Номер провадження 3/521/69/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2018 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Журик С.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючу,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

при секретарі Рижих В.В.,

за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1,

їй захисника ОСОБА_2,

прокурора Полякова Р.А.,

В С Т А Н О В И В :

09.10.2017 року до Малиновського районного суду м. Одеси з управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 356 від 09 жовтня 2017 року складеного старшим оперуповноваженим управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, ОСОБА_1 будучи особою, звільненою з посади головного державного інспектора відділу координації бюджетного процесу управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоуправління за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги пункту 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції».

06.06.2017 р. ОСОБА_1 була звільнена з посади головного державного інспектора відділу координації бюджетного процесу управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі наказу № 94 О від 06.06.2017 р., у звязку із зміною організаційної структури та скорочення численності працівників ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України «Розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» про що була ознайомлена під підпис того ж дня.

Згідно пункту 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

На виконання вимог законодавства ОСОБА_1 була зобовязана подати електронну декларацію у строк до 04.07.2017 р.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., несвоєчасно подала електронну декларацію після звільнення, а саме 25.08.2017 р.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факти вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами які додані до протоколу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала, заявила про наявність поважних причин, що обґрунтовують причини подачі декларації із запізненням. Відкликає всі свої пояснення і заяви, що були надані під час збору документів, оскільки вони були надані з суттєвим порушенням процедури зібрання доказів, під тиском, під диктовку особи, що складала протокол, документи підписувались без розуміння їх змісту, в стані сильного душевного хвилювання, без допомоги правника, і без будь-якого розуміння правових наслідків, що можуть нести ці документи.

ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення, в яких посилаючись на норми закону, вказує на неумисність та необережність своїх дій, які спричинили несвоєчасне подання декларації. Більш того, не передбачала можливості настання таких наслідків.

Крім того, звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає обовязкову неповажність причини несвоєчасного подання декларації. Отже, у разі якщо несвоєчасне подання декларації особи спричинене наявністю поважних причин, то таке несвоєчасне подання не є правопорушенням.

Як вказує ОСОБА_1, що це саме така ситуація, адже поважні причини несвоєчасного подання декларації є це хвороба її дитини.

ОСОБА_4, яка є донькою ОСОБА_1, було поставлено діагноз гострий токсичний гепатит, а також гострий лімфомбластний лейкоз, що підтверджується Виписним епікризом з медичної карти № 17935 та медичними довідками.

Так як гострий токсичний гепатит та гострий лімфобластний лейкоз не є хворобами, які виникають враз, то погіршення стану здоровя ОСОБА_4 відбулося протягом червня-липня 2017 р. Таким чином, вся увага ОСОБА_1 як нормальної матері була направлена до стану здоровя її доньки, що стало однією з обставин, які спричинили пропуск строку на подання декларації.

Посилаючись на вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 вважає, що посадовою особою УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України, яка склала відносно неї протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, здійснивши перевірку останньої, як субєкта декларування перевищила межі своїх повноважень, а тому всі докази, отримані на підставі вказаної перевірки УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НПУ і додані до протоколу №356 від 09.10.2017 р.

Захисник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав думку своєї підзахисної та просить суд, закрити провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі наведених у поясненні фактах.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у межах санкції статті.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку захисника, висновок прокурора, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1, займаючи посаду головного державного інспектора відділу координації бюджетного процесу управління моніторингу доходів та обліково-звітних систем ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на підставі наказу № 94 О від 06.06.2017 р., була звільнена у звязку із зміною організаційної структури та скорочення численності працівників ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

Після свого звільнення, ОСОБА_1 було несвоєчасно подано «декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме 25.08.2017 р., в той час як, згідно діючим нормативно-правовим нормам, строк подачі цієї декларації був 04.07.2017 р.

Згідно ч. 1 ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Частиною 1 статті 11 КУпАП зазначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Вказаними нормами, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Субєктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистими інтересами чи інтересами третіх осіб.

Відповідна правова позиція підтримана в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р.: субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності».

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обовязковим елементом якого є умисна бездіяльність та умисне несвоєчасне подання е-декларації. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був довести в діях особи умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Окрім того, ст. 10 і ст. 11 КУпАП передбачають такий кваліфікуючий елемент, який обовязково повинен входити до складу правопорушення шкідливі наслідки.

Суду, при досліджені матеріалів справи, незрозуміло, яких же шкідливих наслідків зазнало суспільство, держава, або будь-яка особа, через несвоєчасне подання декларації ОСОБА_1

Обовязковою умовою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є неповажність причини несвоєчасного подання декларації.

ОСОБА_1 у своєму письмовому поясненні, вказає на наявність однієї з поважних причин, що спричинили несвоєчасність подання декларації, це хвороби її доньки ОСОБА_4, якій було поставлено діагноз гострий токсичний гепатит, а також гострий лімфомбластний лейкоз, що підтверджується виписним епікризом з медичної карти № 17935, згідно якої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходилась на стаціонарному лікуванні у ОКБ з 04.08.2017 р. по 09.08.2017 р.

Зі слів ОСОБА_1, погіршення стану здоровя її доньки ОСОБА_4 відбувалося протягом червня-липня, таким чином вся увага ОСОБА_1 була направлена до стану її здоровя.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Суд, враховуючи викладене, вважає, що жодного прямого умислу не подавати вчасно декларацію у ОСОБА_1 не було, та погоджується з позицією правопорушника про наявність поважної причини неподання е-декларації у встановлений законом строк, у звязку з затяжною хворобою дитини.

Таким чином судом встановлено, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП здійснено за наявністю поважної причини, відтак свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, та виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, розпочатої на підставі протоколу управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України № 356 від 09.10.2017 р., з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст. 294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня прийняття постанови до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Журик С.В.