АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/403/18Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 33/789/182/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ст.183-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю скаржника - ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Гусятинського районного суду від 02 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Гусятинського районного суду від 02 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 -1 КУпАП і призначено йому адміністративне стягнення у вигляді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 150 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 23.11.2005 року до досягнення ним повноліття, які зобовязаний сплачувати відповідно до виконавчого листа, виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області у справі №2-1067/2005, виконавчого провадження №39053808 від 23.07.2013 року, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2018 року становить 46860,09 грн., що перевищує суму сукупного розміру заборгованості аліментних платежів за шість місяців. Боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що відповідно до ЗУ Про виконавче провадження підлягає примусовому виконанню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки пропустив з поважних причин, а постанову суду просить скасувати, провадження по справі закрити. Вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, оскільки на день винесення постанови він заборгованість погасив в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1В до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.183-1 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення № 24 від 13 березня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 44510,09 грн.; копією виконавчого листа виданого Гусятинським районним судом Тернопільської області у справі №2-1067/2005, згідно якого із ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 150 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 23.11.2005 року до досягнення ним повноліття; постановою про відкриття виконавчого провадження №39053808 від 23.07.2013 року; розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2018 року, відповідно до якого станом на 01.03.2018 року заборгованість становить 44510,09 грн..

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів № 2234 - VIII від 07 грудня 2017 року, а саме: п.12 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 24 від 13 березня 2018 року заборгованість у ОСОБА_1 складає 44510,09 грн., що відповідно до диспозиції ст. 183-1 КУпАП перевищує сукупний розмір сум відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 01.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_1 протягом дванадцяти років не сплачує аліменти, тобто вчинив триваюче правопорушення, яке характеризуються неперервним невиконанням обовязків, передбачених правовою нормою, тобто безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обовязків.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши докази по справі, в їх сукупності суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, оскільки несплата аліментів останнім на утримання дитини, призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Твердження ОСОБА_1 про те, що на момент винесення постанови він погасив заборгованість в повному обсязі не відповідає дійсності. Так, відповідно до пояснення в суді першої інстанції 02 травня ОСОБА_1 ствердив, що заборгованість дійсно існує, проте він зобовязується повністю її погасити. Крім того, відповідно до постанови про повернення виконавчого листа від 03.05.2018 року, яку апелянт подав в суд апеляційної інстанції, ОСОБА_1 погасив заборгованість 03.05.2018 року, в звязку з чим стягувач ОСОБА_4 звернулася з письмовою заявою про повернення виконавчого документа з підстав повної виплати заборгованості.

Таким чином, на час винесення постанови Гусятинським районним судом 02 травня 2018 року в ОСОБА_1 була наявна заборгованість.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру правопорушення, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин вчинення правопорушення, в межах санкції ст.183-1 КУпАП, у мінімальному розмірі, а тому відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі.

Оскільки апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Гусятинського районного суду в звязку із хворобою, його слід поновити, визнавши причини пропуску поважними.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду від 02 травня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5