Справа №592/4560/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/265/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,з участю ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року, якою

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Суми ( вул. Садова, 25, кімн. 413 ), -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою судді, ОСОБА_5 23 квітня 2018 р. о 22 год. 07 хв. в м. Суми по вул. Ярослава Мудрого, біля будинку 22, керував автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер LLE3Y16, з явними ознаками алкогольного спяніння ( млява мова, хитка хода, виражений запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою пристрою алкотест 6810 Драгер в присутності двох свідків, а також у закладі охорони здоровя відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на незаконність постанови суду, просить її скасувати, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП.

При цьому, ОСОБА_5 заперечує факт керування автомобілем і зазначає, що доказів його керування в матеріалах справи не має та вини своєї він не визнає, про що зазначав в протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_5, захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_5О вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 204553 від 23 квітня 2018 року (а.с.1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які кожен окремо підтвердили, що ОСОБА_5 відмовився від проходження на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер, а також у Сумському обласному наркодиспансері (а.с. 5,6), актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписано свідками ОСОБА_8 та ОСОБА_9, відповідно до якого ОСОБА_5 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився (а.с. 2); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.04.2018 р., складеного лікарем Сумського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_10 на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1774, відповідно до якого ОСОБА_5 від медичного огляду на стан спяніння категорично відмовився (а.с. 3); відеозаписами з нагрудних камер поліцейських (а.с. 11) , які належним чином були досліджені суддею.

Ставити під сумнів об'єктивність пояснень вказаних свідків у судді підстав не було, оскільки в матеріалах справи відсутні будь які дані про те, що вказані пояснення свідки давали внаслідок впливу на них.

Твердження ОСОБА_5 і його захисника про те, що протокол містить не достовірну інформацію та складений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вважаю необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Протокол складений про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Оскільки останній відмовився про проходження медичного огляду, у працівників поліції не було доказів підтвердження про перебування ОСОБА_5 у стані спяніння, тому в протоколі зазначено, що останній виявляв ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю порожнини рота, порушення координації рухів.

Відповідно матеріалів, ОСОБА_5 відмовився від проходження медичного огляду, тому свідки письмовими поясненнями підтвердили саме відмову ОСОБА_5 від проходження огляду, якого не було, тому твердження останнього про необхідність зазначити свідків саме в графі "Свідки огляду" є необґрунтованими.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів складається поліцейським у разі згоди особи на такий огляд. Примусовий порядок направлення водія, чинним законодавством не передбачено.

Згідно п. 10 даної Інструкції, результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

ОСОБА_9 нормативно-правовим актом не передбачено складання актів про відмову від огляду на стан алкогольного спяніння з використання спеціальних технічних засобів чи медичного огляду.

Відповідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, письмові пояснення долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення лише у разі їх надання особою

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є обґрунтованим і вмотивованим.

Посилання ОСОБА_5 на те, що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, про що зазначив суддя місцевого суду в постанові, а тому визнав їх неправдивими, спрямованими на уникнення його від адміністративної відповідальності.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_5 про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності за відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння.

Адміністративне стягнення ОСОБА_5 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.