№ 755/3466/18
№ 3/755/2208/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, працюючого неофіційно таксистом, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, 25 лютого 2018 року о 21 годині 00 хвилин, керував автомобілем «Volvo V40 1.9 TDI», д/н НОМЕР_1, у м. Києві, по вул. Євгена Сверстюка, 3-Г, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: тремтіння пальців рук; зіниці очей, що не реагують на світло; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_1 з'явився та пояснив, що працює таксистом та на час події їхав зі сторони Микільсько-Слобідської вулиці в бік метро Лівобережна. Під час зупинки на світлофорі, він відкривав двері автомобіля та в подальшому йому здалося, що випав його мобільний телефон, тому проїхавши декілька метрів, він зупинився подивитись, чи телефон на місті. Провіривши, що телефон на місті, він сів до автомобіля і поїхав далі. У цей час, проїжджав автомобіль поліції та побачивши, що він зупинявся, наздогнали його і на вимогу поліції він зупинився. Після чого, патрульні поліції перевірили його документи, у ході чого почали говорити, що він знаходиться у стані наркотичного сп'яніння. Він пояснював їм, що в стані наркотичного або будь-якого іншого сп'яніння він не знаходиться, оскільки наркотики не вживає, однак, працює таксистом, тривалий час знаходиться за кермом, тому можливо в нього стомлений вигляд обличчя, проте, на його слова ніхто не реагував та поліцейські почали світили йому в очі ліхтарем. У зв'язку з тим, що у нього була травма очей, він попросив виключити проблискові маячки. Поліцейські пропонували йому проїхати разом з ними до КМНКЛ «Соціотерапія» для проходження огляду, але він пояснив, що працює таксистом, знаходиться на роботі та їде на замовлення, від якого відмовитися не може та в стані наркотичного сп'яніння не знаходиться. У подальшому, йому було зазначено, що він може самостійно звернутися до лікаря для проходження огляду на стан сп'яніння та складено було протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, після чого, він поїхав у робочих справах. У подальшому, виконавши замовлення по роботі таксі, він поїхав самостійно до медичного закладу, однак, лікар йому пояснив, що пройшло трохи більше двох годин і це вже не буде для суду доказом. Крім того, на доведеність своєї невинуватості клопотав про виклик у судове засідання інспектора патрульної поліції та свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення. Зокрема, зазначив, що йому не було роз'яснено, що відмова відразу ж пройти огляд є підставою про притягнення його до адміністративної відповідальності, адже він у подальшому звернувся самостійно до лікаря.

Інспектор управління патрульної поліції ОСОБА_2, яка була викликана у судове засідання, пояснила, що на час події вони на робочому автомобілі їхали у лівому крайньому ряду і побачили, що стоїть автомобіль, в якому, як їм здалося, немає водія та не увімкнений аварійний сигнал. Проїхавши коло, вони побачили, що автомобіль поїхав далі та вони поїхали за ним для того, щоб переконатись, чи все гаразд та з'ясувати, чому автомобіль стояв. Наздогнавши автомобіль, ОСОБА_1 пояснив їм, що зупинився для того, щоб подивитись, чи не випав його мобільний телефон та коли вони розмовляли з ним, то помітили, що в нього тремтять пальці, тому вони почали світити ліхтарем йому в очі, однак, останній повідомив, що проблискові маячки поліцейської машини дуже світять в очі й вони запропонували йому сісти у поліцейську машину для того, щоб зняти напруження з очей. При перевірці в автомобілі зіниці його очей не реагували на світло, що викликало підозру, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп'яніння, тому йому було запропоновано поїхати до КМНКЛ «Соціотерапія» для того, щоб пройти огляд, однак він відмовився.

За клопотанням ОСОБА_1 до суду неодноразово викликалися свідки для дачі пояснень, однак, до суду ніхто не з'явився.

Заслухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, інспектора управління патрульної поліції ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Зокрема, згідно зі ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 045036 та письмовими поясненнями свідків.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

У зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення, доходжу до висновку про закриття провадження, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження у справі, у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: