Справа № 404/3042/18
Номер провадження 3/404/1290/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кропивницький Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер ПП НОМЕР_1,

- за скоєння правопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №079732 від 13.05.2018 року вбачається, що ОСОБА_1, 13.05.2018 р. о 20-50 год., у порушення п.2.9 (а) ПДР України, керував у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом «ГАЗ-33021», д/н НОМЕР_2 по просп. Університетський, 33 у м. Кропивницький. Перевірка на стан спяніння проводилась із застосуванням приладу «Драгер-6810», проба позитивна - 0.33%.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнав. Пояснив, що рухався на транспортному засобі по просп. Університетський, 33 у м. Кропивницький та Правил дорожнього руху не порушував, однак був зупинений працівниками поліції. Співробітники поліції запропонували продути у спеціальний пристрій, щоб визначити чи знаходиться він в стані алкогольного спяніння чи ні, він погодився, адже не вживав алкогольних напоїв в той день. В присутності двох свідків о 20.53 год. продув алкотестер «Драгер», який показав 0,33%. Вказав, що йому не роз'яснювали право на проходження огляду в закладі охорони здоров'я, а також прав та обовязків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

Заслухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст.245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності, якщо вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, враховую практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Разом з цим, відповідно до вимог ч.ч.1, 7 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

У якості доказів по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП надані: відеозапис, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №079732 від 13.05.2018 року (а.с.1), результат тесту «Драгер» №6466 (а.с.4), акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), письмові поясненнями ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.6-8).

Положеннями ч.ч.2, 3 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі-стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду регламентовані «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015№ 1452/735 (далі - Інструкція).

З п.7 ч.1 (загальні положення) Інструкції вбачається, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

В п.3 ч.2 (проведення огляду на стан алкогольного спяніння поліцейським та оформлення його результатів) Інструкції зазначається, що поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

До матеріалів справи доданий чек «Драгера» - пристрою, яким вимірювався вміст алкоголю у ОСОБА_1, однак як вбачається з цієї квитанції останнє калібрування цей пристрій проходив 12.09.2017 року, що ставить під обєктивний сумнів достовірність результатів вимірювань, які проводяться ним.

Відповідно до приписів п.10 ч.1 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» калібрування - сукупність операцій, за допомогою яких за заданих умов на першому етапі встановлюється співвідношення між значеннями величини, що забезпечуються еталонами з притаманними їм невизначеностями вимірювань, та відповідними показами з повязаними з ними невизначеностями вимірювань, а на другому етапі ця інформація використовується для встановлення співвідношення для отримання результату вимірювання з показу.

З інструкції користувача приладу «ALCOTEST 6810» вбачається, що він повинен проходити корегування показів (калібрування) не рідше, ніж один раз на півроку та при кожній зміні батарейок.

В досліджених судом матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у встановленому порядку інспекторами управління патрульної поліції в Кіровоградській області було запропоновано проведення огляду на стан алкогольного спяніння в спеціалізованій медичній установі, що також підтверджується переглянутим у суді відеозаписом.

Крім того, ОСОБА_1 в порушення ч.1 ст. 266 КУпАП не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, що в силу ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.130 ч.1, 247, 256, 283-284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 10 днів з моменту проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда І.В.Загреба