Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/778/329/18 Головуючий в 1 інст. Калюжна В.В.
Єдиний унікальний №335/660/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за апеляційною скаргою захисника останнього адвоката ОСОБА_3, на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2018 року, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, із накладенням стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з матеріалів справи, 21.12.2017 року о 12-25 годині в м. Запоріжжі, по пр. Соборному біля буд.129, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «BMW 520» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). Від проходження огляду для визначення стану сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу alkotest DRAGER 6820 та у закладі охорони здоровя відмовився у присутності двох свідків, чим порушено п. 2.5 ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, захисник зазначає, що 14.02.2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя була подана заява про направлення справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, за місцем мешкання правопорушника. ОСОБА_2 неодноразово звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з питання надходження його справи до суду. Згодом правопорушник та його захисник дізнались, що 07.03.2018 року справу було розглянуто у відсутність ОСОБА_2, а копію постанови отримано лише 03.05.2018 року. Вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущений не був, однак просять його поновити.

В самій апеляційній скарзі захисник посилається на незаконність постанови судді. Зі змісту апеляційної скарги випливає, що суд дійшов помилкових висновків про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення на підставі протоколу не вивчивши матеріали справи та не вислухавши пояснення ОСОБА_2 Вважає дії працівників поліції не логічними, оскільки ОСОБА_2 на місці зупинки двічі відмовився від проходження огляду, тому необхідність їхати у медичний заклад була відсутня. Захисник зазначає, що ні на місці зупинки ні в лікарні стан спяніння ОСОБА_2 виявлений не був, а сам факт прибуття до медичного закладу та складання висновку експерта свідчить навпаки про проходження огляду, а не відмову від нього. В медичному закладі для проходження огляду було необхідно чекати на що працівники поліції відмовили через брак часу у них. Таким чином, захисник вважає, що в діях ОСОБА_2 не міститься такий склад правопорушення як відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння, тому просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник адвокат ОСОБА_3 не зявилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймав участі при розгляді справи, копію постанови він отримав 03.05.2018, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №217761 від 21 грудня 2017 року (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), направленням на огляд водія ОСОБА_2 до КУ «ЗОКНД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2017 року (а.с.3 далі Направлення); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 21 грудня 2017 року (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.5,6); розпискою ОСОБА_6 якому було передано керування автомобілем НОМЕР_2 (а.с.7); відеозаписами, які містяться на доданому до матеріалів справи оптичному носії DVD-R, на якому зафіксовані обставини події від 21.12.2017.

В апеляційній скарзі захисник, не заперечував факт керування його підзахисним транспортним засобом і те, що він відмовилася від проходження огляду в медичному закладі, однак заперечував, що він відмовлявся від проходження огляду на місці.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_2 транспортного засобу, і факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння на місці, спростовуються поясненнями свідків, а також матеріалами відеозаписів. Форма його відмови була виражена в тому, що він не забезпечив видох мінімального обєму повітря (дув з недостатньою силою) у спеціальний технічний прилад, як того вимагає інструкція. Те саме він робив і в закладі охорони здоровя, внаслідок чого йому було запропоновано здати аналіз сечі, чого він не зробив (відповідно до порядку, не пізніше 2-х годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду), тим самим фактично відмовився від проходження медичного огляду.

Доводи апелянта про те, що судом були допущені процесуальні порушення і не дотримані права ОСОБА_2 в сенсі того, що справа мала розглядатися в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя є необґрунтованим з огляду на той факт, що відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Місцем скоєння правопорушення був район пр. Соборний, 129, яке територіально підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя. Положення ч.2 ст.276 КУпАП, лише передбачає можливість розгляду справ вказаної категорії за місцем проживання порушників чи за місцем реєстрації транспортного засобу, але не зобовязує до цього. До того ж, вказані суди є територіально наближеними один до одного, тому підстав змінювати підсудність справи у судді не було.

Доводи захисника на предмет порушення процесуальних прав ОСОБА_2 в сенсі того, що справа була розглянута за відсутності останнього, не можуть бути враховані як підстава для скасування правильного по суті рішення.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Законами України може бути передбачено й інші випадки, коли явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в орган (до посадової особи), який вирішує справу, є обов'язковою.

Так, з огляду на положення ст.268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На адресу ОСОБА_2 направлялися повістки, однак вони повернулися у звязку зі спливом строку зберігання.

Від ОСОБА_2 не надходили клопотання про перенесення розгляду справи.

Частиною 2 ст.268 КУпАП не визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, є обов'язковою.

Факт того, що ОСОБА_2 був обізнаний про наявність в провадженні судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя справи стосовно нього, підтверджується матеріалами справи (протоколом), в тому числі і клопотанням останнього про зміну підсудності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 мав обєктивну можливість особисто, або через захисника в повній мірі реалізувати свої права передбачені ст.286 КУпАП. Останній не був позбавлений можливості надати письмові заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, до того ж вказані права в повній мірі могли бути поновленні під час апеляційного перегляду справи, однак ані ОСОБА_2 ані його захисник в судове засідання апеляційної інстанції не зявилися.

Вина ОСОБА_2 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови судді суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2018 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1