ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/904/18

провадження у справі 3/0285/543/18

05 червня 2018 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Заполовська Т.Г., розглянувши матеріали, що надійшли з Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце роботи - не повідомив, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

Згідно адміністративних матеріалів ОСОБА_1 09.03.2018 року о 02-50 год. в м. Новоград-Волинський по вул. Соборності керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовиввся в присутності двох свідків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав. Пояснив, що у вказаному у протоколі день та час він спав на задньому сидінні власного авто НОМЕР_2. До нього підійшли працівники поліції, збудили його, сказали, що бачили, як він їхав за кермом, переліз на заднє сидіння автомобіля. Йому запропонували дихати в прилад Драгер чи проїхати до медичної установи, однак він відмовився, оскільки не керував транспортним засобом. Стверджував, що в той день спиртного не вживав, просто був втомлений і передав керування ОСОБА_2, який тоді був за кермом. Неприязних стосунків з вказаними працівниками поліції не мав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що 09.03.2018 року близько 03-00 години ночі він разом з ОСОБА_1 приїхали до кафе «Бахус» по Соборності в м. Новограді-Волинському, випили кави і ОСОБА_1 попросив його сісти за руль, оскільки сам втомився. Сам ОСОБА_1 сів на заднє сидіння. Десь через 500 метрів по вул. Соборності ОСОБА_2 зупинився, зачинив автомобіль і пішов віддати ключі знайомому, який проживає в районі пожарки. Коли прийшов, то побачив, що біля автомобіля стоять працівники поліції і бесідують з ОСОБА_1 На його пояснення, що він сидів за кермом ніхто не звертав уваги. Він забрав автомобіль ОСОБА_1 і написав розписку працівникам поліції, що доставить його за місцем проживання власника. З ОСОБА_1 вони проживають в одному районі та підтримують дружні стосунки з дитинства.

Свідок ОСОБА_3 повідомив, що бачив особисто, як ОСОБА_1 відмовлявся проходити огляд на стан спяніння за допомогою приладу Драгер. Чи останній керував автомобілем він не бачив.

Також пояснення в судовому засіданні дали працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Працівники поліції пояснили, що тієї ночі патрулювали місто. Білий Volkswagen рухався по вул. Соборності швидко і вони його побачили, виїжджаючи з вул. ОСОБА_6. Автомобіль повернув ліворуч, не включивши покажчик лівого повороту, що стало підставою для зупинки. Після повороту ліворуч автомобіль різко загальмував на обочині та виключилось освітлення. До автомобіля вибіг перший ОСОБА_5, побачив, що автомобіль закритий, водійське місце пусте і хтось перелазить на заднє сидіння. Таких висновків дійшов тому, що автомобіль гойдався. Працівники поліції стояли біля зачиненого автомобіля, викликали другий екіпаж поліції і тоді прибіг молодий чоловік, який повідомив, що він був за кермом автомобіля. Відеореєстратор на їх службовому автомобілі відсутній.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, пояснення учасників пригоди, дійшов таких висновків.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №089639 від 09.03.2018 року, ОСОБА_1 09 березня 2018 року о 02.50 год. по вул. Соборності в м. Новограді-Волинського керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП., чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Згідно вищевказаного протоколу ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився також від підпису та надання письмових пояснень у протоколі (а.с. 3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення працівниками поліції фіксування його відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Отже, встановленим є факт, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан спяніння у встановленому порядку.

Вказане підтверджується даними протоколу, письмовими поясненнями свідків на місці події, показаннями свідка ОСОБА_3 безпосередньо в судовому засіданні та поясненнями працівників поліції та самого ОСОБА_1

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував той факт, що він у день та час, зазначені у протоколі, керував автомобілем Volkswagen Passat.

Однак вказані пояснення ОСОБА_1 суддя вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам події, та обумовлені намаганнями останнього уникнути відповідальності за свої неправомірні дії.

До пояснень свідка ОСОБА_2, що повністю в дрібних деталях узгоджуються з поясненнями ОСОБА_1, суддя ставиться критично, оскільки останні з дитинства підтримують дружні стосунки, разом відпочивали в той вечір і очевидно у вказаному випадку не мають неупередженого характеру.

Так, зокрема, як ОСОБА_1, так і ОСОБА_2 підтвердили, що того вечора ОСОБА_1 не вживав спиртних напоїв, однак автомобіль для доставки по місцю проживання власника працівниками поліції був переданий саме ОСОБА_2 Вказана обставина ставить під сумнів правдивість свідчень вцілому.

Одночасно пояснення працівників поліції були послідовні, чіткі, а не були суперечливими, як стверджував захисник в судовому засіданні. Їх показання були аналогічні не лише щодо факту керування ОСОБА_1 автомобілем Volkswagen Passat, а і щодо місця, де був помічений його автомобіль, його маневрів, причини зупинки та місця зупинення.

Суддя також звертає увагу на той факт, що працівники поліції давали пояснення в судовому засіданні окремо, в присутності ОСОБА_1

Захисник ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи довідку з метеорорологічної станції, що в ніч з 8 на 9 березня 2018 року на дорогах міста була відмічена ожеледиця, фото автомобіля з тонуванням вікон, також диск з відеозаписом, як працює центральний замок, однак зазначені докази не свідчать, що в той день ОСОБА_1 не керував автомобілем Volkswagen Passat.

Відтак, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 в той час та день керував транспортним засобом, відмовивився пройти огляд на стан спяніння у встановленому порядку, тому в його діях наявний склад ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При визначенні виду адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності вперше, не має на утриманні неповнолітніх дітей, інших пільг, працює та вважає за необхідне застосувати захід стягнення у виді адміністративного штрафу та позбавлення права керування у розмірі та на строк, визначений санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1, ч.4 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення 0,03 розміру мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.Г. Заполовська