№ 755/3468/18
№ 3/755/2210/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 26 лютого 2018 року о 23 годині 55 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві, по пр-т Миру, 2, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; запах алкоголю з порожнини рота; нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, з'явився та пояснив, що в 26 лютого 2018 року він себе погано почував за станом здоров'я, так як у нього була простуда. Ввечері на автомобілі він приїхав до свого товариша та в нього піднялася температура і дружина його товариша запропонувала випити глінтвейну, оскільки йому було дуже погано, то він погодився за умови, що товариш відвезе його додому. Потім, вони разом поїхали на його автомобілі до нього додому, при цьому за кермом автомобіля був його товариш, який алкоголь не вживав. Під час поїздки, у його товариша з дружиною виникла сварка і вони, зупинивши автомобіль, вийшли з нього, а він, при цьому залишився в автомобілі. Автомобіль було зупинено біля громадської зупинки. Просидівши деякий час у автомобілі, він замерз, так як було холодно і в нього була температура, то він сів на переднє водійське крісло, для того, щоб увімкнути автомобіль та зігрітися. У цей час, під'їхали поліцейські, склали відносно нього протокол щодо неправильної парковки, оскільки повідомили, що автомобіль припаркований не в тому місці. У подальшому, при складанні протоколу про неправильне паркування, поліцейські почали говорити, що він у стані сп'яніння. Він пояснив, що не керував автомобілем і поліцейські не зупиняли його, так як вони зазначили про це у протоколі про правопорушення щодо неправильної парковки, він сидів лише в автомобілі, однак, його ніхто не слухав. З тим, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння категорично не погодився, оскільки автомобіль взагалі стояв припаркованим і ніхто на ньому не їхав.

Судом, за клопотаннями ОСОБА_1, неодноразово було викликано до суду інспектора патрульної поліції УПП в м. Києві, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно нього та свідків, які зазначені у даному протоколі, однак, до суду ніхто так і не з'явився.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, як видно з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

У зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доходжу до висновку про закриття провадження, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: