Справа №359/4143/18
Провадження № 3/359/1674/2018

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
1 червня 2018 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю представника митниці ОСОБА_1, представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянки України ОСОБА_3 (SADOVA NATALIA) ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Харківська обл.; місце проживання: Україна, АДРЕСА_1; працює: представник туроператора «АНЕКС» в готелі м. Дубай ОАЕ, паспорт громадянина України для виїзду за кордон ЕК 405388, виданий 10.08.2009 року, орган, що видав 6326, персональний номер НОМЕР_1, -
23.04.2018 року о 08 годині 46 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу „Приліт терміналу „D ДПМА Бориспіль громадянка України ОСОБА_3 (SADOVA NATALIA), яка прилетіла до України з ОАЕ м. Дубай, літаком а/к "МАУ", рейс № 374, своїми діями обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення.
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки ОСОБА_3, готівка належать їй особисто.
Пасажирка обрала проходження митного контролю зеленим коридором, де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надавала, та до моменту перетину нею «білої лінії» до інспекторів митниці не зверталася.
Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_3 (SADOVA NATALIA) під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_3 (SADOVA NATALIA), яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівкових коштів в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі, передбаченому відповідно до Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженою Постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р. зі змінами внесеними Постановою Правління НБУ № 312 від 25.07.2012 р., мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.
Протокол про порушення митних правил складено на місці виявлення даного правопорушення у зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль».
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
В судове засідання зявився представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та зазначив, що ОСОБА_3 свою вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється, просить суворо не карати та обмежитись штрафом в розмірі 1700 грн. без конфіскації грошових коштів. Оскільки це сталося не навмисно, а внаслідок того, що ОСОБА_3 не були відомі митні правила України. Вилучена валюта є особистими коштами ОСОБА_3 Дані кошти це її заробітна плата та її збереження. ОСОБА_3 за кордоном працює приблизно сім років. На даний час вона працює туроператором «Анекс» в готелях м. Дубай ОАЕ.
Представник митниці в судовому засідання просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності, думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Так, дійсно ОСОБА_3 допустила порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
З цього приводу у суду достатні підстави для визнання ОСОБА_3 винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 23.04.2018 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення нею даного митного правопорушення.
Вина правопорушника, окрім особистого визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, письмовими поясненнями особи, яка притягується до відповідальності під час складання протоколу, даними службової записки, описом предметів, іншими матеріалами справи та встановлена судом.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Правопорушення, яке вчинила ОСОБА_3 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів, що підлягає обов'язковому декларуванню.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинила ОСОБА_3 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Переміщення даної суми через кордон України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинила ОСОБА_3 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, ОСОБА_3 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.
Шкода, яку ОСОБА_3 потенційно могла завдати державі, була незначною: вона не ухилялася від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона перемістила гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти опинилися на території України. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.
При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені представником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні обставини.
При перевірці вказаних обставин, судом встановлено, що валюта, яку ввозила ОСОБА_3 є її заробітною платою, що підтверджується поданими документами стороною захисту, які свідчать, що остання працює в туристичним агентом в компанії «Анекс Тур» в Обєднаних Арабських Еміратах. Зазначені документи, на думку суду, підтверджують ці обставини, та свідчать про походження валюти, що переміщувалась ОСОБА_3 через митний пост в аеропорту «Бориспіль».
Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: "Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї".
Встановлено, що грошові кошти, які мала при собі ОСОБА_3 при перетині державного кордону України, є її заробітною платою та мають легальне походження, що підтверджується відповідними письмовими доказами.
Конфіскація цих коштів, на які розраховувала ОСОБА_3, поставить її в скрутне матеріальне становище.
З огляду на ці обставини, суддя приходить до висновку, що вилучені у ОСОБА_3 грошові кошти є для останньої надзвичайно важливою, життєво необхідною та великою сумою.
З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право ОСОБА_3 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї "індивідуальний надмірний тягар".
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_3 має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення вчинено з необережності та вперше.
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_3 в подальшому.
Таким чином, з ОСОБА_3 на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил у розмірі 39 грн. 09 коп.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянки ОСОБА_3, на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.
Керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), ст. 8, 23, 33 КУпАП, суддя -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти штраф у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк