справа № 415/1109/18
провадження № 3/415/377/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не є особою з інвалідністю, працюючого водієм в ПП «Лісавтотранс», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

09 лютого 2018 року о 23 годині 49 хвилин, ОСОБА_1, керував власним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, в районі будинку № 428 по вулиці В.Сосюри міста Лисичанська, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Стан алкогольного спяніння підтверджується висновком № 209 від 10.02.2018 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння».

09 лютого 2018 року о 23 годині 49 хвилин, ОСОБА_1, керуючи власним транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, в районі будинку № 159 по проспекту Перемоги міста Лисичанська, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою звукового сигналу та проблискового маячка синього та червоного кольору, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі марки «RENAULT DUSTER» д.н.з. 3180 в районі будинку № 102 по проспекту Перемоги міста Лисичанська, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

ОСОБА_1 від підпису в протоколах про адміністративні правопорушення БР № 245118 та БР № 245398 від 10.02.2018 року, складених інспектором роти № 3 батальйону УПП в Луганській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 відмовився, однак надав письмові пояснення в протоколі № БР № 245118, а саме зазначив: «за кермом була дружина, він її зустрічав біля підїзду». Дії співробітників поліції до відповідних інстанцій не оскаржував.

У судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП, не визнав та пояснив, що дійсно 09 лютого 2018 року, у вечірній час, він разом із співмешканкою ОСОБА_3, приїхав на власному автомобілі марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_1, до кафе «Морозко», де ОСОБА_3 домовилася зустрітися зі своєю подругою ОСОБА_4. В даному кафе ОСОБА_3 алкогольних напоїв не вживала, оскільки проходила лікування у стаціонарі лікарні, а він вживав, тому за кермо автомобіля він не сів. Автомобіль рухався по вулиці Сосюри міста Лисичанська, за кермом була ОСОБА_3, доїхавши до повороту, ніяких сигналів з боку поліції вони не чули. Спочатку вони хотіли відвести додому ОСОБА_4 з її чоловіком, але передумали та вирішили їхати до свого місця мешкання, до будинку № 102 по проспекту Перемоги. Коли заїхали у двір, то побачили, що до них підїжджає автомобіль патрульної поліції. Зупинившись біля підїзду будинку у ОСОБА_3 заклинило водійські двері і, щоб допомогти їй, вони помінялися місцями, тому з автомобіля він вийшов першим, а потім співмешканка. Співробітники поліції запитали в нього документи та запитали, чому вони не зупинилися на їх вимоги, на що він відповів, що ніяких сигналів про зупинку не чули. Для встановлення його особи надав свою згоду проїхати до відділку поліції. Не заперечує, що був нетверезий, але на місці зупинки, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER». На питання суду зазначив, що з висновком лікаря-нарколога був згодний, оскільки не заперечував факт вживання спиртних напоїв, але наполягав, що за кермом він не знаходився, дій співробітників поліції з приводу керування транспортним засобом, у встановленому законом порядку, не оскаржував. З поясненнями співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2, наданими у судовому засіданні, був не згодний.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, пояснила, що ОСОБА_1 являється її співмешканцем, та саме, 09 лютого 2018 року, у вечірню годину, вона на автомобілі «Нива», належному ОСОБА_1, приїхали до кафе «Морозко», де зустрілися з друзями ОСОБА_4, яка була її колишньою колегою по роботі та її чоловіком ОСОБА_6. Алкогольних напоїв в кафе вона не вживала. Коли зібралися їхати додому, ОСОБА_1 сів за кермо, але вона сказала йому, що не поїде з ним у нетверезому стані і сама сіла за кермо автомобіля, а друзі сіли на задні сидіння. Вона бачила у бокове дзеркало, що позаду рухається автомобіль патрульної поліції, на якому горіли проблискові маячки синього кольору, червоного включено не було, а також не давались команди в гучномовець. Заїхавши у двір будинку, патрульний автомобіль рухався за ними і вона здивувавшись подумала, що напевне хтось із співробітників мешкає в їхньому будинку. І лише коли їх автомобіль підїхав до підїзду, на патрульному автомобілі загорілися червоні проблискові маячки. Зупинившись, вона не змогла відкрити двері автомобіля, і тоді, вони помінялися з ОСОБА_1 місцями, він почав відчиняти двері, а вона вийшла з переднього пасажирського сидіння. Співробітники поліції підійшли до них та не представившись, почали перешкоджати їм зайти до підїзду будинку. На питання суду відповіла, що має посвідчення водія з 25.10.2006 року.

Допитана в судовому засіданні, за клопотанням правопорушника, свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, пояснила, що знайома з дружиною ОСОБА_1 - ОСОБА_3, як колишньою колегою по роботі, та саме 09 лютого 2018 року, вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_6 знаходилися у місці Сєвєродонецьку на дні народження, а потім, о 21 годині, приїхали до місця Лисичанська і пішли до кафе «Морозко», де призначили зустріч з ОСОБА_7 та ОСОБА_1. У кафе ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а ОСОБА_7 - не вживала, оскільки приймала ліки. Просидівши у кафе близько 2-х годин, ОСОБА_1 із ОСОБА_7 почали сваритися, і ми всі зібралися їхати додому, при цьому, ОСОБА_7 запропонувала підвезти їх додому. Спочатку за кермо сів ОСОБА_1, але ОСОБА_7 йому сказала, що не поїде із ним нетверезим, і вони помінялися місцями, ОСОБА_7 сіла за кермо, а ОСОБА_1 на переднє пасажирське сидіння. По ходу руху ОСОБА_7 з ОСОБА_1 запросили нас у гості до себе додому. Поліцейських я не бачила, ніяких попереджувальних сигналів не чула. Коли заїхали до двору будинку і зупинилися, у ОСОБА_7 заклинило двері і ОСОБА_1 пересівши почав відкривати двері. І тільки після цього, підійшли співробітники поліції, чому їй було невідомо, оскільки вона розмовляла із чоловіком і нічого не чула. Після чого, вони з чоловіком підійшли, попросили співробітників поліції представитися, на що вони не відреагували, документів не показали, розмовляли із ними на підвищених тонах. Стверджує, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Допитаний в судовому засіданні, за клопотанням правопорушника, свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, пояснив, що 09 лютого 2018 року, у вечірню годину, він та його дружина ОСОБА_4 зустрілися з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 у кафе «Морозко» міста Лисичанська. Через деякий час, вони вчотирьох на автомобілі «Нива» поїхали додому. Автомобіль рухався по вулиці Сосюри міста Лисичанська. Попереджувальних сигналів з патрульного автомобіля, він не чув, побачив тільки у дворі будинку, коли автомобіль зупинився. Поліцейські підбігли, не представилися та попросили документи у ОСОБА_1. На що той відповів, що за кермом була дружина. І він теж підтверджував, що за кермом ОСОБА_1 не був. Пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER» співробітники поліції ОСОБА_1 не пропонували.

Допитаний в судовому засіданні, у якості свідка, інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, пояснила, що 09 лютого 2018 року, у вечірній час, вона була на чергуванні у складі екіпажу разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Приблизно о 23 годині 49 хвилин, вони на патрульному автомобілі рухалися по вулиці Сосюри міста Лисичанська та побачили, що водій автомобіля «Нива» порушив правила дорожнього руху України, не увімкнувши сигнал повороту. Вони почали давати команди у гучномовець, а також проблисковими маячками синього і червоного кольору, які були зафіксовані нагрудною відеокамерою, на які, даний автомобіль ніяк не відреагував та не зупиняючись рухався далі, у напрямку двору будинку № 102 по проспекту Перемоги міста Лисичанська. Їх патрульний автомобіль їхав позаду на відстані 100 метрів. Коли автомобіль «Нива» зупинився біля підїзду будинку, їх патрульний автомобіль відразу підїхав до нього і було видно, як ОСОБА_1 вийшов з переднього сидіння водія, а потім вийшла жінка, оскільки автомобіль був двох дверний. Вона підійшла із ОСОБА_2 і ОСОБА_8, представилися і запитали документи. ОСОБА_1 хотів зайти до підїзду будинку, але був зупинений патрульними. В нього були наявні ознаки алкогольного спяніння. В салоні автомобіля ще знаходилися пасажири, які перебували у нетверезому стані. Дружина водія теж була нетверезою, це було видно візуально. Коли вона була поруч із свідками, ОСОБА_8 і ОСОБА_2, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння, на що він не погодився, а потім дав свою згоду поїхати до міськвідділу, сів до патрульного автомобіля, але коли передавав ключі дружині, намагався втекти з автомобіля. Після чого, був доставлений у травмпункт, після травмпункту у медичний заклад, а потім до відділку поліції, для складання адміністративних протоколів.

Допитаний в судовому засіданні, у якості свідка, інспектор роти № 3 батальйону УПП в Луганській області лейтенант поліції ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, пояснив, що 09 лютого 2018 року, о 23 годині 49 хвилин, під час несення служби у складі екіпажу «Цейлон 0115» спільно з лейтенантом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рухаючись по вулиці Сосюри міста Лисичанська, побачили автомобіль марки «ВАЗ 212140», який рухався в 100 метрах попереду від них. Повертаючи ліворуч, водій не увімкнув сигнал повороту, після чого на вимогу про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою світлового та звукового сигналу, автомобіль не зупинився, та був затриманий шляхом переслідування у дворі будинку № 102 по проспекту Перемоги міста Лисичанська. Водій вийшов першим з водійської двері автомобіля, який був двох дверним, а потім з цієї ж двері вийшла і жінка. Водій відмовився надати водійське посвідчення і сказав, що дасть тільки у відділку поліції. Вони повідомили ОСОБА_1, що в нього наявні ознаки алкогольного спяніння. Чи пропонували вони ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER», він не памятає, але напевно, що пропонували, це все повинно бути записано на відео. ОСОБА_1 від огляду на місці відмовився, потім дав згоду надати документи у міськвідділу поліції, і коли їх екіпаж рушив з місця, його дружина відчинила двері автомобіля, ОСОБА_1 почав передавати ключі і намагався втекти. Йому було зроблено попередження, на що ОСОБА_1 не відреагував, після чого, він був доставлений у травмпункт, потім у медичний заклад на огляд, а потім до відділку поліції, для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 2.4 Правил дорожнього руху України передбачено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил.

З довідки, наданої інспектором взводу № 2 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_10 вбачається, що згідно бази даних «НАІС» ГСЦ МВС України гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_11, отримував посвідчення водія ВАН № 149734 (а.с.8).

У судовому засіданні була відтворена і досліджена відео зйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 10.02.2018 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що водій автомобіля марки «ВАЗ 212140», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_1 керуючи автомобілем, не зупинився на вимогу працівників патрульної поліції про зупинку та був затриманий шляхом переслідування даного автомобіля. На запропонування йому пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного спяніння, за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER», він категорично відмовився, після чого співробітники поліції запропонували йому пройти, відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі, на що він погодився, оскільки не заперечував факт вживання спиртних напоїв, але наполягав, що за кермом він не знаходився. При проходженні огляду у медичному закладі, вбачається, що ОСОБА_1 - перебував у стані алкогольного спяніння.

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, за обставин, викладених у протоколах.

Невизнання своє провини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих органом Національної поліції адміністративних правопорушень, суд оцінює як спосіб уникнення відповідальності за скоєне, а його покази та покази ОСОБА_3, яка є співмешканкою останнього, а також покази ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які перебувають у дружніх стосунках з правопорушником, суд оцінює критично, оскільки останні є зацікавленими особами і їх покази направлені на уникнення правопорушником відповідальності.

Таким чином, суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, а також опитаних у якості свідків, співробітників патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_2, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 209 від 10.02.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння» (а.с.4), сумнівів у допустимості та достовірності якого не має, та при цьому, не виконав вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу. Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника, суду надано не було.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив два правопорушення, суд вважає необхідним застосувати правила ст. 36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 122-2 КУпАП: правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відноситься до числа більш серйозних, оскільки санкція цієї статті передбачає більш суворіше стягнення, ніж санкція ст. 122-2 КУпАП, а тому адміністративне стягнення йому необхідно призначити в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В той же час, суд дійшов висновку, що провадження у справі про притягнення правопорушника ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративні правопорушення вчинені 09 лютого 2018 року, дані справи надійшли до суду 16 лютого 2018 року, за викликом суду на 01.03.2018 року правопорушник ОСОБА_1 не зявився, про що свідчить повернуте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Оскільки, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення, про місце і час розгляду справи, і, якщо від неї надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, постановами Лисичанського міського суду Луганської області від 01.03.2018 року та 15.03.2018 року, до правопорушника був застосований привід на 12.03.2018 року та 27.03.2018 року, який органом Національної поліції виконаний не був, у звязку з відсутністю правопорушника за місцем мешкання, хоча 26.03.2018 року ОСОБА_1 був попереджений співробітниками поліції про явку до суду 27.03.2018 року о 08 годині 45 хвилин, про що свідчить його власноручна розписка, 27.03.2018 року від правопорушника ОСОБА_1 до суду була надана заява, про перенесення розгляду справи на іншу дату, у звязку із знаходженням по роботі за межами міста Лисичанська, а саме у Російській Федерації, тому розгляд справи було перенесено на 13.04.2018 року. У звязку із перебуванням судді на лікарняному, розгляд справи було відкладено на 02.05.2018 року о 08 годині 55 хвилин. У судовому засіданні 02.05.2018 року правопорушник надав клопотання для виклику і допиту у суді свідків: ОСОБА_4 і ОСОБА_6, ОСОБА_3, яке було задоволено судом і розгляд справи було перенесено на 10 травня 2018 року. У призначену дату, а саме 10.05.2018 року у судовому засіданні ОСОБА_1 знову заявив клопотання, про виклик до суду співробітників патрульної поліції, які складали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, у звязку із задоволенням якого, розгляд справи було відкладено на 14.05.2018 року. Таким чином, на момент розгляду справи у Лисичанському міському суді - 14.05.2018 року, закінчився строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, а тому, суд не мав можливості розглянути справу по суті до перебігу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Вищенаведені обставини свідчать про те що строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент винесення постанови закінчився.

Згідно положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, вважаю необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП, закрити, у звязку із перебігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 38, 130 ч.1, 122-2, 247 п. 7, 268, 284 ч. 3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.122-2 КУпАП, закрити, у звязку із перебігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова