Справа № 466/151/18 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 33/783/459/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05.03.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1,26.07.1983 року

народження, громадянина України, непрацюючого,

проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції та протоколу серія БР №082965 про адміністративне правопорушення від 09.01 2018 року, ОСОБА_1 9 січня 2018 року о 01.17 год. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Львові по вул. Скрипника,15-а, з ознаками алкогольного спяніння, чим порушив вимоги 2.5 ПДР та скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції Вітковський В.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, яка не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Апелянт покликається, що суду першої інстанції надавав письмові пояснення, які спростовують обґрунтування суд про те, що він не був в стані спяніння, але ці пояснення не були взяті до уваги, не зясовано обставини справи, не надано оцінку фактам, що мають значення для прийняття законного рішення. Також суд провів розгляд справи без його участі та в справі відсутнє підтвердження його належного повідомлення про дату слухання справи. Копію постанови від 05.03.2018 року він отримав 02.04.2018 року, після спливу строку на апеляційне оскарження.

Апелянт наголошує, що опис обставин, нібито встановлених при розгляді справи, абсолютно не відповідають фактичним обставинам справи. Таким чином здобуті по справі докази не можна вважати належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, прийнявши рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР, в постанові зазначив, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння в той час, як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Таким чином висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є не обґрунтованим та упередженим. Однак це не спростовує той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків, тобто порушив вимоги п.2.5 ПДР, при цьому в протоколі власноруч написав про те, що проходить курс лікування від піодермії, який включає інєкції антибіотиків.

Суду апеляційної інстанції на підтвердження своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 надав ряд документів, зокрема:

- відповідь ОСОБА_1 з управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП у Львівській області від 31.05.2018 року про те, що ОСОБА_1 звертався 09.01.2018 року о 02:59 год. на спеціальну службу «102» з тим, що його було зупинено екіпажем поліції та складено на нього протокол, який він підписав, однак з ним був не згідний;

- відповідь ОСОБА_1 з Сихівського ВП ГУНП у Львівській області від 04.06.2018 року про те, що рішення про проведення огляду прийняте на місці події працівниками УПП м.Львова і про це є відомості в електронному рапорті, який додано до цієї відповіді;

- відповідь від 01.06.2018 року, на звернення ОСОБА_1, з комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Львова про те, що 09.01.2018 року ОСОБА_1 0 03:30 год. звертався в приймальне відділення лікарні з наміром пройти огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських припаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак ОСОБА_1 було відмовлено у звязку з відсутністю у нього встановленої форми направлення на огляд водія транспортного засобу.

Покликання апелянта про те, що суд першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 та його не було проінформовано про розгляд справи підтверджується.

Поважні причини пропуску скаржником строку на подачу апеляції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Враховуючи вищенаведене вважаю, що постанову суду першої інстанції підлягає скасуванню у звязку притягненням ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, що суперечить обставинам зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, де вказано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Водночас в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив сам факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу та намагався самостійно пройти даний огляд в медичній установі, що підтверджується вищевказаними відповідями, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05.03.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення межах санкції даної статті - скасувати та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строку накладення стягнення у відповідності до ст. 38 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_2