17 квітня 2018 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 з його апеляційною скаргою на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 1 лютого 2018 року, -
Цією постановою ОСОБА_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двічті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.
Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 07.11.2017 приблизно об 11 год. 20 хв. по вул Центральна,19 в селі Святопетрівське Київської обл., керував транспортним засобом «Мерседес-бенц» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння, зі згоди водія, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результати якого показали 0,37 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, вважаючи його необґрунтованим та невмотивованим ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.
Апелянт вказує, що постанова Святошинського районного суду міста Києва від 1 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.
ОСОБА_3 заперечує факт перебування його в стані алкогольного сп'яніння, посилаючись на Висновок від 07.11.2017 №397 з якого вбачається, що у громадянина ОСОБА_3 ознак сп'яніння не виявлено (а.с.16).
На цих підставах апелянт ОСОБА_3 просить постанову Святошинського районного суду міста Києва від 1 лютого 2018 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 закрити у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 та викладені доводи в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Але при винесенні постанови від 1 лютого 2018 року, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_3 до відповідальності без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки його пояснення і заперечення, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об'єктивну оцінку.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Притягуючи ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суддя виходив з тих обставин, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, не прийняв до уваги інші докази, які наявні в матеріалах справи, зокрема, Висновок Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району № 397 від 07.11.2017, який підтверджує, що ОСОБА_3 в стані сп'яніння не перебував.
В апеляційному засіданні ОСОБА_3 надано пояснення, які нічим не спростовано, а навпаки підтверджено доказами у справі, про те що з результатами огляду пристрою Драгер він категорично не погоджувався, бо був впевнений, що алкогольні напої не вживав, та просив працівників поліції направити його до медичного закладу для встановлення стану тверезості, на що йому було необґрунтовано відмовлено. Такі неправомірні дії працівників поліції змусили ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп'яніння самостійно в ЦРЛ Києво-Святошинського району Київської області від 07.11.2017, де за результатами лабораторних досліджень встановлено, що у нього не виявлено ознак сп'яніння.
Слід також зазначити, що розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд залишив поза увагою, що технічний пристрій яким проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння - Alcotest 6820 не дозволений до використання, оскільки вказаний прилад відсутній у визначеному переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33.
Отже, з наведеного можна зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 складений із значними порушенням та всупереч вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, тому такий протокол не можна вважати дійсним.
З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 1 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 1 лютого 2018 року - задовольнити.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 1 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двічті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/1026/2018

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Оздоба М.О.