Справа № 373/312/18
Провадження № 3/355/136/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року суддя Баришівського районного суду Київської області О.Д. ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Старенької С.М.

прокурора Сонька М.М.

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно депутата Переяслав-Хмельницької районної ради Київської області ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, Переяслав-Хм. району, Київської області, передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

23.03.2018 року за вх.№ 2243 до Баришівського районного суду для розгляду надійшов протокол про вчинення депутатом Переяслав-Хмельницької районної ради Київської області ОСОБА_2 правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Згідно з даним протоколом, ОСОБА_2, будучи депутатом районної ради Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області, являючись суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України « Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-7 КУпАП, 04.11.2016 року перебуваючи на засіданні десятої сесії Переяслав-Хмельницької районної ради VII скликання, яке відбувалося в приміщенні Переяслав-Хмельницької районної ради, яке знаходиться за адресом вул. Богдана Хмельницького, 53 м. Переяслав-Хмельницький під час розгляду питання « Про затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міського суду Київської області» не повідомив в установленому законом порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим порушив вимоги, встановлені пунктом 2 частини 1 ст.28 Закону України « Про запобігання корупції» та частиною першою статті 59-1 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-7 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 своєї провини в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП не визнав та пояснив, що 04.11.2016 року перебуваючи на засіданні чергової сесії Переяслав-Хмельницької районної ради, де в тому числі розглядалося питання про затвердження списку присяжних засідателів Переяслав-Хмельницького міського суду приймав участь та голосував списком за затвердження всіх присяжних. Конкретно за себе особисто, він не голосував. Більш того, при прийнятті відповідного рішення, в голосуванні прийняли участь 27 депутатів районної ради, 26 із яких, проголосували за даний список.

Жодного приватного інтересу, на який посилається ініціатор складання даного протоколу, а саме бажання отримати статус присяжного засідателя та отримання в подальшому матеріального вигоди, передбаченої ст.68 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» він не мав і не бажав їх мати на що, він після затвердження його як присяжного, він звернувся до Переяслав-Хмельницького міського суду із заявою, в якій відмовився від будь-яких матеріальних виплат оскільки є директором фермерського господарства та є забезпеченою в матеріальному плані особою.

Після того, як йому стало відомо про ту обставину, що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення повязане з корупцією, він звернувся до міськрайонного суду та районної ради з клопотанням про виключення його із списку присяжних Переяслав-Хмельницького міського суду.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.2 ст.172-6 КУпАП в звязку з чим, просить суд провадження по справі закрити.

В судовому засіданні прокурор Баришівського відділення Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 стверджує про те, що складений відносно ОСОБА_2 протокол про вчинення останнім корупційного діяння, є обгрунтованим, оскільки ОСОБА_2 будучи депутатом Переяслав-Хмельницької районної ради та приймаючи участь в голосуванні за список присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду до якого була включена і його кандидатура, публічно не оголосив про конфлікт інтересів під час засідання ради та взяв участь у голосуванні.

Просить суд визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП. Однак, враховуючи, що строк накладення адміністративного стягнення сплив, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк, передбачений статтею 38 цього Кодексу.

Головний спеціаліст Першого відділу департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції ОСОБА_4 будучи неодноразово належним чином повідомленим про день та час розгляду справи на її розгляд не зявився, поважності причин своєї неявки суд не повідомив.

Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадянина встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, що визначено ст.10 КУпАП.

Згідно до ст.1 ЗУ « Про запобігання корупції » під корупційним правопорушенням розуміється діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та /або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п. 9 ст.1 ЗУ « Про запобігання корупції » правопорушення повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну чи цивільно-правову відповідальність.

Кодекс України про адміністративне правопорушення визначає, що адміністративне правопорушення по своїм субєктивним властивостям - діяння чи бездіяльність, вчинені з певною ціллю і з певних мотивів. Ці органічно звязані між собою, взаємозалежні форми психічної активності створюють зміст субєктивної сторони правопорушення. Вина це є психічне ставлення особи в формі умислу або необережності до своїх дій і їх наслідкам.

Вина - це обовязкова умова адміністративної відповідальності.

Умисел-це відношення пізнавальної можливості і волі субєкта до вчиненого ним діяння. Його обовязкові елементи, це повне усвідомлення протиправності скоєного діяння в його юридичних і соціально-побутових особливостях, передбачення антигромадських результатів свого діяння ( бездіяльності ), бажання або усвідомлене допущення настання вказаних наслідків. Відсутність умислу і необережності засвідчують про випадок - такому збігу життєвих обставин, при яких особа не усвідомлювала і не могла усвідомлювати властивостей вчиненого або не передбачала і не могла передбачати наслідків вчиненого діяння. Випадок і вина-це категорії взаємовиключні, а тому вчинення діяння або бездіяльності випадково не є умовою адміністративної відповідальності.

Судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що розглядаючи питання щодо наявності конфлікту інтересів у прийнятті участі особи, яка здійснює службові чи представницькі повноваження депутата в даному випадку районної ради в голосуванні та підстав для притягнення цієї особи до відповідальності за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ст. 172-7 КУпАП, слід звернути увагу на таке.

Беручи до уваги диспозиції ст. 172-7 КУпАП та п. 2 примітки до цієї статті констатується, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати зокрема у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів - наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч. 1 ст. 172-7 КУпАП);

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч. 1 ст. 1 Закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи ОСОБА_5 науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В. М. Корецького НАН України від 29 квітня 2016 року № 126/50-е, виконаного на замовлення адвоката ОСОБА_5, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи.., що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

3) наявність повноважень на прийняття рішення.

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Судом встановлено, що 04.11.2016 року відбулося засідання десятої сесії Переяслав-Хмельницької районної ради VII скликання, де серед інших питань, розглядалося подання Територіального управління державної судової адміністрації України в Київській області від 26.08.2016 року щодо затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду.

Відповідно до рішення Переяслав-Хмельницької районної ради VII скликання « Про затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду» від 04.11.2016 року даний список був затверджений і як вбачається із протоколу сесії, в його голосуванні приймали участь 27 депутатів районного ради із 34 обраних. Згідно протоколу, із 27 депутатів 26 проголосували « за » погоджений список присяжних місцевого суду, а один проголосував « проти». В числі тих депутатів, які проголосували за список присяжних Переяслав-Хмельницького міського суду був і депутат районної ради ОСОБА_2 який також був включений до списку присяжних.

Суд звертає свою увагу на ту обставину, що ОСОБА_2, як депутат районної ради, крім конституційних гарантій, закріплених у ст. 38 , з огляду на проведений аналіз ч. 1 ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ч. 1 ст. 8, ч. 1 ст. 19 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», реалізував своє право ухвальним голосом, проголосувавши за список присяжних засідателів Переяслав-Хмельницького міського суду до якого він також був включений.

Аналізуючи лист ВССУ від 22.05.2017 року суд вважає, що ОСОБА_2 як депутат районної ради, який брав участь в обранні його до списку присяжним Переяслав-Хмельницького міського суду, проголосувавши сам за себе, реалізував своє право передбачене ст. 38 Основного Закону, «вільно обирати та бути обраними». Таким чином, волевиявлення ОСОБА_2 в даному випадку як учасника зборів, виходячи із змісту даного листа, не може бути підставою для встановлення наявності в його діях конфлікту інтересів та не може бути підставою для притягнення його до відповідальності.

Окрім того, як вбачається із протоколу десятої сесії Переяслав-Хмельницької районної ради VII скликання, рішення про затвердження списку присяжних Переяслав-Хмельницького міського суду приймалося колегіальним органом більшістю голосів, а не ОСОБА_2 особисто в звязку з чим, на переконання суду відсутній прямий і безпосередньо причинно - наслідковий звязок між голосуванням та прийняттям рішення, що в своїй сукупності виключає реальний конфлікт інтересів.

Враховуючи усі обставини викладені вище суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись 247, 280, 287, 288 КУпАП, суддя,-

П о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови виготовлено 23.05.2015 року.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1