Справа №295/2993/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2018 року о 00год.10 хв. в м. Житомирі, по проспекту Миру,47 водій ОСОБА_1 керував вітомобілем "DAEWOO SENS" д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координаційних рухів, не стійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що їхав з дружиною в автомобілі та був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що він проїхав на червоний сигнал світлофора. Оскільки поліцейські вели себе нетактовно, надягли безпричинно наручники, він відмовився від проходження медичного освідування. Зазначив, що неправомірні дії поліцейських не оскаржував і під час складання протоколу, коли він відмовився від проходження медичного огляду, поліцейськими були запрошені свідки, а саме таксист та його пасажир. Також пояснив, що з постановою про накладення на нього штрафу за проїзд на червоне світло він погодився, оскільки дійсно здійснив це порушення та сплатив призначений штраф в сумі 425 грн.

Опитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 та дійсно 07 березня 2018 року вона разом з чоловіком перебувала в автомобілі і їх зупинила поліція, оскільки вони проїхали на недозволений сигнал світлофора, що відбувалося в подальшому вона не чула і не бачила, оскільки перебувала в автомобілі. Зазначила, що бачила, як чоловіку наділи наручники.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 є його батьком. Точної дати не пам'ятає, подзвонила дружина батька і попросила приїхати. Прибувши на місце виклику побачив, що батько був в наручниках. Зазначив, що очевидцем події не був.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, думку захисника ОСОБА_4, який вважає вину ОСОБА_1 не доведеною та дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення; посада , ПІБ особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; ПІБ потерпілих, свідків, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 060210 від 07.03.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6, відеозаписом з нагрудної відеокамери патрульного поліцейського.

Зокрема, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського вбачається, що на ній зафіксовано факт зупинки автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 Після чого, інспектор поліції повідомила про причину зупинки та представила докази останньому про факт прушення ним правил дорожнього руху. Однак, ОСОБА_1 почав кричати, висловлюватися нецензруною лайкою та відмовився виконати вимогу поліцейського про надання водійських прав, документів на автомобіль та страховий поліс. Як вбачається, під час зазначеного свідок ОСОБА_2, дружина ОСОБА_1, перебувала поряд з чоловіком, намагалася його заспокоїти, неодноразово просила його надати поліцейським документи, на що останній реагував криками та лайкою. Факт застосування наручників також зафіксовано на відео. Крім того, в присутності свідків, ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на місці за допомогою приладу "ДРАГЕР", на що останній погодився, а коли прилад було пристосовано для перевірки, ОСОБА_1 відмовився його проходити, у зв'язку з чим поліцейські запропонували йому пройти освідування в медичному закладі, на що останній знову категорично відмовився. Інформація зафіксована на відео не відображає фактів не тактовної поведінки поліцейських або фактів перевищення ними своїх обов'язків.

Крім того, під час опитування в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що зі скаргами на дії поліцейських не звертався , погодився з тим, що дійсно ним було здійснено проїзд на червоний сигнал світлофора, а відмовився від проходження медичного огляду, оскільки був в наручниках.

Своїми діями, що виразилися у відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, в встановленому законом порядку ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в межах санкції статті.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.124, 283, 284, 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням прва керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.