провадження №3/389/565/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Галина Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Знамянського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює машиністом у ТЧ-7, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП, востаннє 08 серпня 2017 року,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, повторно протягом року, 07 червня 2018 року о 17:30 годині, в селі Петрове Знам'янського району Кіровоградської області, біля вулиці Горького, перебуваючи в п'яному вигляді, вчинив сімейну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, під час якої ображав її нецензурною лайкою та намагався вчинити бійку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

За вказаним фактом складений протокол серії ГП 598967 від 13 червня 2018 року, з якими ОСОБА_1 ознайомлений, його права йому розяснені.

В суді ОСОБА_1 вину свою у вчинені вказаного правопорушення визнав, підтвердив викладені у протоколі обставини.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_2, рапорт, письмові пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_1, довідку про склад сім'ї, характеристику, постанову Знам'янського міськрайонного суду від 08 серпня 2017 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у виді громадських робіт за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, а також вирок Знам'янського міськрайонного суду від 04 липня 2017 року, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (потерпіла ОСОБА_2В.) та призначено покарання у виді штрафу, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09.06.2009), в якому суд дав характеристику зобов'язань держави у зв'язку з насильством в сім'ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

При накладенні стягнення, суддя враховує: характер вчиненого правопорушення, яке є умисним та таким, що посягає на громадський порядок і безпеку; особу ОСОБА_1, який посередньо характеризується, має постійне місце роботи, неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно ОСОБА_2, з якою раніше перебував у шлюбі, а наразі проживає спільно без реєстрації шлюбу; ступінь його вини; майновий стан; наявність обставин, що обтяжують відповідальність порушника, якими суд визнає вчинення правопорушення в стані сп'яніння та особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; відсутність обставин, що таку відповідальність пом'якшують, й зрештою приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту. На думку суду накладення такого стягнення наразі є необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до суспільних правил та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.326 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення.

Разом з цим, Європейський Суд з прав людини у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, яке набуло статусу остаточного 30 січня 2015 року, зазначив, що, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення. Виконання зазначеної постанови необхідно допускати через десять днів з дня її винесення. В разі оскарження після відповідного рішення апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне відстрочити виконання постанови до набрання постановою законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення судового збору стягувачем є Державна судова адміністрація України.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283-285 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 2 (дві) доби.

Відстрочити виконання до набрання постановою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Постанова про накладення адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями посадовими особами і громадянами (ст.298 КУпАП).

Стягувач за рішенням в частині стягнення судового збору - Держава в особі, Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України ().

ОТРИМУВАЧ КОШТІВ: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106

КОД за

ОСОБА_4: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві

КОД БАНКУ ОТРИМУВАЧА: 820019

РАХУНОК ОТРИМУВАЧА: 0001

КОД класифікації доходів бюджету: 22030106.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5

Постанова суду набрала законної сили „_____ ___________________20 __ року

Строк предявлення до примусового виконання „_____ ___________________20 __ року.

Суддя Знамянського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5