БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/766/18 Провадження № 3/497/613/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2018 року, м.Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря судового засідання Ковтун О.І.,

прокурора Дундер Е.В.,

особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли до суду 08.05.2018 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якої зареєстроване за місцем фактичного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії КК 475129, виданий 05.05.2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи особою, яка 04.08.2017 року припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, будучи звільненою з посади головного спеціаліста відділу планування доходів та економічного аналізу фінансового управління Болградської районної державної адміністрації Одеської області, несвоєчасно без поважних причин подала електронну декларацію особи за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушила вимоги пункту 1 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу Болградської районної державної адміністрації № 1-О від 02.01.2008 року «Про призначення» ОСОБА_1 призначено на посаду економіста 1ої категорії відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку та присвоєно 15 ранг державного службовця по VII категорії посад. Тобто згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є посадовою особою юридичної особи публічного права, на якого поширюється дія цього Закону.

На підставі наказу Болградської районної державної адміністрації від 04.08.2017 року №10-0, ОСОБА_1 звільнена за угодою сторін з посади головного спеціаліста відділу планування доходів та економічного аналізу фінансового управління Болградської районної державної адміністрації за угодою сторін, відповідно до ч.2 ст. 86 ЗУ від 10.12.2015 року №889-VIII «Про державну службу».

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Відповідно до ч.1, п. 2, підпункту «а», ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»», субєктами, особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на яких поширюються дія Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 року «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» - декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування подається не пізніше дня такого припинення.

Саме на виконання названого розяснення ОСОБА_1 була зобовязана подати електронну декларацію у строк до 04.08.2017 року.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог п.1 ч.2 ст.45 Закону та Рішення НАЗК №3 від 11.08.2016 року, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію після звільнення, а саме: 05.09.2017 року.

04.05.2018 року старшим оперативним уповноваженим міжрайонного відділу Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 351.

Особа, яка склала протокол ОСОБА_2, у судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, будь яких заяв та клопотань від нього не надходило.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримала відомості, викладені у протоколі, наполягала на притягненні ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Пояснила, що своїми діями ОСОБА_1, будучи особою, звільненою з посади головного спеціаліста відділу планування доходів та економічного аналізу фінансового управління Болградської районної державної адміністрації Одеської області, несвоєчасно подала декларацію особи, яка згідно підпункту "а" пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а тому вчинила дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у судовому засіданні вину свою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - визнала.

Пояснила суду, що не подала своєчасно декларацію, оскільки не знала рішення НАЗК, їй не було відомо про визначений цим рішенням строк для подачі декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями у звязку зі звільненням з посади, тобто допустила не обачність.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення усіх присутніх, вивчивши надані суду матеріали, дослідивши надані докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються обвинувачення та заперечення, відповідність їх вимогам законодавства, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і ухвалення обєктивного законного рішення по суті, суд зясував наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 256, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, ухвалити мотивоване законне рішення.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судовим розглядом встановлено, що старшим оперативним уповноваженим міжрайонного відділу Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковником поліції ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 351 відносно ОСОБА_1 за ст.172-6 ч.1 КУпАП.

04.08.2017 року ОСОБА_1, була звільнена згідно наказу Болградської районної державної адміністрації від 04.08.2017 року № 10-0 (а.с.35), тобто з 04.08.2017 року припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави.

Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_1 мала би подати електронну декларацію у строк до 04.08.2017 року.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» N 1700-VII від 14 жовтня 2014 року з послідуючими змінами і доповненнями, визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію у порядку затвердженому рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3 «Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за № 959/29089, про порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_4 повинен був подати електрону декларацію субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 19 від 06.09.2016р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016р. за № 1479/29609, про «Порядок перевірки факту подання субєктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення НАЗК про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій», припинення діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки субєкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

В п.2 роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» від 22.05.2017 року зазначено, що «вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

1) об'єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об'єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об'єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб'єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Зазначимо, що в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов'язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП згідно підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - «посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини1 цієї статті», оскільки на момент звільнення займала посаду з головного спеціаліста відділу планування доходів та економічного аналізу фінансового управління Болградської районної державної адміністрації в Одеській області.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація субєкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти; ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

За даними з сайту Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подала декларацію після звільнення: 05.09.2017 року.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи достеменно обізнаною про строки подачі декларації, не подала декларацію в день звільнення 04.08.2017 року.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відверненні або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Положенням статті 245 КУпАП регламентовано, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання ухваленої постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями164-14,212-15,212-21цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП розпочинається 04.05.2018 року, тобто з дня його виявлення і складення протоколу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП не закінчився.

При обранні міри адміністративного стягнення суд враховує обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення особи, відносно якої складено протокол, визнання вини, і щире каяття. Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено. Суд вважає, що до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід обрати стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352.40 гривен.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП, та на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9-11, 24, 33, 40-1,172-6 ч.1, 213 ч.1 п.4, 221, 256, 283-285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850.00 гривен (вісімсот пятдесят гривен).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 352.40 гривен (триста п'ятдесят дві гривни сорок копійок).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення (ч.1 ст.307 КУпАП).

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ст.308 КУпАП).

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законом (ч.3 ст.307 КУпАП).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області.

Суддя: С.В. Кодінцева