ун. № 759/5628/18
пр. № 3/759/2863/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Київ Суддя Святошинського районного суду м. Києва Бандура І.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2018 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві департаменту патрульної поліції надійшла справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, 10.04.2018 року, приблизно о 13:15 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в м. Києві по вул. П.Чаадаєва, 2-в, на перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу - автомобілю "Фольцваген", державний номерний знак НОМЕР_2, водій ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження зазначених транспортних засобів.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення гр. ОСОБА_1, який свою вину не визнав, та зазначив, що саме дії водія транспортного засобу - автомобіля "Фольцваген", державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_2, призвели до зіткнення, оскільки останній за 50 метрів розпочав обгін транспортного засобу до пішоходного переду.

У судовому засіданні, заслухавши пояснення іншого учасника ДТП, ОСОБА_2, який зазначив, що саме дії водія транспортного засобу - автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з даною ДТП, оскільки водій ОСОБА_1, перед виїздом з другорядної дороги не надав перевагу його автомобілю, який рухався по головній дорозі. Також зазначив, що обгін він не здійснював, а здійснював лише випередження автомобіля, який рухався поруч. Завзначивши при цьому, що ДТП сталась, не на зустрічній смузі руху.

У судовому засіданні, заслухавши покази свідка ОСОБА_3, який вказав, що був свідком даної ДТП, на момент зіткнення знаходився в транспортному засобі - автомобілі марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, зазначивши при цьому, що на його думку, саме водій ОСОБА_2, винний в даній ДТП, оскільки останній здійснював обін за 50 метрів до пішогодного переходу, а водій ОСОБА_1, перед виїздом з другорядної дороги переконався в безпечності виїзду на головну дорогу, а саме, як зазначив свідок запитав його про наявність автомобілів з правої сторони, на, що він зазначив, що не має і водій ОСОБА_1, розпочав рух та сталось зіткнення. Удар відбувся в ліву частину автомобіля Тойота, розбита вся сторона та передня частина Фольцвагена. Зазначивши при цьому, що водій ОСОБА_2 не здійснював гальмування, рухався по головній дорозі з вул. Святошинської. Також зазначив, що автомобіль Фольцваген вони не бачили, оскільки в той час на пішоходному переході пропускали пішоходів.

У судовому засіданні, заслухавши покази свідка ОСОБА_4., який вказав, що самого соменту зіткнення він не бачив, він туди підїхав після ДТП, десь за хвилин 10. Зазначив, що водій транспортного засобу - автомобіля марки «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_1, є виним в даній ДТП, оскільки перед виїздом з другорядної дороги га головну не пропустив автомобіль Фольцваген, також зазначив, що ДТП, відбудлось не на зустрічній смузі руху. Також зазначив, що поліцейські на його зауваження щодо схеми ДТП, вказали, що вони не художники, розміри вказано правильно все інше не важливо. Зазначивши, що перед виїздом на головну дорогу, стоїть знак "Стоп".

Відповідно до п. 2.3 б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний:бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників ДТП, свідків, оглянувши відеозапис з камер відеоспостереження, наданих гр. ОСОБА_1, співставивши їх зі схемою ДТП, поясненнями учасників дорожньої пригоди, суддя дійшов висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 вбачається порушення п. п. 2.3 б, 16.11 Правил дорожнього руху та ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в повному обсязі підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 432020 від 10.04.2018року, схемі ДТП, письмових поясненнях учасників ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, вважаю за необхідне гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 352 грн. 40 коп. судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 33-35, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. ( триста сорок гривень). Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб,, який становить 352 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Строк пред'явлення до виконання - 3 місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва І.С. Бандура