П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/602/18

05 червня 2018 року м.Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я., за участю секретаря Нагорняк Г.М., прокурора Богака А.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого на посаді радника Делятинського селищного голови (на час вчинення адміністративного правопорушення - заступника голови Делятинської селищної ради), не судимого, громадянина України,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2018 року до Надвірнянського районного суду від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно протоколу № 68 про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією від 21.03.2018 р. ОСОБА_1Д, обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме в тому, що він, будучи заступником голови Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону та ЗУ « про внесення змін до деяких законів в України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб » № 1975 -* від 23.03.2017 р, не своєчасно без поважних причин подав декларацію без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки термін подачі був 30.04.2017р. а декларація ним фактично подана 31.05.2017 р.,чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.,а саме несвоєчасне поданння безповажних причин декларації особи, уповноваженої на виконанння функцій держави або місцевого самоврядуванння.

Допитаний в судовому засіданнні ОСОБА_1 свою вину не визнав і пояснив, що після отримання електронного ключа доступу в "особистий кабінет" для подачі декларації були неодноразові намагання заповнити розділи декларації, про що свідчить роздруківка послідовності дій як користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», але система електронної подачі декларації працювала нестабільно. Він часто не міг зайти до системи. В разі входу до «особистого кабінету» система не зберігала внесені відомості та систематично «зависала», через що не міг зберегти заповнені ним розділи. Отримавши можливість продовжити заповнення електронної декларації віне 31.03.2017 р. в котрий раз заповнив всі розділи в «особистому кабінеті» і натиснув кнопку «подати документ». На сайті з'явилось повідомлення, що документ подано. Роздруківка послідовності його дій, як користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, » також підтверджує проведену дію. З цього часу він був впевнений в тому, що подав щорічну декларацію, через що до закінчення терміну подачі щорічної декларації більше не входив до «особистого кабінету» на сайті подачі декларації. Після чого 31.05.2017 р. він дізнався, що його декларації немає в реєстрі і втой же день ним здійснено вхід в систему та ще раз зареєстровано і подано на сайт щорічну за 2016 р. декларацію.

Прокурор в судовому засіданнні вказує, що ОСОБА_1 будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обов'язок подання щорічної декларації за 2016 рік особи в визначений законом строк, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав декларацію лише о 31.05.2017р., тобто не своєчасно без поважних на те причин, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, вважає його вину повністю доведеною під час судового розгляду матеріалами адміністративного провадження.

Просить прийняти постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАПта накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Заслухавши особу, яка притягується до відповідальності, захисника, думку прокурора, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи сторін суд приходить до наступного.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, відповідно до висновку Конституційного суду України у рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010), та розяснень ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 року, суди, серед іншого, повинні зясувати та дати оцінку формі вини, мотивам і характеру вчиненого діяння, наявності причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень.

Суть корупційного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою даного правопорушення (об'єктивною стороною) є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за правопорушення, пов'язане з корупцією, - умисне діяння у формі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі умислу, що в свою чергу означає, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи та своєчасно подати декларацію, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1 наданих як в судовому засіданнні, причиною несвоєчасного подання ним декларації став збій в інформаційно-телекомунікаційній системі «Єдиний державний реєстр декларацій осіб», так як система реєстрації декларацій НАЗК зберегла його декларацію як чернетку.

На підтвердження своїх пояснень ОСОБА_1 додав до матеріалів справи роздруківку з особистого кабінету ОСОБА_1 про те. що 31.03.2017 р. о 13.59 год. здійснено вхід, декларація успішно збережена.

Держава, вимагаючи суворого дотримання антикорупційного законодавства, має створити такі умови, які забезпечували б безперешкодне виконання суб'єктами декларування покладених на них законодавством обов'язків, чого не було виконано, адже обставини намагання ОСОБА_1 своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, в передбачені Законом терміни, тобто до 30.04.2017 року включно, органом, яким складено протокол, не спростовано.

Достовірність пояснень ОСОБА_1 з приводу виниклих у користувача ІТС Реєстру технічних проблем, об'єктивно підтверджується повідомленням НАЗК від 05.04.2017 року, про нестабільність роботи у кінці березня 2017 р.

Більше того, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тоді як вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації, чого останніми зроблено не було.

Так, згідно витягу послідовності дій користувача «Єдиного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1, вбачається те, що 31.03.2017 р. о 13.59 год. та 08.56 год. декларація успішно збережена. Про що свідчить роздруківка з особистого кабінету.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 вчиняв активні дії щодо заповнення декларації в межах відведеного законом строку, та приділяв для цього тривалий час, що вказує на його бажання своєчасно подати декларацію

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 мав намір подати електронну декларацію та вчинив всі дії, щоб її подати до Реєстру, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП через відсутність умислу на неподання електронної декларації.

Тому доводи прокурора про наявність умислу в діях ОСОБА_1 не ґрунтуються на матеріалах справи.

Посилання прокурора на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП через необережність є малопереконливими та не ґрунтуються на вимогах Закону.

Застосовуючи закріплений в ст.62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який, передбачає, що ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, суд приходить до висновку про те, провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю відповідно до ч.1 п.1ст.247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, (відсутність обєктивної та субєктивної сторони інкримінованого правопорушення).

Таким чином, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ч.7 ст.126 Конституції України, ст.ст.7, 9, 10, 11, 247, 283-285, 294 КУпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Суддя Міськевич О.Я.