АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/567/18 Номер провадження 33/786/590/18Головуючий у 1-й інстанції Клименко С. М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 01 квітня 2018 року о 01 год. 30 хв. в с. Рокитне на перехресті вул. Гагаріна та вул. Макаренко Кременчуцького району Полтавської області керував автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер г76-304К перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_3 просить постанову судді відносно ОСОБА_2 скасувати як необґрунтовану та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підтвердження своїх вимог апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, а був його пасажиром.

Крім того, захисник зазначає, що працівники поліції не забезпечили проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, а прослідували для огляду до медичного закладу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3 на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із змісту постанови місцевого суду вбачається, що він правильно встановив фактичні дані у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, ґрунтується на сукупності досліджених судом доказів, достовірність яких сумнівів не викликає та яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, такі висновки ґрунтуються на даних які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №147191 від 01.04.2018, з яким ОСОБА_2 погодився.

Крім того, винуватість ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, поряд з іншими доказами, підтверджується також відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського, на якому зафіксовано проходження ОСОБА_2 медичного огляду у наркологічному диспансері та під час якого він не заперечує що керував транспортним засобом, а також його особистим записом у протоколі про адміністративне правопорушення, де він записав, що з протоколом згоден.

Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 погано бачить, а тому не міг прочитати написане, спростовується тим же записом, який є чітким, не виходить за межі поля, букви не «наїжджають одна на одну».

Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що ні він ні працівники поліції не знали один одного, а тому будь яких підстав вважати їх упередженими не має. Під час руху автомобіля він був пасажиром. Йому стало зле, тому водій зупинився. Оскільки двері заклинило, то він переліз через водія та вийшов із автомобіля з водійських дверей. В цей час підїхали працівники поліції та склали на нього протокол.

Такі пояснення ОСОБА_2 є не логічними, не послідовними та не підтверджуються будь якими доказами. Так, він не зміг пояснити де в цей час був водій, який судячи з його пояснень знаходився за кермом, а також чому він не заперечував того, що не він керував автомобілем, при тому, що водій сидів за кермом.

Такі не послідовні та не логічні пояснення ОСОБА_2 суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності.

Крім того ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів, постанову працівника поліції не оскаржив, таким чином підтвердив що вночі 01.04.2018 керував автомобілем ВАЗ 2101.

Щодо посилань захисника ОСОБА_3 на порушення поліцейськими положень наказу «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735 щодо обовязку поліцейського забезпечити проведення огляду водія на стан спяніння у місці зупинки транспортного засобу, слід зазначити, що відсутність у поліцейського технічної можливості перевірити водія на стан спяніння на місці зупинки автомобіля не позбавляє обовязку останнього пройти такий огляд у закладі охорони здоровя.

За таких обставин, доводами апеляційної скарги не спростовано висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Кременчуцького районного суду Полтавської області від 15 травня 2018 року стосовно ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченк о