Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/92/18 Головуючий в 1-й інстанції - Шалагінова А.В.
Категорія - ст.163-1 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2017 року стосовно неї, в якій також міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2017 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, громадянки України, яка працює на посаді головного бухгалтера ТОВ «ПРОМТОП», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як зазначено в постанові, 20 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, який надійшов до суду 23.11.2017 року.

Так, ОСОБА_2, яка є посадовою особою - головним бухгалтером ТОВ «ПРОМТОП», вчинила адміністративне правопорушення за таких обставин.

20 вересня 2017 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проводилася документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПРОМТОП» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 січня 2014 року по 30 червня 2017 року, та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 1 січня 2011 року по 30 червня 2017 року.

Згідно з актом перевірки від 20 вересня 2017 року, податковим органом було виявлено порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за період, що перевіряється, на загальну суму 747 931 грн., у тому числі по періодам за 2014 рік у сумі 107 675 грн., за 2015 рік у сумі 627 482 грн., за 2016 рік у сумі 12 744 грн., та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період, що перевіряється, на загальну суму 629 682 грн., у тому числі за травень 2014 року у сумі 15 060 грн., червень 2014 року у сумі 12 500 грн., червень 2014 року у сумі 22 239 грн., липень 2014 року у сумі 15 300 грн., серпень 2014 року у сумі 9 100 грн., жовтень 2014 року у сумі 23 300 грн., листопад 2014 року у сумі 13 640 грн., квітень 2015 року у сумі 43 469 грн., червень 2015 року у сумі 80 999 грн., серпень 2016 року у сумі 43 491 грн., вересень 2016 року у сумі 16 190 грн., жовтень 2016 року у сумі 106 840 грн., листопад 2016 року у сумі 108 648 грн., грудень 2016 року у сумі 129 906 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова була винесена судом 07.12.2017 року за її відсутності, без своєчасного сповіщення її про місце і час розгляду справи. Копія постанови надіслана їй не була. Про постанову та її зміст вона дізналася лише 21.12.2017 року - після ознайомлення з матеріалами, тобто вже після спливу строку на оскарження, а тому строк на подачу апеляційної скарги був пропущений нею з незалежних від неї обставин. По суті скарги зазначає, що не погоджується з постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що справа була розглянута за її відсутності. В матеріалах справи відсутні дані про своєчасне сповіщення її про місце і час розгляду справи. З огляду на допущені судом порушення, вона була позбавлена можливості надати суду свої пояснення та докази, а відповідно її права, передбачені ст. 268 КУпАП, були порушені. За таких обставин судом не були повно та об'єктивно з'ясовані всі обставини справи. Протокол про адміністративне правопорушення, який був покладений в основу постанови, незаконно був складений в органі доходів і зборів та містить неоднозначне розуміння його змісту. Складання протоколу відбулось за її відсутності. Матеріали справи не містять її запрошення податковим органом для складання протоколу, надісланого на її адресу та на її ім'я. За таких обставин, вона не була ознайомлена зі своїми правами, не мала можливості надати свої пояснення та докази. В протоколі відсутні відомості щодо суті адміністративного правопорушення, тобто не зазначено, які саме протиправні дії вчинила саме вона та які положення законодавства порушила. Також зазначає, що обов'язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність вини у діях порушника. На підтвердження нібито порушення нею порядку ведення податкового обліку, суд першої інстанції послався на Акт №527/08-01-14-02/35499501 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМТОП» з питань дотримання законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2017 року, з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011 року по 30.06.2017 року». На підставі цього Акту було складено протокол, за вчинення нібито нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП. Інших доказів, які б надавали підстави встановлювати здійснення нею будь-якого адміністративного правопорушення у матеріалах справи відсутні. Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які відомості та докази про надсилання та отримання товариством «ПРОМТОП» податкових повідомлень-рішень, складених на підставі Акту №527/08-01-14-02/35499501 від 20.09.2017 року. Жодного податкового повідомлення-рішення на адресу ТОВ «ПРОМТОП» не надходило, а отже й відсутнє будь-яке узгоджене грошове зобов'язання. Якщо таке зобов'язання є неузгодженим, воно не створює наслідків для визначення будь-яких зобов'язань, а рішення, яким воно визначається, не має юридичної сили для посилання на нього при перевірках даного платника податків чи його контрагентів. За таких обставин Акт перевірки не може бути доказом на підтвердження вчинення Товариством «ПРОМТОП» порушень податкового законодавства зі сплати податку на прибуток та додану вартість, як не може підтверджувати та не підтверджує вчинення саме нею діяння, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, аргументи клопотання про поновлення строку і апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймала участь при розгляді справи, а про існування постанови вона дізналась лише 21.12.2017 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку про необхідність поновлення строку на апеляційне оскарження постанови від 07.12.2017 року.

ОСОБА_2 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно. Попередні судові засідання з розгляду справи неодноразово відкладались за клопотанням скаржника.

14.06.2018 року скаржник звернулась до суду заявою, якою доповнила вимоги апеляційної скарги, просила скасувати постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ТОВ «ПРОМТОП» оскаржені до Запорізького окружного адміністративного суду податкові повідомлення-рішення, які складені на підставі акту №527/08-01-14-02/35499501 від 20.09.2017 року, і рішення у справі наразі не прийнято, а відповідно до ст.56 ПКУ при оскарженні рішення податкового органу грошове зобов'язання є неузгодженим. Апелянт просила врахувати вказані обставини при розгляді її апеляційної скарги. З клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталась.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначите наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався, оскільки проаналізував усі наявні докази у їх сукупності, та дав їм належну оцінку і встановив, за яких обставин було скоєне вищевказане правопорушення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення №493 від 20.11.2017 року, акті № 527/08-01-14-02/35499501 від 20.09.2017 року про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ПРОМТОП» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014р. по 30.06.2017р. з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску за період з 01.01.2011р. по 30.06.2017р., відповідно до якого було виявлено порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а саме: заниження податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за період, що перевіряється, на загальну суму 747 931 грн., у тому числі по періодам за 2014 рік у сумі 107 675 грн., за 2015 рік у сумі 627 482 грн., за 2016 рік у сумі 12 744 грн., та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період, що перевіряється, на загальну суму 629 682 грн., у тому числі за травень 2014 року у сумі 15 060 грн., червень 2014 року у сумі 12 500 грн., червень 2014 року у сумі 22 239 грн., липень 2014 року у сумі 15 300 грн., серпень 2014 року у сумі 9 100 грн., жовтень 2014 року у сумі 23 300 грн., листопад 2014 року у сумі 13 640 грн., квітень 2015 року у сумі 43 469 грн., червень 2015 року у сумі 80 999 грн., серпень 2016 року у сумі 43 491 грн., вересень 2016 року у сумі 16 190 грн., жовтень 2016 року у сумі 106 840 грн., листопад 2016 року у сумі 108 648 грн., грудень 2016 року у сумі 129 906 грн.

Частиною 1 ст.163-1 КУпАП встановлено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Обґрунтовуючи своє рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, суд першої інстанції у постанові, правильно послався на акт податкової перевірки № 527/08-01-14-02/35499501 від 20.09.2017.

Посилання апелянта на неузгодженість грошового зобов'язання згідно податкових повідомлень-рішень № від 08.12.2017 року, № від 08.12.2017 року, № від 08.12.2017 року, що були винесені на підставі вищезазначеного акту перевірки і як наслідок відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 не є обґрунтованими.

Так, згідно документів наданих ОСОБА_2 в доповнення до апеляційної скарги, скарга на податкові повідомлення-рішення № від 08.12.2017 року № від 08.12.2017 року, до Державної фіскальної служби України подана ТОВ «ПРОМТОП» лише 09.02.2018 року. Таким чином, на момент винесення рішення суддею першої інстанції 07.12.2017 року обставини зафіксовані в акті перевірки № 527/08-01-14-02/35499501 від 20.09.2017 року жодним чином оскаржені не були, а тому правомірно були використані в якості доказу вини ОСОБА_2 у вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

На час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, рішень про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень не надано, а сам по собі факт оскарження податкових повідомлень-рішень не свідчить про їх незаконність. До того ж, судом апеляційної інстанції, за клопотаннями апелянтів, неодноразово відкладалися судові засідання саме для надання рішень про скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, які на їх думку можуть свідчити про відсутність у діях ОСОБА_2 складу інкримінованого адмінправопорушення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, врахував усі докази, що містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку та прийняв правильне рішення.

Порушення, на які звертає увагу ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо незаконності складання відносно неї в органі доходів і зборів, та неоднозначне розуміння змісту протоколу про адмінправопорушення, який був покладений в основу постанови суду, є суто формальними, і не можуть слугувати підставою для скасування правильного по суті рішення.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 грудня 2017 року, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін