Справа№464/1592/18
пр.№ 3/464/751/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2018 року

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Теслюк Д.Ю., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.130 ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №040946 від 17.03.2018 року, ОСОБА_1 17.03.2018 р. о 13 год. 19 хв. у м. Львові на вул. Гн. Хоткевича, 10, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння (неприродна блідість обличчя, порушення мови, поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду для виявлення стану наркотичного у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3, не визнав та пояснив, що 17.03.2018 р. о 13:19 год. взагалі не керував автомобілем, такий був припаркований біля будинку №10 по вул. Гн. Хоткевича у м. Львові ще ввечері 16.03.2018 р., за вказаною адресою він проводив роботи по встановленню металопластикових вікон. Оскільки в автомобілі знаходились необхідні інструменти, він підійшов до такого, щоб їх забрати. У цей час до нього підійшли працівники поліції та запитали чому він не був пристібнутий засобами пасивної безпеки. Вказав, що відмовився від проходження огляду для визначення стану спяніння, оскільки руху автомобілем не здійснював, про що наголошував працівникам поліції, проте останніми було прийнято рішення про винесення постанови про притягнення до відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 121 ОСОБА_3, та складення протоколу за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Захисник ОСОБА_2 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення надав пояснення про те, що ОСОБА_1 17.03.2018 р. о 13:19 хв. у м. Львові на вул. Гн. Хоткевича, 10, автомобілем НОМЕР_1, не керував, що стверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 31.05.2018 р. Вважає, що провадження у справі слід закрити за ст. 247 ОСОБА_3, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, переглянувши відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 ОСОБА_3 під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 ОСОБА_3 встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобовязаний зясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Згідно із ст.7 ОСОБА_3 ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 130 ОСОБА_3, крім іншого, встановлено за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння. Тобто, у випадку порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, факт перебування особи в стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів не береться до уваги, оскільки особа притягається до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження огляду.

Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 ОСОБА_3 та підзаконними нормативно - правовими актами.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Для притягнення особи до відповідальності за статтею 130 ОСОБА_3 обовязковою є наявність двох обставин в їх сукупності, по-перше, це факт керування такою особою транспортним засобом, а по-друге, стан наркотичного спяніння такої особи, що встановлений у визначеному законодавством порядку.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 по суті відображено лише в протоколі про адміністративне правопорушення. Письмові пояснення свідків містять лише показання щодо відмови від проходження огляду для визначення стану наркотичного спянінням, на відео із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції не підтверджується факт керування. Окрім цього, відео із нагрудних відеореєстраторів працівниками поліції надано лише фрагмент.

На розгляд протоколу про адміністративне правопорушення викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак такі не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду.

Окрім цього, судом неодноразово здійснювався виклик на розгляд протоколу про адміністративне правопорушення інспекторів Управління патрульної поліції ДПП м.Львова ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак такі не зявились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду протоколу.

Допитаний під час розгляду протоколу свідок ОСОБА_7 пояснив, що разом з ОСОБА_1 проводив роботи по встановленню металопластикових вікон за адресою: м. Львів, вул. Гн. Хоткевича, 10. Останній залишив свій автомобіль за вказаною адресою близько 18.00-19.00 год. 16.03.2018 року. Ствердив, що 17.03.2018 року ОСОБА_1 вийшов до автомобіля забрати деякі інструменти, проте, керування ним не здійснював.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, окрім протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3, відносно ОСОБА_1 працівниками поліції також винесена постанова серії ЕАА №328247 від 17.03.2018 р. про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 ОСОБА_3. Згідно із вказаною постановою, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 17.03.2018 р. о 13:19 год. керував автомобілем НОМЕР_1, на вул. Гн. Хоткевича, 10 у м. Львові, не будучи пристебнутим засобами пасивної безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України. Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 оскаржив її до суду в порядку адміністративного судочинства України та рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 31.05.2018 р. зазначену постанову скасовано з тих підстав, що не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Враховуючи розбіжність даних, які містяться у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 ОСОБА_3, відсутність свідчень сторонніх осіб, які б підтвердили факт керування останнім автомобілем з ознаками наркотичного спяніння, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 ОСОБА_3, оскільки відповідальність за цією статтею наступає саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння або за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідного огляду на встановлення факту спяніння.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України, щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, доказів вини ОСОБА_1 не надано.

Виходячи з наведеного, з урахуванням вимог ч.1 ст.247 ОСОБА_3, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 284 ОСОБА_3,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 130 ОСОБА_3 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 ОСОБА_3, протягом десяти днів з дня винесення до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Теслюк Д.Ю.