Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/9669/16-п Головуючий у 1-й інст. Шахрай М. І.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2017 року за ст.124 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Житомирської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.02.2018 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України закрито за відсутністю в його діях складу зазначеного правопорушення.

Згідно адміністративного протоколу № 933169 серії АП1 від 14 листопада 2016 року, складеного інспектором роти № 4 батальйону УПП у м. Житомирі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4, ОСОБА_2 14 листопада 2016 року о 14 годині 15 хвилин по вул. В.Бердичівській у м. Житомирі, керуючи автомобілем Mercedes -Benz Sprinter 311 CDi, д.н. НОМЕР_1, при повороті ліворуч на вул. Шевченка не пропустив тролейбус ЛАЗ 2075 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по вул. В.Бердичівській у зустрічному напрямку, в наслідок чого допустив з ним зіткнення.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

На прийняте судом рішення потерпіла ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову та визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п.16.6. ПДР та ст.124 КУпАП.

В поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про оскаржувану постанову суду вона дізналась під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи №296/3395/17 14.05.2018 року. Під час розгляду справи відносно ОСОБА_2 судових повісток їй не направлялось. В обгрунтування апеляційної скарги потерпіла вказує, що суд, відмовляючи в притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, послався на висновок експертного дослідження від 24.01.2017 року. Хоча згідно вказаного висновку в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.16.6 ПДР України, і дана невідповідність перебуває у прямому причинному зв'язку зі створення аварійної ситуації та виникнення наведеної ДТП.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м.Житомира від 07.02.2017 року - без змін. Зазначає, що постанова суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, внаслідок повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх матеріалів справи. Згідно висновку експертного дослідження №02 від 24.01.2018 року саме невідповідність дій водія троллейбуса ЛАЗ, р.н. 2075, ОСОБА_3 вимогам п.п.12.3 ПДР України з технічної точки зору знаходиться у причинному зв'язку із створенням аварійної ситуації та виникненням ДТП.

В судовому потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що в результаті вказаного правопорушщення їй не було завдано матеріальної або фізичної шкоди, разом з тим було спричинено моральну шкоду, яка полягає у моральних переживаннях у зв'язку з аварією, можливим обов'язком відшкодовувати завдані підприємству, на якому вона працює, збитки у зв'язку з пошкодженням тролейбуса. Апеляцію підтримала з мотивів, наведених в ній, просила поновити строк на оскарження, скаргу задовольнити.

ОСОБА_2 заперечував проти поновлення строку ОСОБА_3 на оскарження постанови суду від 07.02.2017 року, зазначивши, що ОСОБА_3 давно відомо про її існування, заперечив проти задоволення апеляційної скарги по суті. Ним також було долучено письмові

Заслухавши доводи та пояснення потерпілої ОСОБА_3, іншого учасника ДТП - ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши письмові заперечення ОСОБА_2, вважаю за необхідне поновити строк ОСОБА_3 на оскарження постанови суду, а у задоволенні апеляційної скарги відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Враховуючи, що ОСОБА_3 дорожньо-транспортною пригодою було спричинено моральну шкоду, апеляційний суд допускає її до участі у справі як потерпілу.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Виходячи з матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, ОСОБА_3 не була присутньою під час розгляду судом адміністративної справи щодо останнього, в судові засідання судовими повістками судом не викликалась, копія постанови у справі судом їй не направлялась. Разом з тим, на обкладинці адміністративної справи відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП міститься розписка ОСОБА_3, що остання ознайомлена з матеріалами справи саме 14.05.2018 року. Таким чином, строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущено ОСОБА_3 з поважних причин та поновлюється апеляційним судом.

Що стосується суті доводів та вимог апеляційної скарги, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції зазначені вимоги дотримані в повному обсязі, досліджено усі належні і допустимі докази та перевірені усі наведені доводи і прийняте законне та обгрунтоване рішення, з яким апеляційний суд вважає за необхідне погодитися.

Так ст.124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП1 №933169 від 14.11.2016 року за ст.124 КУпАП встановлено, що ОСОБА_2 14 листопада 2016 року о 14 годині 15 хвилин по вул. В.Бердичівській у м. Житомирі, керуючи автомобілем Mercedes -Benz Sprinter 311 CDi, д.н. НОМЕР_1, при повороті ліворуч на вул. Шевченка не пропустив тролейбус ЛАЗ 2075 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався по вул. В.Бердичівській у зустрічному напрямку, в наслідок чого допустив з ним зіткнення.

Разом з тим, досліджуючи схему місця ДТП, яка долучена до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість встановити винного та обставини скоєння ДТП та згідно постанови від 01.12.2016 року направив матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_2 на доопрацювання до Управління патрульної поліції у м.Житомирі.

В подальшому у адміністративній справі відносно ОСОБА_2 було проведено автотехнічне дослідження, за результатами якого було складено висновок експертного дослідження №02 від 24.01.2017 року.

При повторному розгляді справи відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП судом першої інстанції було досліджено згаданий висновок в сукупності з іншими матеріалами справи.

Так, згідно висновок експертного дослідження №02 від 24.01.2017 року з моменту виникнення небезпеки для руху, водій тролейбуса ЛАЗ р.н. 2075 ОСОБА_3 мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем Mercedes -Benz Sprinter 311 CD р.н. НОМЕР_2 шляхом застосування своєчасного ( службового) гальмування. В дорожній ситуації, що склалася водій тролейбуса ЛАЗ р.н. 2075 ОСОБА_3 повинна була діяти відповідно до вимог пп.12.3 Правил дорожнього руху України. З технічної точки зору дії водія ОСОБА_3 не відповідали зазначеним вимогам ПДР України. Невідповідність дій водія тролейбуса ЛАЗ р.н. 2075 ОСОБА_3 вимогам пп.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться у причинному зв»язку із створенням аварійної ситуації та виникненням наведеної дорожньо - транспортної пригоди у заданих умовах руху.

Так, згідно п.12.3 ПДР України, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Аналізуючи вказаний висновок в сукупності з положення п.12.3 ПДР України, апеляційний суд вважає його вичерпним, яким встановлено причинно-наслідокий зв'язок саме між невідповідністю дій одного з учасників ДТП, а саме ОСОБА_3 положенням ПДР України , та їх наслідків - пошкодження майна., та спростовується такий зв'язок з діями ОСОБА_2

При цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що вказаним висновком також було встановлено невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам п.16.6 ПДР України, про що також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, що на її думку є підставою для визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними з огляду на вищезазначені висновки експерта

Сам висновок експертного дослідження №02 від 24.01.2017 року дав вичерпне твердження, що невідповідність дій водія тролейбуса ЛАЗ р.н. 2075 ОСОБА_3 вимогам пп.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору знаходиться у причинному зв'язку із створенням аварійної ситуації та виникненням наведеної дорожньо - транспортної пригоди.

Хоч в ході проведення експертного автотехнічного дослідження і встановлено, що в дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля Mercedes -Benz Sprinter 311 CD р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог: п.п.10.1, 16.2, 16.6 Правил дорожнього руху України і з технічної зори зору в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.16.6 ПДР України, але сам вказаний висновок не дає визначення, що така невідповідність перебуває у причинному зв'язку із створенням аварійної ситуації та виникненням наведеної дорожньо - транспортної пригоди.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийняв обґрунтоване, вмотивоване та законне рішення, і підстави до задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3 не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 07 лютого 2017 року про закриття справи відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: