П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.05.2018 Справа №607/5590/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, детектора державного підприємства «Тернопільське лісове господарство»,

за частиною 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора державного підприємства «Тернопільське лісове господарство» впродовж 2017 року та січня-березня 2018 року, допустив наступне:

наказом підприємства від 28.09.2009 року № 106-К ОСОБА_2 прийнято сторожем з 01.10.2009 року. Наказом підприємства від 14.04.2014 року № 26-К ОСОБА_3 прийнято сторожем з 14.04.2014 року. Наказами директора ДП «Тернопільське лісове господарство» від 01.11.2016 року № 168/1 та від 01.11.2017 року № 112, на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 покладено обовязки по опаленню адміністративного приміщення, встановлено доплату та таку роботу в осінньо-зимовий опалювальний період, а саме листопад 2016 року - квітень 2017 року та листопад 2017 року - квітень 2018 року, відповідно, у розмірі 35% та 20% до встановленої погодинної тарифної ставки. Таким чином, в порушення вимог статтей 31, 32 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), наказами підприємства від 01.11.2016 року № 168/1 та від 01.11.2017 року № 112, без повідомлення сторожів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про зміни істотних умов праці та без ознайомлення із вищевказаними наказами під підпис, їх зобов'язано виконувати роботи по опаленню адмінприміщення, які не обумовлені наказами про прийняття їх на роботу сторожами, а належать до обов'язків вакантної посади опалювача, передбаченої штатними розписами підприємства.

Наказом підприємства від 29.12.2016 року № 188 запроваджено режим підсумованого обліку робочого часу для працівників з відрядною оплатою праці та сторожів підприємства з річним обліковим періодом. В порушення вимог частини 1 статті 65 КЗпП України, відповідно до підсумованого обліку надурочних годин за 2017 рік кількість годин надурочних робіт сторожів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за 2017 рік становить 132 години та 159 годин, відповідно, чим порушено вимоги частини 1 ст. 65 КЗпП України;

відповідно до вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці», роботодавець зобовязаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Наказом Держкомстату України від 05.12.2008 № 489 «Про затвердження типових форм первинної облікової документації зі статистики праці» встановлено, що у табелі обліку використання робочого часу (типова форма № П-5) робляться відмітки про фактично відпрацьований час, відпрацьовані за місяць години, в тому числі вихідні та святкові години роботи. В порушення вимог частини 2 статті 30 Закону України «Про оплату праці», у табелях обліку робочого часу підприємства за травень, червень, серпень, жовтень, грудень 2017 року та січень і лютий 2018 року відсутні показники стосовно вихідних та святкових годин роботи працівників, однак згідно вищевказаних табелів працівники працювали у вихідні (неробочі) і святкові дні у зазначених періодах;

В порушення вимог частини 1 та 2 статті 115 КЗпП України та частини 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», виплата заробітної плати працівникам підприємства за грудень 2017 року, січень та лютий 2018 року проводилася нерегулярно, окремими платежами, з порушенням встановлених строків її виплати. Так, заробітну плату за грудень 2017 року працівникам підприємства виплачено окремими платежами в період з 05 по 31 січня 2018 року, заробітну плату за січень 2018 року - в період з 08 по 27 лютого 2018 року. Заробітна плата за лютий 2018 року виплачувалась в період з 07 по 21 березня, станом на дату проведення інспекційного відвідування (21.03.2018 року), невиплачено заробітну плату за лютий 2018 року в повному обсязі, а саме 298'219,56 грн. Крім цього, підприємством порушено строки виплати заробітної плати сторожам ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за роботу у святкові дні 2017 року та січня 2018 року та за роботу в надурочний час за результатами підсумованого обліку надурочних годин за 2017 рік. Так, згідно підсумованого обліку надурочних годин за 2017 рік, сторожі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відпрацювали по 132, 159 та 45 годин надурочного часу у 2017 році, відповідно. Наказом підприємства від 29.12.2016 року № 188 запроваджено режим підсумованого обліку робочого часу для працівників з відрядною оплатою праці та сторожів підприємства з річним обліковим періодом. Пунктом 3 наказу встановлено, що розрахунок різниці між фактично відпрацьованим часом та нормативним здійснюється у п'ятиденний строк після закінчення облікового періоду. Однак, згідно розрахункової відомості за січень 2018 року, підприємством не нараховано і не виплачено вищевказаним працівникам оплату за роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки. Відповідно до розрахункової відомості за лютий 2018 року, вищевказаним працівникам нараховано оплату за роботу в надурочний час в подвійному розмірі годинної ставки, виплату здійснено 20.03.2018 року при виплаті заробітної плати за лютий 2018 року, що підтверджується зведеною відомістю сум для зарахування на картрахунки від 20.03.2018 року. Згідно підсумованого обліку годин за роботу у святкові дні 2017 року, табеля обліку робочого часу за січень 2018 року, сторожі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працювали у визначені статтею 73 КЗпП України святкові дні, однак нарахування і виплата заробітної плати за роботу у святкові дні не проводились при нарахуванні і виплаті заробітної плати за відповідні місяці. Нарахування заробітної плати за роботу у святкові дні за період з січня 2017 року по січень 2018 року у розмірі одинарної годинної ставки зверх окладу вищевказаним сторожам було здійснено в лютому і березні 2018 року. Виплату здійснено 20 та 21 березня 2018 року при виплаті заробітної плати за лютий 2018 року, що підтверджується зведеними відомостями сум для зарахування на картрахунки від 20.03.2018 року і від 21.03.2018 року.

В порушення вимог частини 4 статті 115 КЗпП України та статті 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата за час відпустки працівникам підприємства виплачувалася пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, майстру лісорозсадника ОСОБА_5, наказом від 23.02.2018 року № 49-В, надано основну щорічну відпустку тривалістю 32 календарних дні з 26.02.2018 року по 30.03.2018 року (заява ОСОБА_5 від 12.02.2018 року), а заробітну плату за час відпустки не виплачено за три дні до відпустки. Заробітну плату за час відпустки з 26 по 28 лютого 2018 року ОСОБА_5 виплачено 07.03.2018 року, а заробітну плату за час відпустки з 01 по 30 березня 2018 року, станом на 21.03.2018 року, не виплачено.

В порушення вимог частини 1 ст. 47 і частини 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівників підприємства виплата всіх сум, що їм належать, не проводилась в день звільнення. Так, наказом підприємства від 26.01.2018 року № 17-К, провідного інженера з експорту ОСОБА_6 звільнено в зв'язку з виходом на пенсію, згідно статті 38 КЗпП України 29.01.2018 року (останній робочий день), однак розрахунок з ним при звільненні проведено не в день звільнення 29.01.2018 року, а окремими платежами в період з 08 по 23 лютого 2018 року.

В порушення вимог частини 1 ст. 117 КЗпП України, звільненому 29.01.2018 року ОСОБА_6, відповідно до наказу підприємства від 26.01.2018 року № 17-К, станом на дату проведення фактичного розрахунку при звільненні - 23.02.2018 року, не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився з невідомих на те суду причин, хоча був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. За даних обставин, в силу вимог частини 1 ст. 268 КУпАП, розгляд даної справи слід здійснити за відсутності останнього.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення № ТР452/413/АВ/П/ПТ від 22 березня 2018 року; витягом з акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ТР452/413/АВ від 21 березня 2018 року; копією витягу з статуту Державного підприємства «Тернопільське лісове господарство», зареєстрованого 20.11.2007 року; копією контракту від 15.08.2014 року; копіями наказів Державного агентства лісових ресурсів України від 15.08.2014 року № 464-к і від 08.08.2017 року № 264-к; копіями наказів від 28.09.2009 року № 106-К, від 14.04.2014 року № 26-К, від 01.11.2016 року № 168/1 та від 01.11.2017 року № 112; копіями штатних розписів підприємства; копіями підсумованого обліку надурочних годин сторожів за 2017 рік; копією наказу підприємства від 29.12.2016 року № 188; копіями табелів обліку робочого часу підприємства за травень, червень, серпень, жовтень, грудень 2017 року та січень, лютий і березень 2018 року; копією розрахункових відомостей за грудень 2017 року, за січень та лютий 2018 року; довідкою про виплату заробітної плати від 21.03.2018 року № 259; копією підсумованого обліку надурочних годин сторожів за 2017 рік; копією зведеної відомості сум для зарахування на картрахунки від 20 і 21 березня 2018 року; копією наказу про надання відпустки від 23.02.2018 року № 49-В; копією заяви ОСОБА_5 від 12.02.2018 року; копією відомості нарахування коштів № 27 на карткові рахунки співробітників від 07.03.2018 року; копією нарахування відпустки № 45 від 23.02.2018 року; копією наказу від 26.01.2018 року № 17-К; копією заяви ОСОБА_6 від 15.01.2018 року; копією нарахування відпустки № 3 від 26.01.2018 року; копією табелю обліку використання робочого часу за січень 2018 року; копією відомостей нарахування коштів на карткові рахунки співробітників від 08.02.2018 року, від 12.02.2018 року, від 21.02.2018 року, від 23.02.2018 року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 41 КУпАП, а саме: виплата заробітної плати не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягення.

При обранні цього стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП, враховую характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме те, що правопорушення ним вчинено вперше, його майновий стан, відсутність обставин, котрі помякшують та обтяжують відповідальність та приходжу до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись статтями 41 ч. 1, 221, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 41 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (пятсот десяти) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_7