Справа № 567/1518/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2018 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії МЮ 032636, виданий 13.12.2004 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

10.11.2017 року близько 06 год. 40 хв. в підсобному приміщенні по вул.Миру, 3 в с.Верхів Острозького району, де знаходиться на утриманні домашня птиця ОСОБА_2, дві собаки, які знаходяться на утриманні ОСОБА_1, розірвали 19 індокачок, з яких 7 індокачурів, 8 півнів, 13 курок, а близько 08 год. на подвірї по вул.Миру, 6 зазначеного населеного пункту вказані собаки розірвали 4 курки та 1 півня, що знаходилися на утриманні ОСОБА_3, чим ОСОБА_1 було порушено правила тримання собак, оскільки останній допустив перебування вказаних собак поза межами їх утримання без супроводження, без використання намордників та порушив ст.9 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження.

Особа, відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином.

Зважаючи на його право не давати показання в суді, яке передбачене ст.63 Конституції України, суд вважає за можливе розглядати справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за його відсутності, за участі його захисника ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_4 в суді просила справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на піставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме у звязку із відсутністю в його діях складу інкримінованого правопорушення. Зазначила, що правова кваліфікація адміністратитвного правопорушення, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_1, не відповідає нормам зазначеним в протоколах про адміністртивне правопорушення, а саме дії ОСОБА_1 не передбачені ст.19 Закону України Про захист тварин від жорстокого поводження.

Одночасно вказала, що докази, долучені до протоколів про адіміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП є неналежними і недопустимими, оскільки грунтуються лише на припущеннях.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Потерпіла ОСОБА_3 суду пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 та зазначила, що вранці 10.11.2017 року до будинку прийшла сусідка і повідомила, що на подвірї дві собаки напали на курей.

Зазначила, що впевнена, що на її курей напали собаки породи вівчарка, які належать ОСОБА_1, який утримує їх на території підприємства, що розташоване по-сусідству з її господарством.

Одночасно пояснила, що собак, які розірвали її птицю, неодноразово бачила на території підпиємства ОСОБА_1 та вказала, що вони постійно прибігали до її господарства по вул.Миру, 6. Пояснила, що зазначені собаки темного окрасу зі світлішими лапами, високого зросту.

Зазначила, що огорожа на підприємстві ОСОБА_1 складається з металічної сітки, бетонної стіни та металевих воріт, під якими вирита велика яма, через яку, на її думку, вилізли собаки. Пояснила, що на територію її господарства вони потрапили, перестрибнувши огорожу із сітки.

Вказала, що на території, яку орендує ОСОБА_1, бачила трьох собак, дві німецькі вівчарки та одну собаку породи хаска, які зявилися там десь рік тому та пояснила, що вказані собаки були без нашийників та намордників.

Зазначила, що собаки покусали та нанесли рвані рани чотирьом її курам віком три роки та одному півневі віком близько восьми місяців.

Потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що за місцем її проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 наявне підсобне приміщення, яким вони користуються разом із сусідкою ОСОБА_5, де в нічний час вона утримує домашню птицю.

Зазначила, що 10.11.2017 року близько 07 год. 30 хв., вийшла у вказане підсобне приміщення поратися по-господарству, однак, коли відкрила двері, на неї вискочив один собака, а інший почав втікати через вікно, яке не було забите, а лише заставлене дровами.

Вказала, що всередині підсобного приміщення та ззовні виявила розірвану птицю, а саме: девятнадцять індокачок, з яких було сім індокачурів, один віком два роки, а інші вісім місяців, вісім півнів та тринадцять курок, віком по вісім місяців, які були розірвані вказаними собаками.

Пояснила, що неодноразово бачила, як зазначені собаки вибігали із території, де займається підприємницькою діяльністю ОСОБА_1 та бігають вулицею. Зазначає, що неодноразово до неї та інших жителів села зверталися діти з проханням провести їх, з метою захисту від вказаних собак, які бігали по вулиці.

Пояснила, що це були собаки, породи вівчарка, що належать ОСОБА_1 та зазначила, що їй відомо про породу та належність собак, так як перед цим вони напали на неї та вона цікавилася в сільській раді вказаними тваринами. Одночасно пояснила, що в інших жителів с.Верхів схожих собак на тих, що перебувають на утриманні ОСОБА_1, немає.

Одночасно, ОСОБА_2 підтвердила пояснення потерпілої ОСОБА_3 в частині наявності огорожі на території господарства, яке орендує ОСОБА_1, вказавши, що не звертала увагу на наявність під ворітьми лазу, в частнині опису собак та відсутності у них намордників та нашийників.

Вказала, що через секретаря сільської ради пропонувала ОСОБА_1 вирішити даний спір в позасудовому порядку, однак він відмовився відшкодовувати завдані їй збитки та сказав, щоб вона зверталася із заявою відносно нього в органи поліції.

Пояснила, що хворіє та перебуває у важкому матеріальному становищі, а вказана домашня птиця була одним із джерел її харчування.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 та на початку листопада 2017 року близько 4-5 год. біля господарства ОСОБА_2 бачив, як собака породи вівчарка несла качку, яку на його крик кинула, а сама втікла в сторону приміщення будинку культури.

Зазначив, що про даний інцидент хотів повідомити ОСОБА_2, однак з будинку ніхто не вийшов і тоді він пішов у своїх справах та повідомив їй лише через день-два.

Пояснив, що вказаний собака був темно рижого кольору, та він думає, що це одна із собак ОСОБА_1

Вказав, що близько місяця працював на підприємстві, що належить ОСОБА_1, на території якого було чотири собаки три вівчарки, схожі між собою та одна світла хаска. Зазначив, що собаки не були привязані та могли вибігати з території, однак, йому не відомо фактів нападу вказаних собак на людей.

Одночасно пояснив, що одного разу під час його чергування собаки втікли та подушили курей в господарстві Андрійчука, що знаходиться неподалік території ОСОБА_1, після чого ОСОБА_6 звільнили з вказаного підприємства. Зазначив, що собаки слухаються ОСОБА_1 та за його командою повертаються на подвіря.

Вказав, що територія, де працює ОСОБА_1, огороджена парканом, висотою близько 2 м., але під металевими ворітьми собаки зробили лаз, через який вибігають на вулицю.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що проживає по-сусідству з ОСОБА_2 в АДРЕСА_1. Зазначила, що ОСОБА_2 в підсобному приміщенні утримувала курей та качок, а восени 2017 року вона бачила на території господарства подушену птицю ОСОБА_2, кількості якої вказати не може.

Зазначила, що ОСОБА_1 на території с.Верхів має столярний цех, який знаходиться неподалік їхнього господарства та господраства ОСОБА_3 Пояснила, що територія його господарства огороджена парканом, висотою 1,5-2 м. та вона бачила на зазначеній території дві собаки породи вівчарка темного окрасу. Вказала, що поза межами території підприємства собак не бачила, як вони утримуються не знає.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає на території одного подвіря з ОСОБА_3 по вул.Миру, 6 в с.Верхів та 10.11.2017 року, перебуваючи в будинку, почула шум та якийсь рух на подвірї, коли вийшла, то побачила дві собаки породи вівчарка темного окрасу, в яких в зубах були кури, що належать ОСОБА_2, про що вона і повідомила останню.

Пояснила, що одна з собак побігла з куркою в бік території колишньої котельні та вони наздогнали її біля хвіртки, однак вона викинула курку та втекла в протилежну сторону.

Зазначила, що територія колишньої котельні, яку на даний час орендує чи викупив ОСОБА_1, розташована по-сусідству з їхнім господаством та їй відомо, що там було три собаки, дві з яких і напали на курей ОСОБА_2

Пояснила, що впевнена, що це були саме собаки з господарства ОСОБА_1, так як вона раніше бачила їх на його території та вказані тварини неодноразово прибігали до її господарства, особливо, коли були менші.

Підтвердила пояснення інших учасників справи про наявність паркану на території підприємства ОСОБА_1, зазначивши, що їй відомо, що коли собаки були менші, то вилазили із вказаної території через лаз під ворітьми. На даний час не знає чи можуть вони таким чином залишити територію, де утримуються.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснив, що працює на посаді голови Верхівської сільської ради Острозького району та йому відомо, що ОСОБА_1 та його дружина, яка є приватним підприємцем, орендують приміщення колишньої котельні в с.Верхів по вул.І. Франка, яке належить ОСОБА_10, де займаються виготовленням меблів.

Вказав, що на території підприємства, яким керує ОСОБА_1, утримуються собаки, дві з яких схожі на собак породи німецької вівчарки та одна на собаку породи хаски. Зазначив, що неодноразово бачив, як ОСОБА_1 ходить по вулиці та їздить в автомобілі із вказаними собаками.

Пояснив, що до нього неодноразово надходили усні скарги від жителів села щодо собак ОСОБА_1, однак при спілкуванні з ним, яке мало місце неодноразово, останній вказав, що його собаки нікого не зачіпають.

Одночасно, зазначив, що територія господарства, яке орендує ОСОБА_1, огороджена парканом з блоків із залізними воротами, однак йому відомо, що собаки неодноразово виходили за територію.

Пояснив, що йому відомо, що за період роботи на вказаному підприємстві ОСОБА_6, який збігається із подіями, що мали місце 10.11.2017 року, собаки неодноразово самі вибігали за огороджену територію.

Пояснив, що у Верхівській сільській раді Острозького району не затверджено правил утримання собак і котів на території сільської ради.

Свідок ОСОБА_11 вказав, що проживає по-сусідству з господраством ОСОБА_2 та восени 2017 року близько 08 год., побачив, що на подвірї лежить курка та піря, однак подій, що передували цьому він не бачив.

Одночасно, пояснив, що знайомий із ОСОБА_1, який займається підприємницькою діяльністю на території господарства в с.Верхів, що розташоване десь за 200 м. від місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказав, що територія, де знаходиться підприємство ОСОБА_1, огороджена парканом, висотою близько 2 м., із встановленими ворітьми та йому відомо, що на території господарства було дві собаки, породи вівчарка, не чорного, а характерного для цієї породи собак окрасу та одна лайка, білого кольору.

Зазначив, що не знає, кому належать вказані собаки, однак неодноразово бачив, як ОСОБА_1 вигулює їх поза межами території господарства без повідків та намордників.

Вказав, що йому відомо про те, що зимою 2017-2018 року ОСОБА_6, який працював на підприємстві ОСОБА_1, випустив собак за межі території.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП повинен належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.154 КУпАП, доведена протоколами про адміністративні правопорушення від 20.11.2017 року серії ГП №620364 та серії ГП №620365 та іншими доказами.

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.11.2017 р. та рапорта ДОП СП Острозького ВП ГУНП ОСОБА_12 від 09.01.2018 р. встановлено, що в господарстві, яке орендує ОСОБА_1 в с.Верхів Острозького району, утримується чотири собаки, одна з яких хаска світлосірого окрасу на кличку Дая, а інші три собаки схожі на собак породи вівчарка, собаки по кличці Боня та Соркі сірого кольору, та собака по кличці Джесіка з світлокоричневим окрасом.

Зазначене співвідноситься довідкою Верхівської сільської ради Острозького району №510 від 15 листопада 2017 року щодо утримання ОСОБА_1 собак.

З акту обстеження від 14.11.2017 р. та рапорту ДОП СП Острозького ВП ГУНП ОСОБА_12 від 20.11.2017 р. вбачається, що на трупах птиці, що належала ОСОБА_2, наявні рвані рани та сліди укусів.

Розмір збитків, заподіяних потерпілим підтверджується довідками про вартість птиці та довідками-розрахунками, а факт заподіяння шкоди підтверджується наданими актами обстежень, фототаблицями.

Відповідно до довідки Острозького ВП ГУНП в Рівненській області №9041/202/01/10-2017 від 19.12.2017 р., ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності 09.04.2017 р. за ч.1 ст.126 КУпАП, 09.04.2017 р. за ч.1 ст.130 КУпАП та 01.08.2017 р. за ч.1 ст.178 КУпАП.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, їх достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного рішення, суд вважає, що вони є допустимими, достатніми, достовірними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи.

Вислухавши пояснення потерпілих, свідків, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 допустив перебування собак поза межами їх утримання без супроводження з використанням повідка та намордника, чим порушив ст.9 Закону України Про захист тварин від жорсткого поводження та інші нормативні акти, в результаті чого було завдано шкоди домашній птиці потерпілих.

При цьому, суд вважає, що саме ОСОБА_1 є відповідальним за дії собак, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що незважаючи на те, що його дружина відповідно до договору оренди є орендарем виробничого приміщення цеху, де утримуються собаки, саме ОСОБА_1, який з 01.11.2017 року відповідно до договору з ОСОБА_13 був керівником робочого процесу на території, де утримувались собаки, займався їх утриманням.

Положеннями ч.2 ст.154 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил тримання собак і котів, що спричинило заподіяння шкоди здоров'ю людей та їх майну.

Відповідно до п. 6 п. п. "г" Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених 17.06.1980 року Міністерством житлово-комунального господарства, Міністерством сільського господарства, МОЗ УРСР, які чинні на підставі Постанови Верховної ОСОБА_9 України "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" від 12.09.1991 року, власники собак, котів і хижих тварин зобов'язані тримати сторожових собак на прив'язі лише в закритих дворах, що виключає можливість втечі, про наявність собак застерігати написом.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 154 КупАП, полягає у порушенні правил тримання собак і котів, а саме: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров'ю людей або їх майну.

Дослідженими доказами підтверджується, що собаки ОСОБА_1 вибігли з огородженої території, де вони утримувались без прив'язі та намордників та без нагляду їх утримувача і завдали шкоди домашній птиці потерпілих, що вказує на наявність об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається із п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за такої обставини закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З пояснень свідків та протоколів про адміністративні правопорушення від 20.11.2017 року серії ГП №620364 та серії ГП №620365 за ч.2 ст.154 КУпАП відносно ОСОБА_1 встановлено, що правопорушення було вчинено 10.11.2017 року. Враховуючи, що з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, а саме 10.11.2017 року, пройшло більше трьох місяців, то згідно п.7 ст.247 КУпАП справа про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.154 КУпАП підлягає закриттю за перебігом строків накладення адміністративного стягнення.

При вирішенні справи судом враховуються вимоги ст.36 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 36, 38, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_14