надано відповідні свідоцтва про його державну реєстрацію і повірку та не роз'яснено апелянту його права, тому він погоджувався пройти огляд на стан сп'яніння лише в медичному закладі, про що також свідчать його особисті пояснення в протоколі «незгоден». Акт огляду на стан сп'яніння він не підписував.

На думку апелянта, викладені в протоколі та поясненнях свідків час, місце і обставини події, різні адреси місця проживання свідка ОСОБА_5, а також розписка про залишення транспортного засобу на зберігання за адресою, де відсутня відповідна автомобільна стоянка, не відповідають дійсним обставинам справи та його поясненням. Зокрема, апелянт стверджує, що автомобіль у нього не вилучався і він продовжив керувати ним /відповідний чек з автозаправки додається/.

Тому вважає, що огляд на стан сп'яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП є недійсним і підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Крім того, ОСОБА_4 звернувся з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що він не отримував судових повісток про призначення справи до розгляду, а у період часу з 04 серпня 2017 року по 20 жовтня 2017 року перебував на стаціонарному лікуванні. Копію постанови суду він отримав лише 27.12.2018, тому просить поновити строк на її апеляційне оскарження.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_4, який її підтримав та просив задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні у період часу з 04 серпня 2017 року по 20 жовтня 2017 року /а.с.24/, а матеріали справи не містять даних щодо належного його сповіщення про дату судового розгляду та направлення йому копії оскаржуваної постанови суду.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№110939 вбачається, що 30 червня 2017 року, о 05 годині 50 хвилин, в м. Києві по вул. А.Малишка водій ОСОБА_4 керував автомобілем «BMW» д.н.з.НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку провадився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,91 проміле/а.с.1/.

У відповідній графі протоколу зазначено про відсутність у ОСОБА_4 прав на керування транспортним засобом та складання постанови АР№467208.

До протоколу додано чек тестування на алкоголь №332 підписаний інспектором, який проводив тестування, і особисто ОСОБА_4 /а.с.2/

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду на стан сп'яніння позитивний 0,91 проміле. З результатами ОСОБА_4 погодився, про що наявний його підпис у відповідній графі. Акт також підписаний двома свідками /а.с.3/.

В акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів наявні анкетні дані, місце проживання та особисті підписи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Будь-яких підстав ставити під сумнів належність цих підписів матеріали справи не містять.

Також до протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, з яких вбачається, що 30.06.2017 о 06 годині 02 хвилини, вони стали свідками того, як водій ОСОБА_4 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Результат позитивний 0,91 проміле /а.с.4,5/.

Норми КУпАП не передбачають обов'язок допиту свідків безпосередньо в судовому засіданні судом першої чи апеляційної інстанції, а тому письмові пояснення свідків є належним і допустимими доказами по справі, містять їх анкетні дані та підписані останніми 30.06.2017.

Згідно відповіді з Департаменту патрульної поліції УПП у місті Києві №8186/41/11/2/02-2018 від 27 березня 2018 року, не можливо забезпечити виконання запиту суду про надання відео-аудіо записів фіксації події 30.06.2017 вчиненого ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вказана інформація зберігається на серверах поліції лише в межах 30 днів /а.с.47/.

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Частиною 2 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 30.09.2016 ОСОБА_4 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, працівниками поліції дотримано вимоги ст. 266 КУпАП, а пояснення ОСОБА_4 щодо обставин події не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду. Вважаю, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про доведеність вини ОСОБА_4 в порушенні п.2.9 «а» ПДР України.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_4 накладено в межах санкції ч. 2 ст. 130 КпАП України, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук