Номер провадження: 33/785/711/18
Номер справи місцевого суду: 520/241/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого судді Толкаченка О.О., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постановуКиївського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року,-

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції,

ОСОБА_2, який народився 21 серпня 1975 року в м. Одесі, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 15.12.2017 року о 12 год. 05 хв., на вул. Рибача Балка в м. Одесі, він керував автомобілем «Nissan», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, а від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що не погоджується з постановою судді суд першої інстанції з таких підстав:

- у матеріалах справи відсутні докази його відмови від проходження огляду на стан спяніння у найближчому закладі охорони здоровя, а суд не врахував, що він не керував транспортним засобом, адже пояснення свідків не містять таких відомостей;

- протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки обставини правопорушення у ньому, встановлені на підставі недопустимого доказу, а саме на підставі огляду на стан спяніння без дотримання вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

- суд першої інстанції не врахував ту обставину, що співробітники поліції його не зупиняли, не затримували, а він сам викликав поліцію, оскільки перебував у небезпеці, тому, що його намагалися виселити з орендованої квартири особи, які у протоколі зазначені, як свідки події;

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У клопотанні про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, ОСОБА_2 зазначив, що на порушення вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу за його відсутністю, оскільки він запізнився в судове засідання. Копію постанови судді він отримав 15.02.2018 року, тому вважав, що строк на подачу апеляційної скарги необхідно обраховувати з цієї дати. Він двічі подавав апеляційну скаргу на судове рішення, але апеляційний суд повертав її через відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку.

Вважаючи, що строк на подачу апеляційної скарги пропущений ним з поважної причини, він просить його поновити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав клопотання та доводи апеляційної скарги і просив їх задовольнити, перевіривши та повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи видно, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_2, а копію постанови суду першої інстанції він отримав 15.02.2018 року, після чого двічі подавав апеляційну скаргу, не заявляючи клопотання про поновлення пропущеного строку, помилково вважаючи, що він не пропущений.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що задля забезпечення права особи на доступ до правосуддя, зазначена причина пропуску строку на подачу апеляційної скарги може бути визнана поважною, тому він підлягає поновленню.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя суду першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

-протокол про адміністративне правопорушення серії БР №001203 від 15.12.2017 року;

-письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які підтвердили, що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, здійснив наїзд на двері будинку, тому вони викликали наряд поліції та у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У звязку з тим, що судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_2, апеляційний суд повторно дослідив докази у справі.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №001203 від 15.12.2017 року (а.с. 2) випливає, що 15.12.2017 року о 12 год. 05 хв., на вул. Рибача Балка в м. Одесі, Частухін В.В. керував автомобілем «Nissan», реєстраційний номер ВН 3829 СМ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, а від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Зі змісту пояснень свідків Лашкевич А.І. та Коряка О.О. (а.с. 4, 5) видно, що Частухін В.В. керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, здійснив наїзд на двері будинку та у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобовязаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Обєктивно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння...

Отже, дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, права ОСОБА_2 були поновлені, а докази у справі були повторно досліджені за його участі.

До того ж, ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не надав доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу чи протест прокурора без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2,- залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.О. Толкаченко