Справа № 626/1533/16-п
Провадження № 3-в/626/15/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.05.2018 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

при секретарі Зінченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Краснограді, у відсутності сторін, подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Красноградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла, а саме до квартири № АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2 із залученням працівників Красноградського ВП ГУНП в Харківській області для входження в вищевказану квартиру.

В поданні зазначено, що на виконанні у державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 знаходяться виконавчі провадження № 55849283, 55836750, 55751237 щодо примусового виконання постанови № 626/1533/16-п від 13.09.2016 року Красноградського районного суду про стягнення штрафу в сумі 20400 грн. та судового збору в сумі 275,60 грн. та постанови ПС2 № 236919 від 19.08.2016 року Красноградського ВП ГУНП в Харківській області про стягнення штрафу в сумі 1020 грн. з ОСОБА_2 на користь держави.

20.02.2018 року та 08.02.2018 року було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та вимогою з'явитись до відділу.

Боржниця за викликом до відділу не з'явилась жодного разу та не повідомила причини своєї неявки.

04.05.2018 року державним виконавцем проведено вихід за місцем проживання ОСОБА_2 для перевірки її майнового стану.

Перевірити майновий стан боржниці не вдалося, так як ОСОБА_2 відмовилась впустити до будинку державного виконавця, мотивуючи це тим, що відсутнє відповідне судове рішення, про що складено відповідний акт державного виконавця.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 перешкоджає виконанню виконавчих документів про стягнення з неї заборгованості на користь держави.

Представник Красноградського РВ ДВС ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що учасники справи, в судове засідання не зявились, суд розглядає дане подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути подання у відсутності сторін не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 знаходяться виконавчі провадження № 55849283, 55836750, 55751237 щодо примусового виконання постанови № 626/1533/16-п від 13.09.2016 року Красноградського районного суду про стягнення штрафу в сумі 20400 грн. та судового збору в сумі 275,60 грн. та постанови ПС2 № 236919 від 19.08.2016 року Красноградського ВП ГУНП в Харківській області про стягнення штрафу в сумі 1020 грн. з ОСОБА_2 на користь держави.

20.02.2018 року та 08.02.2018 року було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень та вимогою з'явитись до відділу.

Але не надано доказів направлення даних постанов про відкриття виконавчих проваджень та отримання даних постанов боржником.

Згідно акту державного виконавця Винник Н.С. від 04.05.2018 року боржник відмовилась впустити до будинку державного виконавця, мотивуючи це тим, що відсутнє відповідне судове рішення.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

У частинах 1, 2 ст. 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Відповідно до ст. 439 ЦПК України та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Державному виконавцю слід довести, що боржники достовірно знають про наявність виконавчого провадження та повідомлялись про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії, але чинять цьому перешкоди, не надавали доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій.

У відповідності до пунктів 6, 9 Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами. Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов'язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв'язку або вручається виконавцем особі, яка зобов'язана вчинити дії.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що державний виконавець будь-яким способом повідомляв боржника про призначення часу і дати проведення виконавчих дій чи обізнаність боржника про проведення виконавчих дій саме 04.05.2018 року. Встановлений в актах факт про те, що при здійсненні виходу за адресою боржників потрапити до квартири не виявилось можливим, не свідчить про перешкоджання у вчинені виконавчих дій боржниками, оскільки на вказану дату боржник також не був повідомлений про проведення виконавчих дій та необхідності забезпечення доступу до квартири в зазначений час.

В поданні також не зазначено хто є власником квартири.

Матеріали справи не містять даних, що на даний час ОСОБА_2 проживає в даній квартирі.

Таким чином, подані матеріали про примусове проникнення до житла, що належить боржникові, не свідчать про те, що боржник належним чином була повідомлена про відкриття виконавчого провадження,, повідомлялись про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії, остання чинили цьому перешкоди та не надавала доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, а також в матеріалах справи відсутні письмові докази щодо власника житла та постійного проживанняна даний час ОСОБА_2 в даній квартирі,а тому в задоволенні подання про примусове проникнення до житла слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 439 ЦПК України, ЗУ Про виконавче провадження, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Харківської області через Красноградський райсуд.

Суддя