Справа № 199/3577/18
ПОСТАНОВА

іменем України

08.06.2018 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка працює касиром по обслуговуванню автовокзалу «Центральний» «АПК «Тікет Схід», але знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1732 КУпАП,

за участю: секретаря судового засідання Строменко Є.С., особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 та її захисника ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 16.05.2018 за ч. 1 ст. 1732 КУпАП, ОСОБА_1 12.05.2018 приблизно о 13:00 годині за адресою: вул. Передова, 495 вчинила домашнє насилля по відношенню до свого чоловіка ОСОБА_4, а саме: психологічне, ображала, чим спричинила психологічний розлад здоровю потерпілого.

ДіїОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

В судовому засіданніОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, не визнала та пояснила, що вона не вчиняла домашнього насильства по відношенню до свого чоловіка ОСОБА_4, не ображала та не штовхала його. Між ними дійсно є неприязні стосунки через те, що чоловік примусово забрав від неї чотирьохмісячну доньку та періодично надає їй час за місцем його проживання спілкуватися з нею. Дії чоловіка, які повязані із складеним відносно нею протоколом, повязує через конфлікт щодо визначення місця проживання дитини.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 12.05.2018 його дружина перебувала за місцем його проживання. Під час її знаходження з дитиною ОСОБА_1 почала вести себе агресивно та ображати його сестру, яка перебувала з нею в кімнаті. Він зайшов у кімнату і його дружина також на його адресу почала висловлюватися нецензурно та декілька раз штовхнула його. В той же час потерпілий пояснив, що внаслідок дій дружини він як за медичною, так і за психологічною допомогою не звертався.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що вона не є свідком подій, які відбулися 12.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, але зазначила, що між вказаним подружжям постійно відбуваються сварки та непорозуміння з приводу місця проживання їх спільної малолітньої дитини.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він є очевидцем конфлікту, який відбувся 12.05.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, під час якого дружина, тримаючи на руках дитину, нецензурно висловлювалася на адресу чоловіка та однією рукою штовхала його від себе.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 та ОСОБА_4, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, статтею 1732 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства в сім'ї. Об'єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконанні захисного термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

У звязку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обовязкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, всупереч вимог ст. 256 та диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП, не містить відомостей стосовно спричинення ОСОБА_1 шкоди психічному здоров'ю потерпілого, оскільки, як зазначив автор протоколу, ОСОБА_4 був спричинений психологічний розлад здоровя, що не охоплюється межами диспозиції ч. 1 ст. 1732 КУпАП, в якій йде мова саме про шкоду психічному здоровю потерпілого.

Якщо ж психологічний розлад здоровя, на думку автора протоколу, є рівнозначним завданню шкоди психічному здоровю, справа повинна містити докази завдання такої шкоди.

Однак, матеріали справи не містять того, що потерпілий ОСОБА_4 звертався до лікаря психіатра або до психолога для надання йому відповідної медичної або психологічної допомоги, в справі відсутні відомості щодо завдання ОСОБА_4 шкоди його психічному здоровю, про що у судовому засіданні підтвердив сам потерпілий.

Слід також звернути увагу і на те, що сам протокол про адміністративне правопорушення складений із протиріччями, оскільки при вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, повинна бути особа, яка є потерпілою у справі, проте в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що потерпілого у цій справі не має.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні обєктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, в діях ОСОБА_1, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1за ч. 1 ст. 1732 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко