Справа № 495/5036/18
Номер провадження 3/495/1022/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Савицький С.І.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Південного регіонального управління Білгород-Дністровський прикордонний загін про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

За ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП України при наступних обставинах:

28.05.2018 року о 12.00 годині, в пункті пропуску «Паланка», було ОСОБА_1, який незаконно намагався перетнути державний кордон України з Молдови, по паспортному документу, який не дає право перетину, а саме предявив закордонний паспорт громадянина песпубліки Молдова серії АА номер 1363852 виданий 21.08.2017 до 21.08.2024 ASP Молдова. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 2, 3 «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадянами України» ВР №3858-ХІІ від 21.04.1994 року, тобто скоїв правопорушення передбачене ст. 204-1 ч.1 КпАП України, перетинання або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади .

01.06.2018 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП у відношенні ОСОБА_1

27.05.2017 року інспектором відділу придонної служби впс «Старокозаче» складений протокол ПдРУ №309521 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

В судове засідання не зявився ОСОБА_1, мається в матеріалах справи заява, а саме з правопорушенням згоден і визнає свою вину.

Факт вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ №309521 від 28.05.2018 року та матеріалами адміністративної справи.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до санкції ст.204-1 ч.1 КУпАП за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у виді штрафу від двохсот до пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк до пятнадцяти діб, з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

При визнанні винним правопорушника ОСОБА_1, суд виходить з того, що порядок перетинання громадянами України державного кордону України визначається ст. 3 Закону України від 21.01.1994 року №3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України». Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після предявлення одного з документів, зазначених у ст..2 цього Закону, а саме: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на вїзд в Україну).

Таким чином, правила перетинання державного кордону України, громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України (КМУ) від 21.01.1995 року №57 (із змінами, внесеними постановою КМУ від 19.10.2016 року №733 «Про внесення зміни до Правил перетинання державного кордону громадянами України»). Відповідно до п.2 Правил перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю, якщо інше не передбачено законом, за одним із таких документів, що дають право на виїзд в Україну і вїзд в Україну, в тому числі паспорт громадянина України.

Разом із тим ст..4 Конституції України проголошено, що в Україні існує єдине громадянство. Поняття єдиного громадянства визначається у ч.1 ст.2 Закону України від 18.01.2001 року №2235-ІІІ «Про громадянство України», як один із принципів законодавства України про громадянство. Єдине громадянство громадянство держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство набув громадянство іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Слід також зазначити, що підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом України «Про громадянство України».

Таким чином, вїзд на територію України громадянами України за предявленням паспортів, виданих на імя громадян іноземної держави, всупереч вимогам ст..3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», за наявності підстав тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст..204-1 ч.1 КУпАП «Незаконне перетинання або спроба незаконного перетинання державного кордону України».

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, суд вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника стягується судовий збір на користь державного бюджету України, у сумі 352,40 гривень в дохід держави.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 33-36, 204-1 ч.1, 221, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-1 ч.1 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. на користь держави з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.

Згідно ст. 308 КУпАП - у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення виконавчого документа до виконання становить три місяці.

Суддя С.І.Савицький