Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області - Полюхович О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

З постанови суду вбачається, що 10 лютого 2018 року ОСОБА_1 не приділяв уваги вихованню своєму малолітньому сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який загубився на території продуктового ринку, що по вул. Пересопницькій в м. Рівне, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.Зазначає, що його дії не містять складу адміністративного, оскільки він не ухиляється від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина.

На розгляд адміністративної справи в апеляційний суд ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився у зв'язку із сімейними обставинами. В поданому клопотанні, ОСОБА_1 просить розглянути справу у його відсутності, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не виконав ці вимоги закону, а також не встановив, передбачених ст.247 КУпАП обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме не встановив чи була подія та чи є склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №616323, складений 17 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_1, не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (а.с.1).

Зокрема, в протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення та не вказано від яких саме передбачених законодавством обов'язків, з посиланням на норму закону, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, ухиляється ОСОБА_1

Між тим, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей, незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов,тощо.

Неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей являє собою бездіяльність, внаслідок якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.

Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей.

Разом з тим, з матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_1 ухиляються від виконання обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, а про його зникнення відразу повідомив працівників поліції та сам долучився до пошуків.

Таким чином, судом при розгляді справи не були з'ясовані обставини, які підлягають з'ясуванню у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, в зв'язку з чим висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є необґрунтованим та не заснованим на матеріалах справи, що тягне за собою безумовне скасування постанови.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1задовольнити.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 12 квітня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І.Полюхович