Справа № 161/849/18 Провадження №33/773/267/18 Суддя в 1 інстанції: Сівчук А. Є.
Категорія:ст.ст.124-4,124,ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю правопорушника ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 працюючого старшим майстром ТзОВ «СИЛКОМ», на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та судового збору в дохід держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він 13.01.2018 року о 20 год. 45 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул.Теремнівській, 101 в м.Луцьку Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, здійснюючи поворот ліворуч на вул.Шевченка, не справився з керуванням, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце ДТП, не повідомивши працівників поліції, чим порушив вимоги п.п.2.9 (а), 12.1, 2.3 (б) та 2.10 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі, на підставі ст.247 КУпАП. Вважає, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи та передчасно прийшов до висновку про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. Посилається на відсутність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно, з порушенням вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу за його відсутності, хоча він подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням на лікуванні та на підтвердження цього надавав довідки суду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши думку апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, закрити провадження по справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вчинення правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.ст.122-4, 124, ч.1ст.130 КУпАП, стверджено зібраними у справі і дослідженими судом доказами, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення серії БР № 213708, серії БД №135273 та серії БД №135418 від 13.01.2018р. (а.с.1-3); схемою місця ДТП (а.с.5), поясненнями від 13.01.2018р. свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 (а.с.6-8); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.01.2018 року (а.с.11), яким підтверджено, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с.11), а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, є послідовними та повністю узгоджуються між собою.

За таких обставин, вважаю, висновки суду першої інстанції про порушення водієм п.п. 2.9 (а), 12.1, 2.3 (б) та 2.10 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП правильними.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції, всупереч вимог ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, розглянув справу за його відсутності, повідомляв суд про поважність причини його неявки, а саме, перебування на лікуванні в підтвердження чого надавав довідки, не заслуговує на увагу суду.

Строк притягнення до адміністративної відповідальності, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, закінчувався 14.04.2018 року. Місцевий суд неодноразово відкладав розгляд матеріалів. Апеляційний суд вважає, що хоча ОСОБА_2 і перебував на лікуванні та у відрядженні, однак така його поведінка була цілеспрямовано направлена на уникнення відповідальності за спливом строків накладення стягнення.

За таких обставин, місцевий суд підставно розглянув справу за відсутності особи, яка притягується до адмінвідповідальності. Порушень права на захист останнього апеляційний суд не вбачає.

Доводи апелянта про порушення вимог закону працівниками поліції при проведенні огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2, на думку апеляційного суду, в розумінні ст.266 КУпАП України, не є такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення.

Інші доводи, на які посилається ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при перегляді справи апеляційним судом.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер правопорушення, дані про особу винного, пом'якшуючу покарання обставину, зокрема, щире каяття, обтяжуючу покарання обставину - вчинення правопорушень в стані алкогольного сп'яніння, ступінь небезпеки вчиненого та наслідків, що настали, а також конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкцій ст. ст.ст.122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 квітня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П.Борсук