Справа 573/889/18
Номер провадження 3/573/323/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2018 року м. Білопілля

Суддя Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю. М., розглянувши матеріали, які надійшли із служби з Білопільського відділення поліції ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,

за ч. 1 ст. 191 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

31 травня 2018 року до Білопільського районного суду з Білопільського ВП ГУНП в Сумській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №201213 від 28 травня 2018 року відносно ОСОБА_1, зі змісту якого вбачається, що 28 травня 2018 року о 19 годині 30 хвилин по вул. Шевченка, 30 у с. Товста Білопільського району Сумської області, останній, являючись власником гладкоствольної рушниці ТОЗ 63, №103218, порушив правила зберігання зброї, а саме: до зброї мали доступ сторонні особи, які в його відсутність відчинили шафу для зберігання зброї.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 191 КУпАП як порушення правил зберігання вогнепальної мисливської зброї.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Об'єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП є порушення правил зберігання, носіння або перевезення нагородної, вогнепальної мисливської чи холодної зброї, а також пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду і бойових припасів громадянами, які мають відповідний документ дозвільного характеру, виданий уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

З норм цієї статті вбачається, що настання відповідальності за дане правопорушення обов'язково передбачає наявність у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідного документу дозвільного характеру, виданого уповноваженим державним органом на зберігання зазначеної зброї.

Дані обставини підлягають обовязковому доказуванню.

Згідно з положеннями ст. ст. 251, 252, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 є власником гладкоствольної рушниці ТОЗ 63, №103218, проте, докази цього у матеріалах адміністративної справи відсутні. Натомість, відповідно до заяви, адресованої начальнику Білопільського ВП ГУНП в Сумській області, ОСОБА_1 просить прийняти від нього на зберігання вищевказану рушницю, зокрема, у звязку з порушенням правил перереєстрації. З огляду на це, суд приходить до висновку, що у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дозвільних документів немає. Вказана обставина виключає склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 191 КУпАП, яка передбачає обовязкову наявність у особи зазначених документів. При цьому суд звертає увагу, що санкція означеної норми закону передбачає поряд зі штрафом оплатне вилучення зброї, застосування якого можливе лише щодо власника. В той же час, відповідальність за порушення правил реєстрації (перереєстрації) зброї настає за ст. 192 КУпАП

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Більш того, згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього ж Кодексу.

Отже, відповідно до викладених вище положень національного законодавства України, ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Враховуючи викладене вище, суд визнає не доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КпАП України, а тому провадження в адміністративній справі відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя: