Провадження № 33/792/110/18
Справа № 683/2869/17 Головуючий в 1-й інстанції Завадська О. П.
Категорія: КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Інжиєвської Ю.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючого водієм в СГК ім. Щорса с. Ладиги Старокостянтинівського району Хмельницької області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 02 листопада 2017 року близько 19 год. 00 хв. по вул. Радгоспній в с. Ладиги Старокостянтинівського району керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, що підтверджується даними результату огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням алкотестера Drager, тест № 476, від 02 листопада 2017 року (результат тесту 1,63 %), чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2017 року.

Постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що він визнає факт керування транспортним засобом в стані можливого алкогольного сп'яніння, проте всі докази, на підставі яких суд прийшов до визнання його винним, зібрані із грубими порушеннями права на захист.

Стверджує, що працівники поліції, на місці зупинки, відібрали на адресу Старокостянтинівського районного суду заявку на отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою СМС і сказали що суд викличе його через СМС, щоб було швидше, або судовою повісткою проте цього, до дня його звернення до суду 12.01.2018 року, зроблено не було.

Крім того, жодних прав ( в тому числі на захист), а також наслідків їх вчинення або не вчинення, на місці події йому не роз'яснювали в повній мірі, як вони викладені в ст. 268 КУпАП. Відмітка в протоколі про їх роз'яснення є формальною, його не повідомляли, що явка є обов'язковою, і, в разі вже першої неявки, справу розглянуть, і він не зможе захищатись від висунутого щодо нього обвинувачення.

Вважає, що докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, не можуть бути в даному випадку належними та допустимими, а постанова суду, винесена за наслідками розгляду справи без його участі, є незаконною і підлягає скасуванню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, допитавши свідків перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.2.9 а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, за керування транспортним засобом стані алкогольного спяніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як убачається з матеріалів справи, дізнання, з'ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Такий висновок ґрунтується на даних:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 033001 від 02 листопада 2017 року, з яким ознайомлений ОСОБА_1 та який власноручно написав пояснення в протоколі, що він винен, виправиться.

- роздруківкою з алкотестера Drager № 6810 від 02 листопада 2017 року (тест № 476, результат тесту 1,63 %);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, (а.с. 3,4) підтверджується, що ОСОБА_1, в їх присутності, погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою приладу Drager, результат тесту показав 1,63 %; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому стоїть підпис ОСОБА_1 про те, що він згоден з результатом огляду на стан спяніння.

Вказані обставини свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили і в процесі апеляційного розгляду.

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних пояснень та показань цих свідків.

У зв'язку з цим, підстав вважати, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, враховуючи їх безсторонність, відсутність навіть попереднього знайомства з ОСОБА_1, оговорюють останнього не має.

Більше того, вказані твердження названих свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими суддею доказами.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

Посилання захисника в апеляційній інстанції про те, що свідок ОСОБА_3 під час огляду на стан алкогольного спяніння не був, підписував документи між селами ОСОБА_5 і Самчики, спростовуються показами свідка павлюка Р.А. та ОСОБА_4 в процесі апеляційного розгляду, які підтвердили, що при огляді на стан алкогольного спяніння і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було двоє свідків.

Свідок шевчук А.В. даючи покази, в процесі апеляційного розгляду пояснив, що добре не памятає обставин проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння, але пояснення і протокол про адміністративне правопорушення він підписував.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ОСОБА_1 та його захисником не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого ОСОБА_1 який є прямо зацікавленою особою, його звинуваченні органів поліції та суду в упередженості та необ'єктивності, вільному тлумаченні закону, що не можна визнати допустимими доказами.

В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об'єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1, свідків, заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, свідків, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.

Об'єктивних даних, які б вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1, в матеріалах справи не встановлено.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, на що є посилання в апеляційній скарзі, і вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав ОСОБА_1, так як розгляд справи судом 09.11.2017 року проводився у його відсутність, не заслуговують на увагу.

Дійсно, згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на викладене, вважаю, що місцевим судом, з урахуванням вимог чинного законодавства, правомірно було розглянуто справу про адміністративне правопорушення за відсутності апелянта, який, як вбачається з протоколу був ознайомлений з місцем та часом розгляду справи.

Апеляційним судом скарга ОСОБА_1 була прийнята до розгляду та йому надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, які, на його думку, були порушенні місцевим судом, зокрема, давати пояснення, подавати докази, допитати свідків.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи дана належна оцінка особі ОСОБА_1, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.

Зокрема, суддею, при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення, взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи.

За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1, при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и ла:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 листопада 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_5