АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 квітня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

захисника ОСОБА_1

особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 5 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває у декретній відпустці, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 012812, 14 травня 2017 року о 18 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Форд Фіеста» державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Києві, по а/д Київ-Суми-Юнаківка (Н-07, 161км+40м.), під час виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості чи зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила з'їзд з проїзної частини та зіткнення з деревом, що призвело до пошкодження автомобіля та завдало матеріальних збитків, чим порушила п. 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про закриття провадження у справі, оскільки на момент розгляду справи сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу із змінами, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що з прийнятою постановою неможливо погодитись, оскільки висновок судді не відповідає обставинам справи у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки згідно схеми № 1 до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце14 травня 2017 року, вибоїни на 161 км + 40 м автодороги Київ - Суми - Юнакіївка мали розміри: перша вибоїна шириною 4,4 м, довжиною 10 м та глибиною 0,12 м, та друга вибоїна з розмірами 2,8 м х 4,3 м х 0,12, відповідно, що свідчить про те, що вказані вибоїни фактично займали майже дві смуги руху, загальною шириною 6,15 м, у зв'язку з чим ОСОБА_2 не мала можливості об'їхати перешкоди, у вигляді двох вибоїн. Дорожньо-транспортна пригода сталась в темний час доби, дорога не освітлювалась, дорожні знаки або будь-які попереджувальні знаки були відсутні. ОСОБА_2 без порушення швидкісного режиму на даній ділянці дороги, зумівши відреагувати на наявність однієї вибоїни, глибиною 12 м, виїхавши з неї, тут же потрапила у другу вибоїну, глибиною 12 см, внаслідок чого автомобіль втратив керування, став неконтрольований, що і призвело до ДТП. Вказані обставини не враховані судом першої інстанції. Більш того, ним та ОСОБА_2 було повідомлено суд про звернення останніх до КНДІСЕ, а тому подавалось клопотання про відкладення розгляду справи до отримання висновку експертизи. При цьому суд відмовився приймати такі клопотання, що свідчить про порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також апелянт стверджує про те, що у справі існують протиріччя, які неможливо усунути без застосування спеціальних знань у галузі автотехніки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_4, опитавши експерта, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додатково надані докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова місцевого суду скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, положеннями статті 283 КУпАП передбачено вимоги до постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, серед яких, постанова судді має містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Проте вказаних вимог суддя не дотримався, фактичних обставин по справі не встановив, і, як вбачається з оскаржуваної постанови судді, в ній міститься тільки констатація змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.ст. 278, 280 КУпАП суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справи, не дотримався, а, окрім того, під час розгляду справи судом не було враховано клопотання захисника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у зв'язку з отриманням висновку експерта КНДІСЕ, оскільки 4 грудня 2017 року до КНДІСЕ було подано заяву ОСОБА_2 про проведення автотехнічної експертизи (ас. 52-55), що перешкодило суду постановити законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, з постанови, яка оскаржується, вбачається, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується достатніми доказами, а саме протоколом огляду та схемою місця ДТП (характер пошкоджень, розташування транспортного засобу), постановою про закриття кримінального провадження, протоколами допиту ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (ас. 50-51).

Разом з тим, судом не розкритий зміст вказаних доказів, та вони не оцінені з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв'язку, що свідчить про те, що судом не виконані вимоги ст.. 245 КУпАП, показання ОСОБА_2 належним чином не перевірені і оцінка її показанням не дана.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 012812 від 5 жовтня 2017 року, а/д Н-07 Київ-Суми-Юнаківка 161км+40 він складений щодо ОСОБА_2. про те, що вона 14 травня 2017 року о 18 год. на а/д Н-07 керувала автомобілем «Форд Фіеста» державний номерний знак НОМЕР_1 та під час виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, не вжила заходів для зменшення швидкості, а також зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснила з'їзд з проїзної частини та допустила зіткнення з придорожнім деревом, в результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушила п. 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.. 124 КУпАП (ас. 2).

Відповідно до п. 12.3. ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Як вбачається з протоколу допиту від 9 серпня 2017 року ОСОБА_2, 14 травня 2017 року близько 18 год. разом зі своїми знайомими ОСОБА_8Ю, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вони їхали з м. Суми до м. Києва на її (ОСОБА_2) автомобілі «Форд Фіеста» білого кольору державний номерний знак НОМЕР_1. Поїхавши село Охіньки Прилуцького району Чернігівської обл., вони рухались приблизно зі швидкістю 90-100 км/год., як раптом через всю дорогу вона (ОСОБА_2) помітила величезну яму, почала гальмувати, спробувала її уникнути, але яма була настільки велика, що гальмування не допомогло, і автомобіль скочив у яму. Яма була глибока, але вона (ОСОБА_2) змогла трохи вирівняти авто, хоча автомобіль почало водити по дорозі. Як раптом по дорозі друга яма, також дуже велика, і її (ОСОБА_2) автомобіль потрапив у неї. Вона (ОСОБА_2 ) намагалась тримати кермо автомобіля рівно, але від удару автомобіль почало заносити, і вони влетіли в кювет праворуч по ходу руху. Автомобіль вдарився в дерево, але всі залишились цілі і живі. На вулиці ще було світло, але сонце вже почало сідати. Вони (ОСОБА_2 та її пасажири) викликали швидку та поліцію. Швидка госпіталізувала ОСОБА_6 до лікарні. Коли вони рухались проїзною частиною, жодних попереджувальних знаків не було, та коли приїхала дорожня служба і виміряла глибину вибоїни, то вона була 12 см Вона (ОСОБА_2) до лікарні не зверталась.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 вказала про те, що в суді першої інстанції вона не опитувалась, матеріали справи про адмінправопорушення досліджувались не повністю, та пояснила, що 14 травня 2017 року разом зі своїми подругами їхали з м. Суми до м. Києва. Ділянка дороги була нормальною, жодних дорожніх знаків не було. Раптом вона (ОСОБА_2) побачила яму. Дорога не була мокрою, швидкість її (ОСОБА_2) автомобіля була близько 90 км/год. Попереду неї (ОСОБА_2) не було жодних автомобілів. Коли вона (ОСОБА_2)побачила яму, то намагалась її об'їхати, що й вдалося їй зробити, вирівняла транспортний засіб по відношенню до проїзної частини. Проте, вона (ОСОБА_2.) одразу потрапила в іншу яму, яка за своїми розмірами простягалась на дві смуги руху. Перед місцем ДТП не було жодних дорожніх знаків, тільки зі сторони Києва, тобто, у зустрічному для неї напрямку, за 200 метрів до місця ДТП є знак. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ДТП сталося не внаслідок порушення нею ПДР, а в результаті наявності таких вибоїн на дорозі, відсутності будь-яких попереджувальних знаків про наявність будь-яких перешкод на дорозі, вибоїн тощо.

З показань допитаних під час досудового розслідування свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що ними підтверджені показання ОСОБА_2 щодо обставин ДТП та акцентовано увагу на те, що будь-яких дорожніх знаків по ходу руху автомобіля, в якому вони їхали, не було, дорожнє покриття різко змінилося. Вибоїни видно не було. Автомобіль потрапив в першу вибоїну усіма колесами, однак, ОСОБА_2 утримала автомобіль, після чого, виїхавши з першої вибоїни, автомобіль потрапив у другу вибоїну, після чого його викинуло в кювет.

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 14 травня 2017 року, який розпочато о 21.40 год. за участю понятих ОСОБА_9, ОСОБА_10 проводився огляд за наступних погодних умов: похмуро, без опадів, +12 градусів; напрямок проведення огляду: автодорога Київ-Суми-Юнакіївка від 161-40 км до автодороги Київ-Суми-Юнакіївка 161+300 км; вид події: виїзд транспортного засобу за межі проїзної частини дороги; орієнтири для проведення вимірів: в поздовж. Оглядом установлено: місце дорожньо-транспортної пригоди розташовано: Київ-Суми-Юнакіївка; елементи вулиці, дороги автомобільна дорога; проїзна частина: горизонтальна ділянка; вид та стан покриття (на момент ДТП та під час огляду): асфальтобетонне, зволоження чисте; наявність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття: згідно схеми; дорожнє покриття: призначено для руху в двох напрямках; число смуг для руху в напрямку проведення огляду - 1, в зустрічному напрямку - 1; дорожня розмітка: відсутня; до проїзної частини примикаються праворуч та ліворуч - узбіччя; далі за узбіччям розташовано праворуч та ліворуч - кювет; спосіб регулювання руху на цій ділянці: не регулюється; дорожні знаки: згідно схеми; умови освітлення: темно, не освітлюється; наявність приладів відеоспостереження на місці ДТП та за напрямками руху: відсутні; загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія: не оглядалось; об'єкти, що обмежують оглядовість з робочого місця водія у напрямку руху, праворуч та ліворуч: відсутні; наявність слідів, що свідчать про переміщення об'єктів на місці пригоди після ДТП до початку огляду: відсутні; огляд транспортного засобу Форд Фіеста, державний номерний знак НОМЕР_1; локалізація пошкоджень на транспортному засобі: деформована передня частина автомобіля, деформована задня права дверка, відламане ліве бокове дзеркало, тріщина на лобовому склі, деформовані передні колеса; наявність характерних для даного ДТП слідів і інших речових доказів на транспортному засобі: на задньому правому крилі автомобіля виявлено краплі речовини бурого кольору; завантаження транспортного засобу на момент огляду (пасажири, вантаж): не оглядалося; рульове керування: не оглядалось; колеса і шини: не оглядались; зовнішні світлові прилади, сигнали, склоочисники, склоомивачі, наявність на склі предметів або покриття, які обмежують оглядовість з місця чи погіршують його прозорість: не оглядались; локалізація пошкоджень та слідів контактної взаємодії нашарувань, відшарувань, речовин на транспортному засобі: згідно схеми; сліди шин: згідно схеми; інші сліди на дорожньому покритті: згідно схеми; ознаки напрямку руху транспортного засобу: ТЗ не залишав місце ДТП; наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей, і інших об'єктів: згідно схеми; наявність на місці ДТП слідів контактної взаємодії транспортного засобу з навколишніми об'єктами, предметами: згідно схеми; вилучені речі і документи: автомобіль Форд Фіеста державний номерний знак НОМЕР_1 поміщено до майданчику тимчасового тримання Прилуцького ВП; додатки до протоколу : схема до протоколу ДТП; застосування науково-технічних засобів: фотокамера мобільного телефону Xiaomi Mi 5; спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу: прочитано особисто; заяв і зауважень від учасників не надходило (ас. 5-9).

Згідно схеми, доданої до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, вбачається, що 14 травня 2017 року на автодорозі Київ-Суми-Юнакіївка 161-40 км ширина проїзної частини становить 6,5 м., присутні сліди юзу коліс автомобіля, також вибоїни на дорожньому покритті: розміри першої вибоїни становлять: ширина - 4,4 м, довжина - 10 м, глибина - 12 см.; розміри другої вибоїни, яка знаходиться на відстані 50 м від першої вибоїни, становлять: ширина - 2,8 м., довжина - 4,3 м., глибина - 12 см, а також зі схеми вбачається знак «вибоїна» з табличкою «3 км» у зустрічному для напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2, гальмівний шлях лівого колеса 31 м, правого колеса - 22 м (ас. 9 зворот).

Відповідно до висновку за результатами проведення експертного автотехнічного дослідження № 25244/17-52 від 29 грудня 2017 року:

1-2. потрапляння коліс автомобіля Форд (або однієї його сторони) у вибоїни з встановленими розмірами та заниженням на 12 см відносно поверхні дороги призводить до гарантованої нестабільності руху автомобіля Форд, втрати його керованості та виникненню ковзанця його коліс, навіть при швидкостях руху автомобіля в діапазоні 70... 100км/год.

3. Покази водія ОСОБА_2 про те, що внаслідок потрапляння коліс автомобіля Форд у вибоїни на ділянці автодороги Київ-Суми-Юнакіївка на території Прилуцького району Чернігівської області її автомобіль Форд увійшов у некерований стан та в подальшому рух автомобіля Форд продовжувався у некерованому стані, є спроможними з технічної точки зору.

4. У даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій ОСОБА_2 не мала технічної можливості попередити або уникнути виїзду автомобіля Форд за межі проїзної частини дороги та подальшого його контактування з деревом, діями передбаченими у вимогах ПДР України.

5. У даній дорожній обстановці водій автомобіля Форд ОСОБА_2 з технічної точки зору мала виконувати п. 12.3 ПДР України.

6. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Форд ОСОБА_2 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України з технічної точки зору, у тому числі вимогам п.12.3 ПДР України, які є стосовні конкретних обставин даної пригоди.

7. У діях водія ОСОБА_2 не вбачається причинного зв'язку із виникненням даної пригоди - виїздом автомобіля Форд за межі проїзної частини дороги та його контактуванням з деревом.

Під час апеляційного розгляду експерт ОСОБА_11 підтвердив висновки проведеного дослідження та пояснив, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 4 грудня 2017 року проводив автотехнічну експертизу. До заяви був доданий СД-диск, копії матеріалів кримінального провадження, а також на вирішення було поставлено сім питань. За встановлених обставин та механізму ДТП ОСОБА_2 не мала технічної можливості уникнути наїзду на дерево. Швидкість руху 90 км/год., з яким рухалась ОСОБА_2, не знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням ДТП, оскільки обмежень швидкості руху не було, 90-км/год. дозволена швидкість руху. В разі, якщо б ОСОБА_2 потрапила у вибоїну з іншою швидкістю руху, все одно б це призвело до настання ДТП, але можливо б був менш деформований автомобіль. Більш того, перед вибоїнами не було жодних обмежувальних знаків чи інших знаків, які б попереджували, що по ходу руху вони є. В такій ситуації виникнення ДТП не виключається, а, навпаки, гарантовано настання ДТП. Щодо самого п. 12.3 ПДР України, то вказаний пункт є експериментальним пунктом Правил дорожнього руху України, оскільки, чи виявила, чи не виявила ОСОБА_2 перешкоду, важко вказати, так як за тих умов перешкоду було важко виявити: відсутність будь-яких попереджувальних знаків, сутінки, розміри вибоїн. В тій ситуації дорожня служба повинна була забезпечити знаки, хоча б локальне обмеження швидкості.

Пояснення, які надала ОСОБА_2, а також пояснення, які були надані експертом ОСОБА_11 за результатами проведення автотехнічного дослідження, заслуговують уваги, та не спростовуються матеріалами справи, а, навпаки, підтверджують факт, що водій ОСОБА_2 об'єктивно неспроможна була виявити вибоїни на проїзній частині, по якій рухався її автомобіль.

Будь-яких об'єктивних належних та допустимих доказів на підтвердження, що водій автомобіль «Форд Фіеста» ОСОБА_2 не виконала вимоги п. 12.3 ПДР України, матеріали справи не містять, як і не встановлено під час апеляційного розгляду.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не ґрунтується на наявних у справі доказах, а тому у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 5 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 012812 від 5 жовтня 2017 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва