АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/236/18 Головуючий у місцевому суді: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: Лептугою С.С.,

за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого

ОСОБА_5

на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2018 року, якою

адміністративне провадження відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає АДРЕСА_1, одруженого, тимчасово непрацюючого,

за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 19 листопада 2017 року близько 17:00 год. ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки "Вольво" державний номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п. 2.3 "б", 16.6 ПДР рухаючись по вул. Артилерійської з боку вул. Спаської в м. Миколаєві, на регульованому перехресті з вул. Нікольською, здійснюючи поворот ліворуч за наявності зеленого сигналу основного світлофору, не надав переваги в русі транспортному засобу марки "Мазда" державний номерний знак 47868ОН під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку по вул. Артилерійської.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2018 року провадження по справі відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП - закрито, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, потерпілий по справі подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апелянт вважає, що суд неправомірно не прийняв до уваги його покази та покази його пасажира ОСОБА_6, з яких вбачалося, що апелянт рухався на зелене світло, а водій ОСОБА_3 не надав останньому переваги у русі.

Крім того судом прийнято до уваги необґрунтовані висновки спеціаліста щодо роботи світлофора.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на спростування доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходив з того, що відповідно до фактичних обставин справи ним не були порушені вимоги п. 2.3.б, 16.6 ПДР, що підтверджується висновком спеціаліста.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки до нього суд дійшов без належної оцінки наявних допустимих доказів у справі.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення, серія № БР087822, слідує, що ОСОБА_3 19 листопада 2017 року близько 17:00 год. керуючи транспортним засобом марки "Volvo" державний номерний знак НОМЕР_1 порушив вимоги п. 2.3 "б", 16.6 ПДР рухаючись по вул. Артилерійської з боку вул. Спаської в м. Миколаєві, на регульованому перехресті з вул. Нікольською, здійснюючи поворот ліворуч за наявності зеленого сигналу основного світлофору, не надав переваги в русі транспортному засобу марки "Mazda" державний номерний знак 47868ОН під керуванням ОСОБА_5, який рухався у зустрічному напрямку по вул. Артилерійській.

До вказаного протоколу про адміністративне правопорушення долучено схему місця дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазначено механізм скоєння дорожньо-транспортної пригоди, позначені дорожні розмітки та місцезнаходження світлофорів, дані про пошкодження транспортних засобів, які підтверджено та засвідчено підписами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с.2).

Так відповідно до вказаної схеми зіткнення відбулося на зустрічній полосі транспортного руху по відношенню до ОСОБА_3

З пояснень потерпілого ОСОБА_5 слідує, що 19 листопада 2017 року близько о 17.00 годин він керував автомобілем "Mazda" державний номерний знак 47868ОН по вул. Артилерійській зі сторони вул. Адміральської в бік вул. Спаської та рухався зі швидкістю приблизно 30 км. на год. Підїхавши до перехрестя з вул. Нікольською загорівся зелений сигнал світлофору і він продовжив рух. В цей час автомобіль «Volvo» під керуванням ОСОБА_3 рухався по вул. Артилерійській в зустрічному напрямку почав виконувати маневр повороту ліворуч та не надав йому переваги у русі як зустрічному транспорту внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода та його автомобілю завдано технічні пошкодження.

Вказані пояснення в основному співпадають з поясненнями, як свідка ОСОБА_7 так і ОСОБА_3

Так, свідок ОСОБА_7 пояснив, що у вказаний час він керував автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 та рухався по вул. Артилерійській в попутному напрямку з автомобілем «Volvo» під керуванням ОСОБА_3, який рухався позаду нього. Виїхавши на перехрестя вулиці Артилерійської з вул. Нікольською на зелене світло світлофора він бачив, що в зустрічному напрямку по вул. Артилерійській рухався автомобіль «Mazda» з невеликою швидкістю тому він здійснив поворот ліворуч на вул. Нікольську. В момент здійснення свідком повороту ліворуч, автомобіль «Mazda» вже приблизився до стоп-лінії, горіло зелене світло світлофора. Автомобіль «Volvo» виїхав слідом за ним на перехрестя та пропускав зустрічний транспорт після чого відбулося зіткнення.

Аналогічний механізм дорожньо-транспортної пригоди фактично відображено і в письмових поясненнях ОСОБА_3 відповідно до яких 19 листопада 2017 року він рухався по вул. Артилерійської в лівій смузі, мав намір здійснити поворот на вул. Нікольську ліворуч. Попереду нього перебував транспортний засіб марки «Daewoo Lanos», який виїхав на середину проїзної частини перехрестя та повернув наліво на зелений сигнал світлофору. Після цього він також виїхав на середину перехрестя щоб здійснити аналогічний маневр, зупинився, щоб переконатися, що немає перешкод для руху в зустрічному напрямку, та коли став виконувати поворот ліворуч, в цей час автомобіль «Mazda» під керуванням ОСОБА_5, який стояв на вул. Артилерійській перед перехрестям почав рух внаслідок чого відбулося зіткнення. В момент зіткнення працював жовтий сигнал світлофору.

ОСОБА_3 не визнаючи вину в порушенні Правил дорожнього руху України, стверджує, що під час здійснення повороту ліворуч він впевнився в його безпечності, оскільки, як він пояснив в судовому засіданні «Mazda» ще не доїхала до стоп-лінії. Проте в цій частині його пояснення спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_7В, наданими під час складення протоколу. Так свідок зазначив, що вже під час його повороту ліворуч «Mazda» приблизилась до стоп-лінії і в цей момент горіло зелене світло світлофору. Аналогічні пояснення надані свідком ОСОБА_8

Так свідок ОСОБА_8, яка допитана в судовому засіданні показала, що вона була пасажиром в автомобілі «Mazda». Пояснила, що до перехрестя автомобіль «Mazda» рухався повільно, пригальмовуючи. В безпосередній близькості до стоп-лінії увімкнувся зелений сигнал світлофору, тому ОСОБА_5 не зупиняючись продовжив рух та виїхав на перехрестя. Перед виїздом на перехрестя свідок бачила, що у зустрічному напрямку рухались дві пари фар автомобілей. Так, один автомобіль повернув ліворуч на вул. Нікольську, а другий автомобіль виїхав на середину перехрестя та додаючи газу став повертати у безпосередній близькості з автомобілем «Mazda», внаслідок чого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

Свідок ОСОБА_9, допитаний в судовому засіданні, показав, що в зазначений час рухався по вул. Нікольській в напрямку вул. Артилерійської у крайній лівій смузі, на перехресті здійснив маневр повороту на зелений сигнал світлофору на вул. Артилерійську, самої дорожньо-транспортної пригоди не бачив, лише почув звук удару через деякий час після виконання свого маневру.

Наведені пояснення свідків перебувають в логічному звязку з поясненнями ОСОБА_5, який зазначив, що він рухався по вул. Артилерійській повільно, пригальмовуючи і коли приближаючись до перехрестя загорілося зелене світло світлофора то він не зупиняючись продовжив рух саме на зелене світло.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції інспектор поліції ОСОБА_10 зазначив, що складаючи протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3, він виходив з дорожньої обстановки, розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди та пояснень її учасників ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також свідка ОСОБА_7, які були надані при складанні матеріалів.

Відповідно до п.2.3 б та 16.6. Правил дорожнього руху в Україні для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Як вбачається з наведених доказів водій автомобіля «Volvo» ОСОБА_3 при здійсненні повороту ліворуч, такої переваги автомобілю «Mazda», який рухався в зустрічному напрямку не надав, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів на зустрічній полосі руху транспортних засобів по відношенню до руху автомобіля «Volvo» під керуванням ОСОБА_3

Покази свідка ОСОБА_7 та покази ОСОБА_3 в судовому засіданні, які дещо змінені порівняно з тими, які надані під час складання матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, в тій частині, шо при виконанні повороту ліворуч автомобіля «Daewoo Lanos», автомобіль «Mazda» знаходився на відстані приблизно 100 метрів від стоп - лінії, а в момент повороту автомобіля «Volvo», автомобіль «Mazda» лише приблизився до стоп - лінії та різко прискорив свій рух, не змінюють обовязок, водія ОСОБА_3 надати перевагу транспорту, який рухається в зустрічному напрямку. А посилання на те, що ОСОБА_5 виїхав на жовто-червоний сигнал світлофору не підтверджується належними доказами, а є лише припущенням.

Районний суд, в оскаржуваній постанові послався на висновки спеціаліста ОСОБА_11 яким було проведено автотехнічне дослідження та його пояснення як спеціаліста в судовому засіданні.

Проте, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, висновки спеціаліста та пояснення спеціаліста в судовому засіданні не є доказом в справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до наведеної норми належним доказом є висновок експерта.

Статтею 273 КУпАП, встановлено, що експерт призначається органом (посадовою особою) у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.

В той же час, в матеріалах справи відсутня постанова щодо призначення експерта та щодо проведення експертизи з питань визначених судом. За такого висновки ОСОБА_12, як спеціаліста не є належними та допустимим доказами у справі.

Посилання ОСОБА_3 на те, що виходячи із ширини проїзної частини вулиці, ОСОБА_5 мав можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди та не надав відповідних доказів стосовно того, що він намагався вжити заходи щодо його уникнення, не спростовує винуватість ОСОБА_3, оскільки вказана обставина не перебуває в причинно-наслідковому звязку із зіткненням транспортних засобів, а тому не може бути прийнято до уваги.

За вказаних обставин, апеляційний суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 в порушення п. 2.3. б та 16.6 Правил дорожнього руху України та вчиненні ним тим самим адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять, а за такого наявні підстави для визнання його винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за встановленими обставинами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення подія правопорушення відбулася 19 листопада 2017 року .

Положеннями ст. 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через- три місяці з дня вчинення правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що районний суд не вірно застосував норми матеріального права, постанова суду на підставі п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню з ухваленням у справі нової постанови, якою ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків встановлених ч. 2 ст. 38 КУпАП накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 247, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_5 задовольнити.

Постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 4 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_2