Справа № 128/1221/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2018 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Ганкіна І.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

за вчинення адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

26.04.2018 року, о 21 год.50 хв. на 386 км автодороги М-12 Стрий-Знамянка водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Golf» н.з. RPR 16 CC в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився в КП ВОНД « Соціотерапія». Медичним висновком № 1095 зафіксовано результат аналізу сечі на мультитесті амфетамін позитивний.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9-а ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник вину не визнав, суду пояснив, що він пив лише час з зернятами коноплі та не був в стані наркотичного спяніння, а чому результат аналізу показав про наявність наркотиків у сечі , йому не відомо. Також суду пояснив, що він не заперечує проти сплати штрафу, однак просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.9.Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. - ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані наркотичного спяніння.

Хоч правопорушник ОСОБА_1 і не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , однак його вина повністю доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №042500 від 30.04.2017 року, медичним висновком № 1095 від 26.04.2018 року , рапортом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками наркотичного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, ч.1 ст. 130, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, 12.11.1994року у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1, 12.11.1994 року на користь держави судовий збір, що становить 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. (отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві код банку отримувача: 820019 рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя І.А. Ганкіна