Справа № 428/3926/18
Провадження №3/428/961/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Рочевої М.О.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від начальника УПП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідчення водія ВАЕ 965334 від 03.08.2012 року, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 років ПеремогиАДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД № 142313 від 06.04.2018 року, 05.04.2018 року о 23 годині 19 хвилин в м. Сєвєродонецьку по ш. Будівельників, біля буд. 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного забарвлення покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 05.04.2018 року о 23 годині 19 хвилин від забрав дружину з корпоративну, вони під'їхали до під'їзду будинку №7, який розташований по ш. Будівельників в м. Сєвєродонецьку та сиділи в машині і спілкувалися. В цей час до них під'їхали працівники патрульної поліції та почали казати, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, запропонували пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння, але не зазначили підстав для проходження ним огляду, зокрема, не повідомили, які саме ознаки алкогольного сп'яніння у нього виявлені. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу він відмовився. Працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі, тоді як він хотів пройти такий медичний огляд. Просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративної правопорушення.

Допитана в судовому інспектор взводу №1 роти 4 УПП в Луганській області ОСОБА_2 пояснила, що 05.04.2018 року вона у складі екіпажу патрульної поліції здійснювала патрулювання м. Сєвєродонецька. Проїжджаючи по ш. Будівельників ними був помічений транспортний засіб VOLKSWAGEN Passat, який виїжджав з лісової смуги та не показав сигнал повороту. Ними було прийнято рішення зупинити водія зазначеного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1, в ході спілкування з вищевказаним водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Після чого водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, при цьому вони не повідомляли йому причини проведення такого огляду, проте водій відмовився. Вони пропонували йому пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння у медичному закладі, чому вказані обставини не зафіксовано на відеозаписі їй не відомо.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що на початку квітня 2018 року, точну дату він не пам'ятає, він був запрошений працівниками поліції в якості свідка. В його присутності ОСОБА_1 було запропоновано огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння, на що той відмовився. Де саме пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу, чи у медичному закладі він не пам'ятає.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, інспектора Жукову Е.В., свідка ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобовязаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Так, порядок проходження огляду водіїв на стан сп'яніння регламентується ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 142313 від 06.04.2018 року, 05.04.2018 року о 23 годині 19 хвилин в м. Сєвєродонецьку по ш. Будівельників, біля буд. 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна шкірного забарвлення покрову обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував факт керування транспортним засобом, але заперечував факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Так, відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Проте, як встановлено судом, ОСОБА_1 не було роз'яснено підстави для його проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Згідно п.п. 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Із відеозапису з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів), використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» та Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 року №100, що був досліджений у судовому засіданні, вбачається, що інспектором поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу на що він відмовився, при цьому інспектором не було роз'яснено водію підстави для проведення такого огляду. Крім того, на відеозаписі не зафіксовані обставини щодо пропонування інспектором Перепечаєнку Р.А. пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я.

Як стверджував в судовом засіданнні ОСОБА_1, будь-яких пропозицій від працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я не надходило, відповідно від таких він не відмовлявся.

Такі доводи ОСОБА_1 не спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення та дослідженим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Крім того, допитаний в судому засіданні свідок ОСОБА_3 не зміг підтвердити факт пропонування працівниками поліції ОСОБА_1 проходження медичного огляду у медичному закладі, пояснивши, що він не пам'ятає, де саме пропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу, чи у медичному закладі.

Таким чином, належні докази, які б вказували на те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в найближчому закладі охорони здоров'я після отримання відмови на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, а також роз'яснили йому підстави для проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп'яніння, в матеріалах справи відсутні, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не дотримано порядку проведення огляду водія на стан алкогольного спяніння.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_5 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обовязку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова