П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 05 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 05 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 05 лютого 2018 року в 00 год. 20 хв. біля будинку № 6 по вул. Марії Заньковецької в м. Києві, керував автомобілем «Хюндаі», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки його поясненням, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він не керував автомобілем, а сидів в його салоні та слухав музику.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього не було, тому вважає, що їх пояснення, які містяться в матеріалах справи, не є доказом його винуватості.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляд водія на стан сп'яніння проводиться на місці зупинки транспортного засобу, проте працівники поліції пропонували йому пройти огляд в медичному закладі, а не на місці, а тому, на його думку, процедура огляду на стан сп'яніння була порушена.

В той же час, ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП, вирішуючи питання про вид та міру відповідальності, не досліджував жодних відомостей про нього, обставин справи та нічим на мотивував визначене адміністративне стягнення.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи протоколом про адміністративне правопорушення серії (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_2 05 травня 2018 року в 00 год. 20 хв. керував автомобілем «Хюндаі», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 (а.с. 4), відповідно до яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в їх присутності; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Ці докази є належними, допустимими та достатніми.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначає в апеляційній скарзі сам ОСОБА_2, він відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення порядку огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками, а також міститься запис в протоколі самого ОСОБА_2 про те, що він відмовляється від проходження огляду, оскільки не керував автомобілем.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем, а просто в ньому знаходився не підтверджуються будь - якими доказами.

Із відеозапису нагрудної камери інспектора поліції зафіксована відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків. Будь - яких заяв про те, що він бажає пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі відеозапис не містить. Поліцейський роз'яснив ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду та те, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, відповідно до відеозапису, ОСОБА_2 перебував за кермом водія та на прохання інспектора поліції надав посвідчення водія та відповідні документи на автомобіль. Більше того, ОСОБА_2 неодноразово запитував у поліцейського причину зупинки, що, на думку апеляційного суду, спростовує доводи апелянта про те, що він не керував автомобілем.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апелянтом не наведено доводів на спростування висновку суду про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Ним лише зазначено, що судом не враховано всіх обставин справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 05 травня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун