Номер провадження 3/754/2218/18
Справа №754/4983/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Романчі Р.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення від 09.04.2018 року вказано про те, що ОСОБА_2 09.04.2018 року о 17 годині 43 хвилини керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Бальзака у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння (поведінка не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння рук), від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 допустив порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

Справа підлягає закриттю з наступних підстав.

В суді ОСОБА_2 вину свою у скоєному правопорушенні не визнав. Пояснив, що 09.04.2018 року він рухався по вул. Бальазка на автомобілі ВАЗ. Під час руху він увімкнув показник повороту праворуч та заїхав на СТО. Коли він зупинився, до нього підійшли працівники патрульної поліції, які заїхали за ним до СТО, пред'явили йому претензію, що він перед поворотом не увімкнув показник повороту, що свідчить про порушення ним ПДР. Він пояснив, що показник був включений, а тому їх претензії безпідставні. Після цього йому була пред'явлена вимога про необхідність проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки у працівників патрульної поліції виникли підозри, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння. Він пояснив, що претензії безпідставні, але огляд інспекторами був все одно проведений. Після цього йому запропонували проїхати до лікаря і пройти медичний огляд, але він пояснив, що підстав для цього немає, оскільки він не вживає наркотичні засоби, перебуває в нормальному стані. Але інспектори наполягали. Враховуючи те, що він не міг залишити автомобіль посеред дороги, він пояснив, що не може проїхати на огляд. Після цього був складений протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_2 вважає, що при складанні протоколу були порушені його права, протокол складений безпідставно, а тому справа підлягає закриттю.

Пояснення ОСОБА_2 у суді знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а також були підтверджені належними письмовими доказами у справі.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 09.04.2018 року він знаходився на вул. Бальзака, перебуваючи на пішохідному переході. Він бачив автомобіль ВАЗ, який при заїзді у двір до СТО увімкнув показник повороту праворуч і після цього заїхав. Також він бачив, як до водія автомобіля ВАЗ підійшли працівники патрульної поліції, не представившись, зазначили, що водій порушив Правила дорожнього руху. Після цього вони зазначили про те, що у них є підозра щодо того, що водій перебуває у стані сп'яніння. Працівники поліції вимагали, щоб водій з ними кудись проїхав, але відмови водія від проходження огляду він не чув.

Покази даного свідка повністю узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами та поясненнями ОСОБА_2

Також судом було оглянуто у судовому засіданні відеозапис, долучений до протоколу, на якому зображено події, що викладені у протоколі відносно ОСОБА_2 Так, на даному відеозапису чітко відображено, що водій автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 рухався по вул. Бальзака, перед заїздом у двір увімкнув показник повороту праворуч. Після заїзду на територію СТО до нього підійшли працівники патрульної поліції, пред'явили йому вимогу про порушенні ПДР, а потім і про перебування водія у стані наркотичного сп'яніння. На відео зафіксовано проведення зовнішнього огляду водія для виявлення ознак сп'яніння. Також зафіксовано, що водій надав пояснення щодо того, що він порушення ПДР не допускав, претензії працівників поліції є безпідставними. Лише після того, як на пояснення водія інспектори не реагували, він зазначив, що не може проїхати на огляд через особисті обставини. Саме останній факт відмови і був зафіксований інспекторами у присутності свідків. До цього всі події відбувалися без присутності даних свідків.

Також у судовому засіданні були опитані інспектори патрульної поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2

Так, інспектор Коробка І.Ю. у суді пояснив, що він 09.04.2018 року перебував у складі патруля. Під час чергування вони побачили автомобіль ВАЗ, який рухався по вул. Бальзака у м. Києві. Рух водія був дивний, він їхав невпевнено, при повороті праворуч не увімкнув показник повороту. Після цього водій повернув праворуч і зупинився, вони підійшли до нього, почали спілкуватися. Під час спілкування у них виникла підозра щодо стану водія, тому вони завели його у темне приміщення, де провели зовнішній огляд. Неодноразово водію пропонували проїхати з ними на медичний огляд, але водій відмовився, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Інспектор Будушевський В.В. у суді повністю підтвердив пояснення інспектора Коробки І.Ю. щодо обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Але слід зазначити, що покази інспекторів спростовуються оглянути у судовому засіданні відео, зокрема, щодо вчинення ОСОБА_2 порушень ПДР, зокрема, не включення показника повороту праворуч, оскільки на ньому чітко відображено дотримання водієм ПДР під час руху.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп"яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп"яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 власноручно написав пояснення, в яких зазначив, що не відмовляється проїхати на медичний огляд.

Відповідно до вимог ч. 5, 6 ст. 266 КпАП України огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров'я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння є обов'язковим. Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Однак, при розгляді даної справи встановлено, що у матеріалах, долучених до протоколу, відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, що є порушенням вимог Інструкції, зазначених вище.

Відповідно до ст.. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, покази свідків у суді, пояснення ОСОБА_2 у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 09.04.2018 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 283, 284, 290, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту винесення може бути подана апеляція або протест прокурора.

Суддя: