АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/6226/17 Номер провадження 33/786/542/18Головуючий у 1-й інстанції Блажко І. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.173-2 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю:

порушниці ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

інспектора Шевченківського сектору Полтавського МВ з питань пробації ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 28 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою щодо ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдови, маючої на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючої,

задоволене подання інспектора Шевченківського сектору Полтавського МВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4С від 21 листопада 2017 року та замінено невідбуте адміністративне стягнення, накладене постановою Октябрського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2017 року, у виді 30 годин громадських робіт на 6 діб арешту.

За змістом апеляційної скарги адвокат ОСОБА_3 вважає постанову судді незаконною і просить її скасувати, оскільки ОСОБА_2 не знала про наявність судового рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності та не отримувала жодних повідомлень з органу пробації.

Заслухавши думку ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення інспектора Шевченківського сектору Полтавського МВ з питань пробації ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на доказах.

Відповідно до ст.321-4 КпАП України, у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

За змістом закону ухиленням від відбування громадських робіт вважаються: невихід порушника на роботу без поважної причини; неприбуття за викликом до органу пробації без поважної причини або зникнення з місця проживання.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 пояснила, що їй не було відомо про існування постанови судді Октябрського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2017 року, якою вона визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт.

Також ОСОБА_2 стверджувала, що постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, нікуди з місця проживання не виїжджала і жодних повідомлень з органу пробації про виклик вона не отримувала.

Як вбачається з матеріалів справи, в ній відсутні будь-які дані про отримання ОСОБА_2 як копії постанови судді Октябрського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2017 року, так і викликів до органу пробації.

Фактичні обставини того, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про виклики до органу пробації підтвердила в судовому засіданні і ОСОБА_4 інспектор Шевченківського сектору Полтавського МВ з питань пробації.

Інших доказів ухилення ОСОБА_2 від відбування громадських робіт ні подання інспектора органу пробації, ні матеріали справи, не містять і суддею під час розгляду справи не встановлено.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, висновки судді про ухилення порушника від відбування громадських робіт є помилковими, а тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні подання інспектора Шевченківського сектору Полтавського МВ з питань пробації ОСОБА_4С від 21 листопада 2017 року про заміну ОСОБА_2 невідбутого стягнення у виді громадських робіт арештом.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 28 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні подання інспектора Шевченківського сектору Полтавського МВ з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 від 21 листопада 2017 року про заміну ОСОБА_2 невідбутого стягнення, накладеного постановою судді Октябрського районного суду м. Полтава від 17 серпня 2017 року, у виді громадських робіт арештом.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1