Справа № 214/2100/18
3/214/1024/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПАТ «ПівнічТранс» водієм, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

21.03.2018 о 10-00 годині по вул. Спаська, біля буд. №6 у м. Кривому Розі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, складеним на підставі акта медичного огляду №609 від 26.03.2018. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, що підтверджується підписом в протоколі, повідомленнями про направлення повісток та телефонограмою від 11.06.2018, причини неявки суду не відомі (а.с. 1, 9, 13, 15-17, 18, 19, 20-22).

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме ст.268 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №069739 від 26.03.2018, відповідно до якого 21.03.2018 о 10-00 годині по вул. Спаська, біля буд. №6 у м. Кривому Розі, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, складеним на підставі акта медичного огляду №609 від 26.03.2018. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України (а.с.1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним на підставі акта медичного огляду №609 від 26.03.2018, за результатами якого ОСОБА_2 перебуває у стані опіумного спяніння (а.с.2);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2, відповідно до яких 21.03.2018 о 10-00 годин він, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Спаська м. Кривого Рогу біля буд. №6, здійснив наїзд на замет, який знаходився на обочині. В результаті цієї події автомобіль не отримав механічних пошкоджень. В салоні маршрутного таксі №397 перебувало пять пасажирів, ніхто з них не травмувався, медичної допомоги не потребують (а.с.3);

- письмовими поясненнями ОСОБА_3, з яких видно, що 21.03.2018 близько 10-00 годин, вона їхала в маршрутному таксі №397, жовта РУТА д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Спаська м. Кривого Рогу в сторону р-ну Юності. Біля буд. №6 водій маршрутки заїхав в замет, який знаходився на узбіччі. В маршрутці перебувало пять пасажирів, ніхто не постраждав (а.с.4);

- рапортом інспектора УПП в м. Кривому Розі ОСОБА_4, відповідно до якого під час патрулювання свого квадрату 21.03.2018 близько 08-50 годин поступив виклик на планшет про те, що водій маршрутки №397 жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_2 знаходиться в стані алкогольного або наркотичного спяніння. Під час обслідування території, такого транспортного засобу не виявлено. Близько 10-00 годин, по вул. Спаська, біля буд. №6 їх екіпажем виявлено автомобіль НОМЕР_1, який застряг в заметі. Керував цим транспортним засобом ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого були ознаки наркотичного спяніння, а саме тремтіння рук, порушення координації, зменшені зіниці очей. ОСОБА_2 погодився на проходження тесту на встановлення стану спяніння в медичному закладі, де попередній аналіз показав наявність морфію у його сечі (а.с.5);

- довідкою АІС про отримання ОСОБА_2 посвідчення водія серії ОАА №310635 категорії ВСДЕ (а.с. 7);

- відеозаписом, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.8).

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.п.2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного спяніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 21.03.2018 о 10-00 годині по вул. Спаська, біля буд. №6 у м. Кривому Розі, він керував автомобілем НОМЕР_1 в стані наркотичного спяніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, складеним на підставі акта медичного огляду №609 від 26.03.2018.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Так, відповідно до рапорту, судом встановлено, що водій ОСОБА_2 мав ознаки наркотичного спяніння в момент його зупинки 21.03.2018, а саме тремтіння рук, порушення координації, зменшені зіниці очей, у звязку з чим останнього доставлено до медичного закладу для визначення стану наркотичного спяніння.

Результати проведених лабораторних аналізів вказують, що ОСОБА_2 перебував в стані опіумного спяніння.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Обираючи вид стягнення, суд, відповідно до ст.33 КУпАП, враховує особу ОСОБА_2, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як її здоровю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що, згідно з вимогами ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не встановлено.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч. 2 ст.130, ст. ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Хомініч С.В.