Справа № 203/1923/18
Провадження № 3/0203/1261/2018
П О С Т А Н О В А

іменем України

14.06.2018 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складу: судді Смольнякова О.О.

секретаря Сердягіній О.Ю.

за участю: прокурора Яковенко Ю.І.

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, громадянки України, працюючої депутатом у Центральній районній у м. Дніпрі раді, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2018 року від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, повязане з порушенням вимог ЗУ «Про запобігання з корупцією» відносно ОСОБА_1

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 будучи депутатом Центральної районної у м. Дніпрі раді, згідно п. п. «б» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі-Закону) є субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону та рішення Національного агенства з питань запобігання корупції (далі НАЗК) «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 №3, шляхом вчинення відповідних дій, спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті НАЗК з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно, тобто поза межами встановленого законом терміну (по 31.03.2018 включно), без поважних причин подала щорічну декларацію за минулий 2017 рік лише 03.04.2018, чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 свою вину в адміністративному правопорушенні не визнала, пояснивши, що протягом 25-28 березня 2018 року вона намагалася подати щорічну декларацію на офіційному веб-сайті НАЗК з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру. Згідно покрокової інструкції від 08.02.2018 року, які були розміщені на офіційному сайті НАЗК, вона намагалася авторизуватись на сайті та змінити у вкладці «Мій профіль» електронну поштову скриньку (e-mail). Протягом трьох діб їй не вдалося самостійно авторизуватись на сайті. Після проведених дій, усвідомивши, що вона не зможе самостійно авторизуватись на сайті, 29 березня 2018 вона звернулася до Центру сертифікації ключів ДФС України, зазначила у реєстраційній картці нову адресу електронної поштової скриньки та отримала новий посилений сертифікат відкритого ключа. Всі спроби авторизуватись на сайті з новим сертифікатом відкритого ключа теж були невдалі. Протягом 29-31 березня 2018 року, 1-3 квітня 2018 року вона направляла листи на сайт НАЗК: як було зазначено у покроковій інструкції, телефонувала за всіма телефонами, офіційно опублікованими на сайті НАЗК, за всіма гарячими лініями, але жоден телефон не відповідав, гарячі телефонні лінії працювали лише у голосовому режимі, зі спеціалістами звязку не було. Лише 3 квітня 2018 року о 14 год. 00 хв. вона змогла додзвонитися до відділу НАЗК, де їй повідомили телефонний номер, на який вона може звернутися зі своїм питанням, але вказаний телефон не був зазначений на сайті НАЗК. По вказаному номеру телефону їй надали допомогу та змінили адресу електронної поштової скриньки і вона змогла подати щорічну е-декларацію о 14 год. 36 хв. 03 квітня 2018 року. Вважає, що нею були використані всі заходи щодо своєчасного заповнення щорічної декларації, але не змогла подати щорічну декларацію вчасно лише по технічним причинам. Також зазначає, що у декларації, що вона повинна була змінити лише суму доходу за 2017 рік, її майновий стан протягом 2017 року не змінився. Вона намагалася подати декларацію кожен день, навіть після спливу зазначеного законодавством строку подачі декларації, однак, незважаючи на її пояснення та надання підтверджуючих документів, оперуповноважений УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕНПУ побачив та довів умисел на несвоєчасне подання е-декларації. Вважає, що в її діях немає складу правопорушення, справу просила закрити.

Прокурор висловила думку, що умислу в діях ОСОБА_1 не вбачає, не заперечує проти закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

З матеріалів справи вбачається, що невчасне подання декларації ОСОБА_1 допущено неумисно, оскільки з пояснень останньої, та долучених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 використала всі заходи щодо своєчасного заповнення щорічної декларації, але не змогла подати щорічну декларацію вчасно лише по технічним причинам. Також судом враховано, що е-декларацію ОСОБА_1 було подано з незначним пропущеним строком встановленого терміну, а саме 03 квітня 2018 року.

Вказане виключають умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи не вбачається доказів того, що дії ОСОБА_1 носять умисний характер.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О.Смольняков