АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1403/17Суддя 1 інстанції Прасолов В. М.
Номер провадження 33/774/116/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
ПОСТАНОВА

07 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника адвоката ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився 09 січня 1966 року у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, на підставі ст.38 КУпАП, у звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

При обставинах, викладених в постанові, водій ОСОБА_2, близько 13 год. 30 хв. 06 лютого 2017 року керуючи автомобілем «Сангянг», реєстраційний номер НОМЕР_1 ЕХ, на вул. Волгорадській в м. Кривому Розі, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не зміг контролювати рух автомобіля та безпечно ним керувати, втратив керування та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 Внаслідок вказаної ДТП зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження, вартість ремонту автомобіля «Тойота» складає 781729 грн. 12 коп. Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги пункту 12.1 Правил дорожнього руху, яке знаходиться у причинному звязку з ДТП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова є необґрунтованою та незаконною у звязку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що судом порушені його процесуальні права, оскільки безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання щодо допиту у якості свідка інспектора патрульної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та у проведенні повторної авто-технічної експертизи у справі.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що викладені у постанові фактичні обставини справи не відповідають дійсності і суперечать доказам наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

На думку ОСОБА_8, суд, встановивши, що 06 лютого 2017 року о 13.30 годин, він, керуючи автомобілем «Сангянг» колесами автомобіля потрапив на ділянку нанесеного мокрого гравію з брудом, яку запізно виявив через сніг, у звязку з чим автомобіль став частково некерованим та його стало заносити на зустрічну смугу, по якій рухався автомобіль «Тойота» під керуванням водія ОСОБА_6, допустив протиріччя, визнавши його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Також, ОСОБА_8 вказує, що висновок судово-автотехнічної експертизи, на який послався суд в підтвердження його вини у вчиненні правопорушення є неповним, оскільки містить протиріччя щодо порушення ним Правил дорожнього руху, тому на підставі його заяви було проведено судовим експертом сектору авто- технічних досліджень відділу судової експертизи №1 Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 дослідження, яким встановлено що автомобіль під його керуванням не мав технічної можливості шляхом гальмування попередити наїзд на ділянку мокрого гравію з брудом, тоді, як водій ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль та уникнути зіткнення.

ОСОБА_8 вважає, що вина його за ст.124 КУпАП судом першої інстанціє не доведена, а причиною ДТП стало не виконання відповідними дорожніми службами мір щодо забезпечення належного утримання дорожньої мережі та недодержання водієм ОСОБА_6 вимог п.12.3 ПДР України у дорожній обстановці, яка склалася, що й стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

Окрім того, ОСОБА_8, посилаючисьна висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суду України, вказує, що суд, прийнявши рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі ст.38 КУпАП, не повинен був встановлювати його винність, тому вважає постанову незаконною.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 і його захисник ОСОБА_3, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційних вимог особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, просив постанову суду щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та частково дослідивши докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Статтєю 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило, зокрема пошкодження транспортних засобів.

Обставини вчинення ОСОБА_2 цього правопорушення зафіксовано увисновку за результатами розгляду матеріалів ДТП, зареєстрованих в ЖЄО ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області №2561 від 06.02.2017, а в подальшому у протоколі про адміністративне правопорушення.

Так, з висновку за результатами розгляду матеріалів ДТП видно, що 06 лютого 2017 року близько 13.30 годин, внаслідок ДТП, яка мала місце по вул.Волгоградській в Саксаганському районі м.Кривого Рогу, автомобілі під керуванням водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6 отримали механічні пошкодження, та через відсутність наслідків кримінально - карного діяння, встановленого ст.286 КК України було прийнято рішення про складання щодо водія ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП (а.с.1, т.1)

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №152526 від 23.02.2017, складеномууповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП, убачається, що водій ОСОБА_2, 06 лютого 2017 року близько 13.30 годин, керуючи автомобілем «Сангянг», реєстраційний номер НОМЕР_1 ЕХ, на вул. Волгорадській в м.Кривому Розі, не врахував дорожню обстановку, не обрав небезпечної швидкості руху, своєчасно не застосував міри до гальмування, втратив керування та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Тойота», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6, чим порушив вимоги п.10.1, 12.1, 12.3 ПДР України, внаслідок чого зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.2, т.1).

З протоколу також слідує, що ОСОБА_2 був ознайомлений з його змістом, та власноруч зазначив у протоколі про те, що ДТП скоїв неумисно (а.с.2, т.1).

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, за клопотанням захисника ОСОБА_3, інспектор патрульної поліції ОСОБА_10 підтвердив обставини вчинення ОСОБА_2 правопорушення, та пояснив, що після проведення перевірки матеріалів ДТП, зареєстрованих в ЖЄО ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, він склав протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2, протокол щодо водія ОСОБА_6 не складався. Також зазначив, що протокол складений ним на підставі протоколу огляду місця ДТП та схеми до нього, які складав слідчий при виїзді на місце ДТП, а також відібраних у водіїв ОСОБА_2, який керував автомобілем «Сангянг» та ОСОБА_6, який керував автомобілем «Тойота» пояснень. Він складав, за участю учасників ДТП, й протоколи додаткового огляду місця події, при цьому підтвердив зазначені у протоколах відомості. Окрім того, пояснив, що скарг на його дії щодо складання протоколів від учасників ДТП не надходило. Також, пояснив, що перебування водія в аварійній ситуації можливо встановити шляхом експертного дослідження, але таких клопотань не надходило.

З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 06.02.2017 та схеми до нього слідує, що на місці події на вул.Волгорадській в м.Кривому Розі знаходяться пошкоджені автомобілі «Сангянг» та «Тойота», автомобілі розташовані на лівій смузі руху в напрямку пл.Горького, стан покриття «мокре, сніг» (а.с.5-7).

Відповідно до висновку експерта №3307-17 від 18.12.2017, водію ОСОБА_2 для забезпечення безпеки руху необхідно було діяти відповідно до положень пунктів 12.4., 12.9 б) ПДР, та він, з технічної точки зору, мав можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 12.1. вказаних Правил, невідповідність дії ОСОБА_11 вимогам п.12.1 Правил знаходиться у причинному звязку з ДТП.

Із висновку дослідження №39/17 видно, що вартість поновлювального ремонту автомобіля «Тойота», який належить потерпілій ОСОБА_4, складає 781729,12 грн. (а.с.42-112, 164-200, т.1).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та їх поясненнями в судовому засіданні суду першої інстанції, в яких, кожен окремо, зазначив про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 06.02.2017 близько о 13.30 годин.

Висновки суду про те, що ДТП за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_6, знаходиться у причинному звязку з порушеннями водієм ОСОБА_2 вимог п.12.1 ПДР ґрунтуються на доказах, наведених в постанові, яким суд надав правильну оцінку, як кожному окремо так в їх сукупності.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 правопорушення, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо нього, уповноваженою особою органу поліції та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Підстави ставити під сумнів наведені докази відсутні, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та є доказами вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з цим, доводи ОСОБА_8 про те, що викладені у постанові фактичні обставини не відповідають дійсності і суперечать доказам наявним в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає надуманими, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами.

Так, доводи сторони захисту про те, що висновок судової автотехнічної експертизи №3307-17 від 18.12.2017 є неповним і містить протиріччя щодо порушення ним ПДР, є необґрунтованими, оскільки ця експертиза була призначена судом першої інстанції за клопотанням захисника ОСОБА_2, з переліком питань, які він вважав необхідними для обєктивного зясування обставин справи (а.с.210, т.1). Окрім того, цей висновок був складений експертом на підставі постанови суду від 26.06.2017, після дослідження всіх матеріалів справи, та в повній мірі надає обєктивні відповіді на поставлені питання і будь-яких підстав для сумніву в правильності висновку експерта не вбачається, оскільки ці висновки підтверджуються та узгоджуються з сукупністю інших доказів досліджених і належним чином оцінених судом.

Щодо висновку автотехнічного дослідження, доданого ОСОБА_2 до скарги, на який, як на доказ своєї невинуватості він посилається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про його неналежність, недопустимість та недостовірність, оскільки цей висновок зроблено експертом 22 березня 2018 року, після винесення оскаржуваної постанови, без ознайомлення з матеріалами справи, та підставою для проведення експертного дослідження була лише заява особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в якій він на 1-му аркуші, на власний розсуд, навів вихідні данні обставин події, без надання фактичних даних зафіксованих у протоколі огляду місця ДТП, схемі до нього, протоколі про адміністративне правопорушення та інших матеріалах справи ( а.с.32-39, т.1).

Разом з цим, доводи ОСОБА_2 стосовно того, що у ДТП винен водій ОСОБА_6 спростовуються сукупністю вищенаведених доказів у справі, зокрема висновком судової автотехнічної експертизи №3307-17 від 18.12.2017, де зазначено, що в даній дорожньо - транспортній ситуації, в діях водія автомобіля «Сангянг» ОСОБА_2 вбачаються невідповідність вимогам п.12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться у причинному звязку з ДТП, тоді, як невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.12.4., 12.9. б) Правил не знаходиться у причинному звязку з ДТП, оскільки водій ОСОБА_2 виїхав на смугу руху автомобіля «Тойота» та ОСОБА_6 не мав технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів, так як знаходився в умовах аварійної обстановки.

Також під час апеляційного перегляду не знайшли підтвердження й доводи ОСОБА_8 про те, що причиною ДТП стало не виконання відповідними дорожніми службами мір щодо забезпечення належного утримання дорожньої мережі, оскільки вони також спростовуються наведеними вище доказами.

Що стосується доводів скарги ОСОБА_2 про порушення судом його процесуальних прав у звязку з відмовою в задоволенні клопотання захисника про допит інспектора патрульної поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та у проведенні повторної авто-технічної експертизи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції після всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин прийняв судове рішення, яке ґрунтується на допустимих, належних та достовірних доказах у їх сукупності та не потребував дослідження інших доказів у справи.

Посилання ОСОБА_2 на Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному Суді України від 07.11.2017, стосовно того, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків про притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, суд апеляційної інстанції вважає їх необґрунтованими виходячи з такого.

Зі змісту норм ст.ст.38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст.38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення, а ніяк не звільнення від відповідальності. З огляду на це поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

За цих обставин суд критично оцінює вищенаведені доводи ОСОБА_2, оскільки Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному Суді України від 07.11.2017, не є правовою нормою закону, якою, згідно ст.2 КУпАП керується суд, під час ухвалення рішення у справі про адміністративне правопорушення, а відтак не є обовязковим для суду при ухваленні постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Отже при розгляді справи судом порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, апеляційний суд погоджується з оцінкою, наданою в оскаржуваній постанові, та приходить до висновку, що суд першої інстанції законно, обєктивно та правомірно визнав винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате та підлягає закриттю зокрема, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

З огляду на те, що правопорушення ОСОБА_2 вчинено 06 лютого 2017 року, а судове рішення щодо нього винесено після спливу строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановленому в статті 38 КУпАП, суд вірно дійшов висновку про закриття провадження у справі.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами викладеними в апеляційній скарзі, у звязку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1