Справа № 214/1652/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2018 о 11-25 годин встановлено факт реалізації ОСОБА_2 дизельного палива (ДТ Євро-5) за ціною 25 грн. за 1 літр на АЗС, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, 10 (АЗС розташована на території автомобільного технічного підприємства раніше АТП) без будь-яких дозвільних документів для цього виду діяльності, а саме: без свідоцтва про державну реєстрацію, як СПД; виписки з державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців; реєстратора розрахункових операцій (РРО); без дозвільного документа Управління Держпраці та акту про розміщення та введення в експлуатацію вибухонебезпечного обладнання; дозволу Управління охорони здоровя та природних ресурсів України, чим порушив ст.21 Закону України №2694 «Про охорону праці» та Закон України №2806 від 06.09.2008 «Про дозвільну систему в сфері господарської діяльності», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду протоколу повідомлявся належним чином. У звязку із викладеним, суд приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_2 вбачається явне ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання субєктами такими правами.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП, не передбачена обовязкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП у судовому засіданні, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2, присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, що підтверджується наступним.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2018 року встановлено факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП за ознаками порушення провадження господарської діяльності, а саме реалізація дизельного палива без дозвільних документів (а.с.1).

З протоколу огляду та вилучення речей та документів від 22.02.2018 видно, що за фактом огляду за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, 10, виявлено та вилучено нафтопродукти у кількості: 26000 літрів бензину марки А-95 у ємності №1; 26000 літрів бензину марки А-96 у ємності №2 та 10000 літрів дизельного палива марки Євро-5 у ємності №3. Зазначені нафтопродукти передані на тимчасове зберігання до вирішення питання по суті в суді, ОСОБА_2 під розписку (а.с.2).

Відповідно до пояснень ОСОБА_2, він працює на автозаправочній станції, розташованій за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Бикова, 10, на території колишнього автотранспортного підприємства. Він здійснює реалізацію паливо-мастильних матеріалів, а саме бензину А-95 та дизельного палива за готівку по ціні: 27 грн. за 1 літр бензину А-95 та 25 грн. за 1 літр дизельного палива. Заправка паливом здійснюється через автозаправочні колонки, які приєднані до ємностей з паливом. При розрахунках за паливо він не застосовує касовий апарат з причин його відсутності. Також, у нього відсутні будь-які дозвільні документи на здійснення господарської діяльності з роздрібної торгівлі паливо-мастильними матеріалами. Режим роботи АЗС цілодобово. Розрахунки здійснюються, як за готівку, так і по безготівковому розрахунку. В середньому за добу він реалізує до 400 літрів бензину та 200-300 літрів дизельного палива. 22.02.2018 він здійснив продаж дизельного палива на суму 200 грн. в автомобіль ОСОБА_3 жовтого кольору (а.с.3).

Згідно з розпискою ОСОБА_2, він прийняв у співробітників податкової поліції ГУ ДФС в Дніпропетровській області товарно-матеріальні цінності, відповідно до протоколу огляду та вилучення речей та документів від 22.02.2018. Зобовязується зберігати їх та за першою вимогою співробітників податкової поліції видати в повному обсязі, згідно з описом. Про відповідальність за витрачення зазначених товарно-матеріальних цінностей попереджений (а.с.4).

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується фототаблицею до протоколу, на якій зафіксовані три ємності з паливо-мастильними матеріалами та автозаправочна колонка (а.с.8-10).

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_2 не виявлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, за ознаками порушення порядку провадження господарської діяльності.

Обираючи вид стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує дані про особу ОСОБА_2, характер вчиненого ним правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність, та вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу без конфіскації паливо-мастильних матеріалів, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з Законом України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.164, ст.283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок без конфіскації паливо-мастильних матеріалів.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грив ні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або подання прокурора.

Суддя Хомініч С.В.