АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1070/2018 Постанова винесена суддею Первушиною О.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

м. Рубіжне Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 17 листопада 2017 року о 21 год. 00 хв., керував автомобілем «Volvo 850», державний номерний знак НОМЕР_1, на Південному мосту в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року та закрити провадження в справі.

Вважає судове рішення незаконним, оскільки суд першої інстанції при підготовці справи до розгляду не дотримався положень ст.ст. 277-2, 278 КУпАП, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме бути присутнім при розгляді справи, скористатися юридичною допомогою захисника, надати докази своєї невинуватості. водночас розгляд справи здійснив в порушення вимог ст. 280 КУпАП, не об'єктивно та поверхнево, бо не перевірив наявні в провадженні докази і не надав їм належної оцінки.

Стверджує, що 17 листопада 2017 року о 21 год. транспортним засобом марки «Volvo 850», д.н.з. НОМЕР_1, на Південному мосту в м. Києві, він не керував, оскільки постійно проживає в м. Полтава та в цей день і час знаходився в клініці за адресою: м. Полтава, вул. Конституції 11-А, де приймав пацієнтів, що підтверджується їх поясненнями та витягом із журналу прийому пацієнтів. Більш того, вказує, що ніколи не керував зазначеним у протоколі та постанові судді транспортним засобом, бо у його власності перебуває інший автомобіль НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого центром МВС № 5341 від 27 липня 2016 року.

При цьому, звертає увагу, що в січні 2017 року він втратив посвідчення на керування транспортним засобом та одразу звернувся в сервісний центр МВС з відповідним повідомленням і заявою та отримав нове посвідчення водія ВХР 010859, яким на даний час користується і яке у нього не вилучалося, а тому допускає, що його загубленим посвідченням скористалася інша особа або було підроблено посвідчення водія з його даними. Між тим, жодних протоколів про порушення ПДР за його участі не складалося, в протоколі від 17 листопада 2017 року пояснення начебто від його імені викладені невідомою йому особою.

Крім того, у скарзі апелянт порушив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду від 15 січня 2018 року, обґрунтувавши клопотання тим, що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, копію судового рішення отримав 08 лютого 2018 року, а відтак пропустив строк оскарження постанови з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду апелянтом пропущений з поважних причин, а тому він підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та додатково надані документи, допитавши свідків, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, у тому числі, про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, тощо).

При розгляді даної справи суддя місцевого суду цих вимог в повному обсязі не дотримався.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2017 року ОСОБА_3 в цей же день о 21 год. керував автомобілем «Volvo 850», державний номерний знак НОМЕР_1, на Південному мосту в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП

У цьому ж протоколі є інформація про те, що особу водія було встановлено на підставі посвідчення водія НОМЕР_4, яке в подальшому у нього було вилучено, а в графі пояснення особи, яка притягається до відповідальності, виконано запис &qu а;не вживав&q?не; і є підпис тієї особи, яка власноручно надала такі пояснення.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без наявності достатніх даних про її повідомлення про час та місце розгляду справи, визнаючи винуватим ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,суддя у постанові лише формально послався на наявні у справі докази, без розкриття їх змісту та не дав їм належну оцінку у сукупності.

Між тим, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції встановлено, що 26 січня 2017 року ОСОБА_3 видавалося посвідчення водія серії ВХР № 010859 і саме цим посвідченням він користується, за його ж твердженням, з січня 2017 року, проте за даними протоколу про адміністративне правопорушення у особи, щодо якої цей протокол було складено, вилучалося посвідчення водія з іншою серією та номером, яке, за поясненнями ОСОБА_3, ним було втрачено ще в січні 2017 року.

Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в протоколі про адміністративне правопорушення має певні ознаки схожості з підписом ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та інших документах у провадженні, проте допитані в суді свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ствердили, що 17 листопада 2017 року ОСОБА_3 постійно перебував в Полтаві, отже не міг вчинити адміністративне правопорушення в Києві.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, в присутності яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, на неодноразові виклики у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибули, а допитані в суді поліцейські ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вони встановили особу водія на підставі відповідного посвідчення водія, при цьому наполягали на тому, що керував автомобілем «Volvo 850», державний номерний знак НОМЕР_1, 17 листопада 2017 року в м. Києві саме ОСОБА_3

Враховуючи наведене, є обґрунтовані підстави вважати, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 415311 від 17 листопада 2017 року не в повній мірі були дотримані вимоги ст. 256 КУпАП щодо відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а загублене посвідчення водія ОСОБА_3 могло бути використано іншою особою.

За таких обставин, на даний час суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі, отже постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню з поверненням матеріалів справи стосовно ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в м. Києві для виконання вимог ст. 256 КУпАП (в частині відомостей про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності) та додаткової перевірки (вирішення питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка могла використати посвідчення водія на ім'я ОСОБА_3, загублене ним, а також з'ясування хто саме є власником або 17 листопада 2017 року керував автомобілем «Volvo 850», державний номерний знак НОМЕР_1).

При цьому, апеляційні вимоги ОСОБА_3 в частині закриття провадження по справі щодо нього у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, враховуючи вищенаведене, є передчасними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за

ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_3 повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві для виконання вимог ст. 256 КУпАП та проведення додаткової перевірки

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко