ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Скрипник С.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сватівського ВП ГУНП в Луганській області щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та вимоги ст.63 Конституції України ОСОБА_1 розяснені)

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2018 року серії БР № 009286, 14.05.2018 р. о 0 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Сватове на кв. Мирний керував транспортним засобом ІЖ 27175-036, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а», за що передбачена відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що на місці зупинки проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння із використанням приладу «Драгер» він не відмовлявся, натомість працівники поліції, в порушення вимог закону повезли його відразу до закладу охорони здоров'я. Від керування автомобілем працівники поліції його не відсторонювали, а автомобіль не доставлявся на штраф майданчик.

Допитаний у судовому засіданні інспектор СРПП Сватівського ВП ОСОБА_2 вказав, що дійсно 14.05.2018 о 0 год. 15 хв. ним був зупинений ОСОБА_1, який на вигляд керував транспортний засіб у стані алкогольного спяніння. Він одразу запропонував проїхати до лікарні для встановлення факту керування у стані алкогольного спяніння. Прилад «Драгер» у нього був при собі, однак він не пропонував ОСОБА_1 пройти за його допомогою тест на стан алкогольного спяніння, оскільки дія сертифікату на прилад скінчилася. Від керування автомобілем ОСОБА_1 його не відсторонювали, а автомобіль не доставлявся на штраф майданчик.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, працівника поліції ОСОБА_2, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та події правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами..

Згідно статті 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009286 від 14.05.2018 р., ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. До протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_1, згідно якого він випив 0,5 л пива та керував транспортним засобом та висновок № 65 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14.05.2018, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував на час огляду у стані алкогольного спяніння (2,28%).

Суд зазначає, що порядок оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП встановлено Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 (далі Інструкція). Відповідно до розділу ІХ цієї Інструкції, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Разом з тим, із дослідженого у судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009286 від 14.05.2018 р., вбачається відсутність записів у графі «свідки чи потерпілі» про свідків вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Разом з тим, ч. 2-3 ст. 266 КУпАП визначають, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Вищевказані вимоги також дублюють у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (далі Порядок), де у п. 6 зазначено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

А згідно п. 8 цього Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З огляду на що, суд зазначає, що працівник поліції перед тим, як запропонувати пройти огляд на стан спяніння водія, зобовязаний запропонувати пройти такий огляд на місці. Однак, ні поясненнями ОСОБА_1, ні поясненнями працівника поліції не встановлено дотримання працівником поліції останнім вимог даного порядку, окрім того, поліцейський ОСОБА_2 сам вказав, що відразу запропонував поїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду.

Крім того, як вбачається із матеріалів адміністративної справи, а саме, при перегляді відеозапису, наданого працівниками поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_1, при зупинці автомобіля останнього, водій був затриманий та відразу доставлений у заклад охорони здоров'я для його освідчення на стан алкогольного сп'яніння. Проходити даний огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, працівниками поліції не пропонувалось.

Таким чином, працівники поліції в порушення вимог наведеного закону, освідчили правопорушника на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, не пропонуючи пройти його на місці зупинки, що на думку суду, свідчить про грубе порушення встановленого ст.266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому суд вважає, що проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння є недійсним, а його результати не можна використати як доказ вини останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем марки та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, місце вчинення правопорушення, однак в графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» відсутні будь-які відомості щодо ідентифікації такого місця.

Як вбачається із п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський зобовязаний професійно виконувати свої службові обовязки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обовязків, наказів керівництва.

Однак, поліцейським ОСОБА_2 не було дотримано вимог вищевказаних КУпАП, Інструкції та Порядку, які визначають дії працівників поліції при забезпеченні проведення огляду водіїв на стан алкогольного чи іншого спяніння, що призвело до безпідставного складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (частина 2 статті 7 КУпАП).

Згідно статті 266 КУпАП, огляд особи на стан спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інших доказів винуватості ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суду не надано..

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.ст. 130, 247, 283, 284, 294 КУпАП,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Сватівський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М.Скрипник