Спарва№ 308/5597/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бедьо В.І., розглянувши матеріали адміністративної справи Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві відносно ОСОБА_1, 16.11.1987 р. н., мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний код суду невідомий, за ч. 2 ст.173- 2 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення АА № 255578 від 12.05.2018 року ОСОБА_1 12.05. 2017 року близько 15 год. 30 в м. Ужгород, вул. Володимирська, 13 повторно протягом року вчинила домашнє насильство щодо свого батька ОСОБА_2, а саме дії фізичного та психологічного характеру, що проявились в образах та погрозах в бік потерпілого, що могло завдати шкоду його психічному та фізичному здоровю, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.173 -2 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1Є не зявилася, про причину неявки суд не повідомила.

Розглянувши надані суду матеріали адмінстартивної справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів в справі за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 цього Кодексу. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з ст. 256 КпАП України, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища і адреси свідків, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі серії про адміністративне правопорушення АА № 255578 від 12.05.2018 року ОСОБА_1 12.05. 2017 року близько 15 год. 30 в м. Ужгород, вул. Володимирська, 13 повторно протягом року вчинила домашнє насильство щодо свого батька ОСОБА_2, а саме дії фізичного та психологічного характеру, що проявились в образах та погрозах в бік потерпілого, що могло завдати шкоду його психічному та фізичному здоровю.

Зазначені дії особи працівниками поліції кваліфіковані за ч. 2 ст.173 -2 КУпАП України. Разом з тим положеннями зазначеної норми закону регламентовано, що вказаною нормою закону передбачена адміністративна відповідальність за повторне вчинення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Разом з тим до матеріалів даної справи не додано постанови суду щодо визнання її винною та притягнення ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за ч. 1 ст. 173- 2 КУпАП України.

Відтак виникає питання, чи вірною є визначена працівниками поліції кваліфікація дій ОСОБА_1

З постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, є неприйнятним, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням зазначеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст.1, 6, 7, 23 КУпАП.

На підставі наведеного. керуючись ст.ст. 254, 256, 277, 278 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, 16.11.1987 р. н., мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1; ідентифікаційний код суду невідомий, за ч. 2 ст.173- 2 КУпАП України повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві для усунення вищевиявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородськог

міськрайонного суду ОСОБА_3