Справа №: 398/868/18
провадження №: 3/398/285/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"24" травня 2018 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

встановив :

Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення від 20 березня 2018 року Серії ГП 641928, 641929, 641930, 641934, 641935, 641819,641927,641931,641933,641932 30 грудня 2017 року, 6, 13, 20, 27 січня 2018 року, 3, 10, 17, 24 лютого 2018 року та 3 березня 2018 року ОСОБА_2 перебуваючи під адміністративним наглядом повторно протягом року порушив вимоги встановлені судом, а саме, не зявився на реєстрацію до органів поліції.

У судовому засіданні засіданні ОСОБА_2 не визнав свою вину та пояснив, що 19 березня 2018 року у приміщенні Олександрійського міськрайонного суду по вул. Г. Сокальського, 76 на першому поверсі підписав чисті бланки протоколів, які йому надали поліцейські. ОСОБА_2 також пояснив, що не зявлявся на реєстрацію до Олександрійського ВП ГУНп в Кіровоградській області, оскільки був на роботі у м. Нікополі та працював на ПП Явір. Про те, що його не буде в місті повідомив прокурора Бабенка Д.В. Коли виїжджав на роботу ОСОБА_2 дозволу у начальника Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області не брав, про такий обовязок, який зазначений у постанові про встановлення адміністративного нагляду Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2017 року, він забув.

Дільничий офіцер поліції Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що вважає вину ОСОБА_2 доведеною. Також пояснив, що протоколи були складені 20 березня 2018 року у приміщенні Олександрійського міськрайонного суду по вул. Г. Сокальського, 76, оскільки ОСОБА_1 не перебував за місцем мешкання, де встановлено адміністративний нагляд, а отже можливість зустрітися з ОСОБА_1 була тільки у день, на який було призначено судове засідання у кримінальній справі, у якій він є обвинувченим. ОСОБА_3 також пояснив, що ОСОБА_2 не підписував пусті бланки протоколів та був ознайомленний з обовязками щодо встановленого для нього адміністративного нагляду та порушив їх. Відомості щодо порушення ОСОБА_1 адміністративного нагляду повторно протягом року у поліцейського ОСОБА_3 відсутні.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що провадження у справі слід закрити у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Суд вважає, що наданих суду доказів недостатньо для доведення факту вчинення повторно протягом року адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУПАП.

Зокрема, суду не були надані докази того, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП протягом року, оскільки кваліфікація ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені ч. 1 ст. 187 КУпАП, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Усі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція). Зокрема, у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою рішення ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП. А тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247, ч.1 п.3 ст. 284 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 ст.247 , п.3 ч.1 ст.284 , ст. 294 КпАП України, суд

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Орловський В.В.