№ 3/229/446/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Краматорського управління Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, директора ТОВ «КОНТАКТ», зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №247 від 10 квітня 2018 року, під час проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «КОНТАКТ», що розташоване в м. Дружківка по вул.. Нахімова, буд.1, було встановлено тривале порушення порядку ведення податкового обліку, а саме: п.п. а) п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено податковий кредит всього на суму 617640,00 грн., в тому числі: за вересень 2016 року в сумі 355440,00 грн., за листопад 2016 року в сумі 262200,00 грн., в результаті чого завищено відємне значення податку на додану вартість в рядку 21 декларації в період, що перевірявся, а саме: в вересні 2016 року в сумі 80321,00 грн., в жовтні 2016 року в сумі 20514,00 грн., занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 355440,00 грн., в тому числі в декларації за вересень 2016 року в сумі 275119,00 грн., за жовтень 2016 року в сумі 29807,00 грн., за листопад 2016 року в сумі 312714 грн., яке не виправлено на дату складання акту перевірки ТОВ «КОНТАКТ» №271/05-99-14-11/13499136 від 20.03.2018 року.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за участю його представника ОСОБА_2

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні заперечував, просив суд провадження закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані докази в їх сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, будучи посадовою особою ТОВ «КОНТАКТ» допустив порушення вимог ч. 1 ст. 163-1 КЗпП України, а саме порушив встановлений законом порядок ведення податкового обліку, тобто завищення податкового кредиту, в результаті чого відбулось завищення відємного значення податку на додану вартість за вересень 2016 року та за листопад 2016 року, також занижено податок на додану вартість за вересень та жовтень 2016 року.

Також до матеріалів адміністративної справи долучений акт про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, який був складений 10 квітня 2018 року в присутності двох свідків.

Суддею встановлено, що відповідно до наказу №22-к від 12 серпня 2013 року, ОСОБА_3 був призначений на посаду директора ТОВ «КОНТАКТ» з 13 серпня 20136 року.

Так, в доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення за ст. 163-1 ч. 1 КУпАП, головним державним ревізором-інспектором до протоколу про адміністративне правопорушення додано акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОНТАКТ» № 271/05-99-14-11/13499136 від 20.03.2018 року.

Вказаний акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОНТАКТ» № 271/05-99-14-11/13499136 від 20.03.2018 року був долучений до матеріалів адміністративної справи та наданий до суду не в повному обсязі в акті відсутні сторінки з 5 по 20 та з 26 по 31 включно.

З огляду на це суддею 07 червня 2018 року були направлені запити до відділу аудиту платників території обслуговування ДПІ у м. Дружківці управління аудиту Головного управління ДФС у Донецькій області та до Головного управління ДФС у Донецькій області з вимогою надати до Дружківського міського суду Донецької області аркуші акту, яких не вистачає.

Відповідь на запит судом не отримана.

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, наданих до суду через канцелярію суду, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення №247 від 10.04.2018 року складався в його відсутності, права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП йому не були розяснені.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Обєктивна сторона даного правопорушення виражається у вчиненні таких дій, як відсутність податкового обліку, порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків.

Згідно п. 198.1. ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2. ст. 198 датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів, датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов'язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання обєкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Згідно п. 198.3. ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Як зазначив ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях до адміністративної справи, Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов'язань.

Згідно ч. 3 п. 198.6 ст. 198 ПК України податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Несплата контрагентами-продавцями податку на додану вартість не є підставою для зменшення податкового кредиту ТОВ «КОНТАКТ», який відніс до податкового кредиту суму податку на додану вартість, сплачену контрагенту в ціні придбаного товару.

Податкові накладні, на підставі яких ТОВ «КОНТАКТ» сформував податковий кредит виписані контрагентом (ТОВ «ЛОУТОН» () за вересень 2016р., ТОВ «ГАЯНЕ ТРЕЙД» () і ТОЙ «АЛІВІО» () за листопад 2016р.), які на момент спірних правовідносин був зареєстровані платником ПДВ, що не спростовано в акті документальної перевірки від 20.03.2018р. та зареєстровані в ЄРПН.

Контрагенти ТОВ «КОНТАКТ» ТОВ «ЛОУТОН», ТОВ «ГАЯНЕ ТРЕЙД» і ТОВ «АЛІВІО» під час здійснення господарських операцій та складення первинних документів були зареєстровані як юридичні особи, на момент проведення фінансово- господарської операції були платниками податків, а тому мали право здійснювати господарську діяльність шляхом укладення договорів та їх виконання.

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Висновки акту перевірки фіскальної служби ґрунтуються лише на даних податкової інформації стосовно контрагентів. Вироків стосовно посадових осіб ТОВ «ЛОУТОН», TOB «ГАЯНЕ ТРЕЙД» і ТОВ «АЛІВІО» чи ТОВ «КОНТАКТ» фіскальним органом не надано.

Вищевказаний акт перевірки не може вважатись доказом відсутності реального характеру господарських операцій між ТОВ «КОНТАКТ» та ТОВ «ЛОУТОН», ТОВ «ГАЯНЕ ТРЕЙД» і ТОВ «АЛІВІО» так як слідство здійснення фінансово- господарської діяльності поза межами правового поля.

Неприпустимість притягнення до відповідальності одного платника податків, у випадку за неправомірні дії іншого платника податків підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в п. 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії- заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено встановлення судом інших обставин адміністративного правопорушення, ніж ті, що зазначені в протоколі, оскільки це б погіршувало становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 163-1, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дружківський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя: А.Л. Гонтар