АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/480/2018 Постанова винесена суддею Хоменко О.Л.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката Бацуци О.М. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київськоїобласті, громадянина України, працюючого заступником керівника департаменту в ТОВ «Епіцентр», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою суду, 15 липня 2017 року о 16 год. 49 хв. на площі Одеській в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і перед зміною напрямку руху та перестроюванням не переконався, що це буде безпечним, і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не надав дорогу автобусу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, захисник Бацуца О.М. подав апеляційну скаргу, в якій,вважаючи постанову суду незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час розгляду справи, суд не з'ясував повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, а також поверхово віднісся до дослідження матеріалів про адміністративне правопорушення, внаслідок чого була прийнята постанова суду, яка суперечить дійсним обставинам справи, в тому числі і приписам ч. 2 ст. 38 КУпАП в частині граничних строків накладення адміністративного стягнення.

При цьому зазначає, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було складено на ОСОБА_3 протокол про адміністративне правопорушення, трапилась ще 15.07.2017 року та, у зв'язку з тим, що за наслідком ДТП одній з пасажирок автобуса «Богдан», під керуванням ОСОБА_2, було, виключно за її твердженням, спричинено тілесні ушкодження, матеріали було передано на перевірку до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві на предмет наявності підстав для відкриття кримінального провадження, а вподальшому висновком від 22.08.2017 року матеріали було знято з контролю та направлено начальнику УПП МВС України у м. Києві для притягнення виключно водія автобуса «Богдан» ОСОБА_2, як за їх висновком особи, яка була єдиною винною у вчиненні ДТП, яке відбулось 15.07.2017 року. Проте, незважаючи на вищевказаний висновок, працівниками УПП було складено 2 окремі протоколи на кожного із водіїв, за участю яких трапилась вищевказана ДТП, та направлені на розгляд до Голосіївського районного суду м. Києва.

За результатами розгляду матеріалів щодо водія автобуса «Богдан» ОСОБА_2, суд визнав його винним у вчиненні даної ДТП та,у зв'язку з тим, що строки притягнення на момент розгляду справи сплинули, провадження у справі було закрито на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, а ОСОБА_2 звільнено від накладення адміністративного стягнення.

Щодо матеріалів відносно ОСОБА_3, які було розподілено на розгляд іншому судді, то вони протягом більше ніж місяця, з моменту їх надходження до суду та їх реєстрацією, судом не розглядались, жодного повідомлення на офіційному сайті Голосіївського районного суду м. Києва про призначення справи до судового розгляду до 30.11.2017 рокуне містилось, повісток про виклик до суду за офіційним місцем реєстрації місця проживання ОСОБА_3 у м. Біла Церква Київської області, протягом всього часу з моменту надходження матеріалів до суду, взагалі не надходило, не повідомлявся ОСОБА_3 про місце, дату та час розгляду справи і будь-яким іншим чином.

Тому 21.11.2017 року ОСОБА_3 особисто була подана заява до суду про надання письмової відповіді про стан розгляду його справи, але, не отримавши відповіді, 29.11.2017 року він, особисто зв'язавшись по телефону з помічником чи секретарем судді Хоменко О.Л., дізнався, що його нібито викликали на розгляд справи повісткою, а сама справа вже була, нібито, розглянута без його участі ще 20.10.2017 року, і йому було запропоновано з'явитись особисто в приміщення суду для отримання копії постанови або направити копію постанови поштою, але про суть прийнятого рішення йому повідомлено не було. Тому одразу ж після цієї розмови, ОСОБА_3 особисто приїхав суду і отримав постанову суду наручно 29.11.2017 року.

Між тим, інформація про прийняту та зареєстровану в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанову у справі №752/19139/17, як станом на 29.11.2017 року, так і станом на 30.11.2017 року, взагалі була відсутньою.

По суті ж висновки суду у постанові щодо ОСОБА_3 не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та обставинах події, оскільки при цьому судом не було взято до уваги висновок Голосіївського УП від 22.08.2017 року по матеріалам ЄО №45359, не було детально проаналізовано план-схему ДТП та взагалі не було досліджено відеозапис CD-диску із записом з відеореєстратору автомобіля «Мазда» щодо обставин події, який, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, додавався до протоколу, у зв'язку з чим суддею було порушено вимоги ст. 245 КУпАП в частині повного та всебічного дослідження усіх обставин у справі.

До того ж, вказана постанова та обставини, які були нібито встановлені судом 20.10.2017 року під час розгляду справи, суперечать, як матеріалам про адміністративні правопорушення, так і є прямо протилежними тим висновкам та обставинам, які містяться у постанові Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року у справі щодо водія автобуса «Богдан» ОСОБА_2, який спричинив ДТП, та якого було також визнано винним і встановлено, що саме він виїхав з другорядної дороги на головну, не надавши дорогу ОСОБА_3, який рухався по головній, хоча саме вказаний факт і було зафіксовано як в план-схемі ДТП, так і на CD-диску з відеозаписом самої ДТП з відеореєстратора автомобіля «Мазда».

Таким чином, на думку апелянта, з аналізу матеріалів та доказів, які було додано до справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що саме в діях ОСОБА_3 відсутня вина вчинення ДТП, що вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім цього зазначає, що навіть не досліджуючи саму подію та усі обставини ДТП, яке відбулось ще 15.07.2017 року, на момент розгляду справи, строки накладення адміністративного стягнення уже минули.

Також захисник Бацуца О.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, як пропущений з поважних причин, посилаючись на те, що ОСОБА_3 формально пропустив 10-денний строк на подачу апеляційної скарги на постанову суду і дане прострочення відбулось не з його вини, оскільки ОСОБА_3 не було повідомлено про місце та час розгляду справи, а також не було направлено йому і копії постанови, яку ним було отримано лише 29.11.2017 року, а тому, вказане свідчить на наявність правових підстав для поновлення строку на подачу даної апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції ОСОБА_3 пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Будучи належним чином сповіщеними про день та час слухання справи, ОСОБА_3 та його захисник Бацуца О.М. до суду апеляційної інстанції не з'явилися, а натомість, від захисника Бацуци О.М. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності з урахуванням доводів апеляційної скарги та наявних матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 294 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_3 та його захисника Бацуци О.М.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 були дотримані.

Як убачається з провадження у справі про адміністративне правопорушення та постанови, суддя місцевого суду при розгляді даної справи дослідив її матеріали, проаналізував у постанові докази у справі, з'ясувавши обставини, які вказують на порушення правил дорожнього руху ОСОБА_3, надав їм об'єктивну оцінку та прийшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому судове рішення є належно обґрунтованим та відповідає вимогам діючого законодавства.

При цьому, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у порушенні п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, а саме - про ненадання ним перед зміною напрямку руху та при перестроюванні, під час керування 15 липня 2017 року о 16 год. 49 хв. по площі Одеській в м. Києві автомобілем «Мазда», державний номерний знак НОМЕР_1, дороги автобусу «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по тій смузі, на яку мав намір перестроїтись, що призвело до їх зіткнення, та отриманням внаслідок цього транспортними засобами механічних пошкоджень, відповідає фактичним обставинам події та підтверджується доказами у справі.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на площі Одеська в м. Києві, а також дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту їх зіткнення, їх розташування після зіткнення та сліди гальмування автобусу «Богдан»; протоколі огляду місця дорожньо-транспортної події від 15.07.2017 року, а також у поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо обставин події.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_3, наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди, він рухався по вул. Ак. Заболотного, по головній дорозі, у другій смузі руху та, виїхавши на Одеській міст, намагався виконати маневр на з'їзд з мосту, попередньо включивши правий сигнал повороту, однак після вказаних дій відчув удар в задню частину автомобіля, який здійснив водій автомобіля «Богдан», що виконував маневр виїзду з другорядної дороги, і все це було зафіксовано на відеореєстраторі його автомобіля.

Також вказав, що на вимогу працівників патрульної поліції ним було прибрано автомобіль з безпосереднього місця ДТП, так як на мосту було заблоковано рух автомобільного транспорту, але перед тим, як автомобіль було прибрано, працівники поліції зробили розмітку розміщення його автомобіля.

Тобто самим ОСОБА_3 не оспорюється та обставина, що дорожньо-транспортна пригода сталася при здійсненні ним перестроювання на смугу руху, по якій рухався автобус «Богдан» під керуванням водія ОСОБА_2

Проте, виходячи з таких пояснень ОСОБА_3 про те, що він завчасно ввімкнув сигнал правого повороту, слідує, що ОСОБА_3 вважав цього достатнім для початку здійснення ним маневру перестроювання, що не відповідає вимогам п.п. 10.1 10.3 ПДР України, які зобов'язують водія, починаючи перестроювання та будь-яку зміну напрямку руху, не лише ввімкнути попереджувальний сигнал, але й переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки тим транспортним засобам, на смугу руху яких він буде перестроюватись, а тим більше, що для виконання маневру правого повороту водій повинен зайняти відповідне праве положення на проїзній частині, а при виконанні маневру не з цього положення дати дорогу транспортним засобам, які там рухаються, чого ОСОБА_3 в даній дорожній ситуації, як свідчать матеріали справи про адміністративне правопорушення, дотримано не було.

Так, за поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, які він підтвердив і в суді апеляційної інстанції, він, керуючи автобусом «Богдан» рухався по Одеській площі та, виїжджаючи з-під мосту по круговому руху, виїхав на міст на головну дорогу, на якому відбувався ремонт і одна полоса руху була закрита, але їх всі пропускали. Проте, проїхавши вже десь 40-50 метрів від виїзду з-під мосту прямо по головній дорозі, в автобус з лівого боку, підрізавши його, в'їхав автомобіль «Мазда».

Зауважив, що про те, що, коли в нього в'їхав автомобіль «Мазда», він вже рухався по головній дорозі прямо, свідчить і розташування його автобусу після зіткнення, який залишився стояти рівно, а автомобіль «Мазда» - під кутом.

Як вказують дані схеми дорожньо-транспортної пригоди та протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 15.07.2017 року, в яких зафіксовано положення транспортних засобів після зіткнення, наявність гальмівного шляху автобусу «Богдан», та пошкодження, які отримали транспортні засоби в результаті дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення відбулося в крайній правій смузі руху, по якій рухався автобус «Богдан», іу кінцевому положенні після зіткнення автобус «Богдан» розташовується у крайній правій смузі руху, а автомобіль «Мазда» - у другій смузі руху попереду автобусу «Богдан», з подальшим його переміщенням правіше попереду автобусу «Богдан», при цьому позаду автобуса «Богдан» зафіксовані сліди його гальмування - гальмівний шлях, довжиною 1,9 м, а відстань від границі шляхопроводу до автобуса «Богдан» у кінцевому положенні після зіткнення складає 25,6 м, що свідчить про те, що на момент зіткнення автобус «Богдан», виїхавши з другорядної дороги, вже рухався по головній дорозі прямо у крайній правій смузі.

Також із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідує, що в результаті зіткнення в автомобілі «Мазда» було пошкоджено заднє праве крило - деформація та подряпини лакофарбового покриття, нашарування лакофарбового покриття жовтого кольору на задньому правому крилі, задньому бампері справа та на задніх правих дверях, а в автобусі «Богдан» мали місце подряпини лакофарбового покриття на передньому бампері зліва та нашарування лакофарбового покриття сірого кольору.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілі «Мазда» та автобусі «Богдан» свідчать про те, що задньою правою частиною автомобіль «Мазда» контактував із передньою лівою частиною автобусу «Богдан».

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються і наявним в матеріалах справи відеозаписом з відеореєстратору автомобіля «Мазда», з якого вбачається, що водій автомобіля «Мазда» ОСОБА_3, рухаючись у другій смузі руху на площі Одеська (шляхопровід), який має по три смуги руху в кожному напрямку, почав перестроюватись в крайню праву смугу, по якій рухався автобус «Богдан», не переконавшись в безпеці свого маневру і в тому, що не створить перешкод іншим транспортним засобам, та не пропустивши останній, внаслідок чого відбулося зіткнення.

Отже, дані схеми дорожньо-транспортної пригоди та відеозапису щодо розташування транспортних засобів після зіткнення, характер та локалізація пошкоджень, які мали автомобілі після дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, вказують на те, що на момент зіткнення водій автомобіля «Мазда», змінюючи напрямок руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та при перестроюванні на смугу руху, по якій рухався автобус «Богдан», не надав йому дорогу, тобто беззаперечно вказують на винуватість ОСОБА_3 у недотриманні п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 ПДР України, як встановив і суд першої інстанції.

Таким чином, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_3 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а тому доводи апеляційної скарги захисника БацуциО.М. про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та про порушення водієм ОСОБА_2 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, не заслуговують на увагу.

Не спростовує правильність цих висновків суду першої інстанції і та обставина, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставинами цієї ж дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.07.2017 року за участю автобусу «Богдан» та автомобіля «Мазда», оскільки саме між діями ОСОБА_3 по недотриманню вимог п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху та наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є прямий причинний зв'язок.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з'ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події. При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження матеріалів справи.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 15.07.2017 року, то на момент розгляду справи в суді першої інстанції, передбачені в ч. 2 ст. 38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягало закриттю.

Однак, при розгляді справи дана обставина залишилася поза увагою судді, тому постанову судді в частині накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення слід скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника Бацуци О.М. підлягає до задоволення лише частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Бацуці О.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника Бацуци О.М. задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва ГорбІ.М.