Номер провадження: 33/785/774/18
Номер справи місцевого суду: 523/1772/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 року м. Одеса

Суддя Апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., секретар судового засідання Тьосова Я.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та його представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу та клопотання останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, зі стягненням судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 352.40 гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 29.01.2018 року о 16 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом «Mersedes Bens, державний номер НОМЕР_1, по вул. Вернидуба в с. Усатово Одеської області, не вибрав безпечної швидкості й не витримав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Honda», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, в результаті чого сталась дорождно транспортна пригода та вказані технічні засоби отримали механічні ушкодження. Причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху», за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

На дану постанову представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просив скасувати постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 зазначає, що ОСОБА_2 не був належний чином повідомлений про час та місце судового засідання, що відбулось 15.03.2018 року, оскільки судової повістки він не отримував, про що має свідчити відсутність у матеріалах справи відповідного повідомлення про її вручення. Про існування постанови ОСОБА_2 дізнався лише 14.05.2018 року, коли прибув до Усатівського відділення поліції Біляївського ВП ГУНП в Одеській області з метою продовжити строк тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, де його було повідомлено про існування оскаржуваної постанови. Того ж дня ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваної постанови, про що свідчить відповідна його розписка у матеріалах справи, а тому апелянт вважає можливим поновити ОСОБА_2п. строк на апеляційне оскарження постанови суду.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови апелянт зазначає, що ОСОБА_2 не був належний чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Суд, не забезпечивши повноту, всебічність та обєктивність судового розгляду, не врахував жодних обставин про особу порушника, а саме те, що ОСОБА_2 працює, є інвалідом дитинства, отримує стабільний дохід, повністю визнає вину і щиро кається у вчиненому правопорушенні, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_3 змінити свої апеляційні вимоги та просили оскаржувану постанову змінити в частині адміністративного стягнення, призначивши ОСОБА_2 штраф у межах санкції, передбаченої ст.124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, які частково підтримали доводи апеляційної скарги і просили оскаржувану постанову змінити в частині застосованого до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи клопотання і апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що судовий розгляд відбувся без участі ОСОБА_2, копія ухвали була направлена на його адресу поштою, однак відомості про дату отримання ним копії судового рішення в матеріалах справи відсутні.

У звязку з викладеним відсутні підстави піддавати сумніву викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, тому апеляційний суд вважає за необхідне даний строк поновити.

Відповідно до ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильність його кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється та повністю підтверджується доказами, долученими до матеріалів справи, тому не перевіряється апеляційним судом.

Згідно зі ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції, застосовуючи до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, обставин, передбачених ст.33 КУпАП не врахував. У постанові міститься лише формальна вказівка на те, що судом враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника та ступінь її вини, при цьому не конкретизовано, як саме вказані обставини впливають на призначення ОСОБА_2 найсуворішого з передбачених санкцією ст.124 КУпАП адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що висновок суду про необхідність застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 свою провину у вчиненні ДТП визнав повністю, що підтверджується його письмовими поясненнями, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали незначні механічні пошкодження, тілесних ушкоджень учасники пригоди не отримали.

Крім того, ОСОБА_2 є інвалідом третьої групи по зору, у звязку з чим транспортний засіб необхідний йому для забезпечення власних потреб, повязаних зі станом здоровя.

Апеляційний суд не погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що неявка ОСОБА_2 в судове засідання свідчить про намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки участь у судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення є правом, а не обовязком особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Також необґрунтованим є висновок суду щодо неможливості призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу у звязку з тим, що він не працює, оскільки до апеляційної скарги були долучені копія паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_2, що забезпечує можливість примусового стягнення штрафу у разі необхідності.

З вищевикладеного вбачається, що позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами дійсно поставить його та його родину у скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим апеляційний суд вважає, що такий захід адміністративного стягнення не в повній мірі відповідає меті застосування такого стягнення, встановленій ст.23 КУпАП.

Враховуючи незначну шкоду, завдану адміністративним правопорушенням, а також положення ст.33 КУпАП, доходжу висновку про те, що виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень можливе шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП, чинної на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції має право змінити оскаржувану постанову.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, вважаю за необхідне змінену апеляційну скаргу задовольнити частково, а оскаржувану постанову - змінити в частині застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, замінивши позбавлення права керування транспортними засобами на штраф.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити, поновити даний строк.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2018 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, зі стягненням судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 352.40 гривень, - змінити в частині застосованого до ОСОБА_2 адміністративного стягнення, призначивши йому штраф в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходив громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5