Дата документу Справа № 333/957/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 333/957/17 Головуючий в 1 інстанції Герасименко С.Г.
Провадження № 33/778/321/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю прокурора Фоміної Г.В., Жало Д.Г., адвоката ОСОБА_2, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2018 року, якою провадження відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито у звязку із спливом строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_3, будучи головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» та будучи, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, без поважних причин, маючи всі необхідні можливості, несвоєчасно, а саме 28.09.2017 року подав декларацію після звільнення (дата звільнення 23.08.2017 р.), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що формально у протоколі № 29 зазначено на порушення ним положень частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», що є підставою для настання адміністративної відповідальності за статтею 172-6 КУпАП. Однак, ч. 2 ст. 45 ЗУ ПЗК передбачено, що особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. Частиною ж 1 статті 45 ЗУ ПЗК передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції (далі за текстом - «НАЗК»). Звертає увагу, що законодавець делегує до складу повноважень НАЗК право визначати лише форму декларації, а не строки її подання, оскільки ці правовідносини врегульовані безпосередньо самим законодавцем у частині 1 статті 45 ЗУ ПЗК. Таким чином, вважає, що суд 1-ї інстанції при розгляді справи неправильно застосував норми матеріального права, що потягло за собою необґрунтоване притягнення його до адміністративної відповідальності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який висловив заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків, в межах яких може бути накладене адміністративне стягнення на ОСОБА_3

Судом апеляційної інстанції перевірені доводи апелянта стосовно правової невизначеності антикорупційного законодавства в частині того, що нормативно-правові акти не містять кінцевого терміну (часових меж), коли особи, які уповноважені на виконання функцій держави та які припинили здійснення такої діяльності, повинні подати декларацію.

Стаття 172-6 КУпАП є бланкетною нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм, зокрема до Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014 р., Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016р. «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 959/29089.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено обовязок осіб, зазначених у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону (у тому числі поліцейських згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону), які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

За положеннями п.п. 2 п. 5 Р. ІІ Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р., в редакції, чинній на день звільнення ОСОБА_3, встановлено, що декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення; якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином нормативно-правовими актами чітко визначений строк подання декларації не пізніше дня припинення субєктом декларування діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, якщо таке припинення відбулося не з ініціативи роботодавця.

Тобто, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, ОСОБА_3, який відповідно до копії наказу № 172-К від 16.08.2017р. звільнився з посади головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління державного агентства рибного господарства у Запорізькій області у звязку із встановленням невідповідності займаній посаді протягом строку випробування з 23 серпня 2017 року, повинний був подати не пізніше цієї дати 23 серпня 2017 року, яку натомість подав лише 28 вересня 2017 року.

Є безпідставним твердження апеляційної скарги про те, що Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 р. в силу положень п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» має лише рекомендаційний характер, оскільки відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 вказаного Закону Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати обовязкові для виконання нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20 березня 2018 року, якою провадження відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП закрито у звязку із спливом строків, передбачених ст.38 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1