Дата документу Справа № 311/907/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/347/18
Єдиний унікальний № 311/907/18 Головуючий в 1-й інстанції Носик М.А.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Білоконев В.М., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3, на постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року, в якій також порушено питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Василівського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_2, який народився 23 лютого 1978 року, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орлянське по вул. Шкільна буд.133, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові, 25 березня 2018 року, о 0510 годині, в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул. Нижня, ОСОБА_2 керував автомобілем Фольксваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, хитка хода). За допомогою алкотестера та медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проходити відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_2, не повідомивши його належним чином про час та місце її розгляду, чим порушив його права.

По суті скарги зазначає, що постанова винесена із грубим порушенням норм процесуального права, у зв'язку із чим є незаконною та підлягає скасуванню.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 021424 від 25.03.2018 року (далі - Протокол), ОСОБА_4 присутній взагалі не був та не вчиняв зазначене правопорушення, оскільки він з 2008 року постійно мешкає в м. Києві, постійно працює, і на дату вчинення адміністративного правопорушення, зазначену в Протоколі, знаходився в м. Києві, а відповідно, не надавав і не міг надати інспектору СРППД Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшому капітану поліції ОСОБА_5 (далі - Інспектор) інформацію про місце своєї реєстрації та місце проживання, звідки ця інформація з'явилась в Протоколі ОСОБА_4 не відомо, але підозрює, що інформацію про його анкетні та паспортні дані, а також про автомобіль Інспектор міг вказати з наявних у правоохоронних органах баз. Тим більше, на автомобілі НОМЕР_2 ОСОБА_4 раніше приїздив в гості до батьків, де під час руху зупинявся працівниками поліції, в т.ч. і Інспектором, якого він знає особисто, і у нього перевірялись документи. Відсутність паспортних даних ОСОБА_2 в Протоколі та точної адреси його складення, а також наявна в матеріалах справи копія Протоколу, яка повинна була вручатись ОСОБА_4, є зайвим свідченням фальсифікації цього Протоколу Інспектором.

Визнаючи ОСОБА_4 CO. винним у вчинені адміністративного правопорушення, суд належним чином не з'ясував наявність обставин, визначених в ст. 280 КУпАП, та не з'ясував, в чому ж полягає об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, вчиненого останнім.

Так, в Протоколі зазначено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом 25.03.2018 року о 05.10 годин на вул. Нижній в м. Дніпрорудне Запорізької області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різких запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, шатка хода), після чого відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп'яніння на місці та від проходження медичного огляду в медичній установі. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с. 1). Тобто, Інспектором, нібито, дотримано порядок проведення медичного огляду, затвердженого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

З матеріалів справи встановлено, що свідками протиправних дій ОСОБА_4 та дотриманням порядку медичного огляду Інспектором зазначені особи, які є працівниками Дніпрорудненської міської лікарні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 1, 3, 4, 5), які в той день перебували на роботі. Але стає незрозумілим, яким чином ці свідки можуть підтвердити факт запропонування Інспектором водію автомобіля ОСОБА_2 пройти тест на алкогольне сп'яніння на місці зупинки на вул. Нижній в м. Дніпрорудному, коли вони перебували на роботі в іншому місці?

В матеріалах справи також відсутні будь-які дані про особу, якій був переданий транспортний засіб після відсторонення ОСОБА_4 від керування ним, або інформація про поміщення транспортного засобу на штрафний майданчик, а про відсторонення зазначено в Протоколі суд вищезазначені обставини не з'ясував та не перевірив взагалі.

Зазначена в Протоколі відмова ОСОБА_4 CO. від проходження медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки є недоведеною, оскільки не підтверджується відповідними свідками. За принципом «плодів отруйного дерева» вимога Інспектора до ОСОБА_4 CO. про проведення його медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі також є незаконною!

Під час розгляду справи суд також не з'ясував, для чого Інспектор привіз ОСОБА_2 проходити медичний огляд в медичну установу, коли йому не пропонувалось пройти тест на відповідному пристрої на місці зупинки?

Відповідно до п. 8 розділу II Інструкції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, але і воно відсутнє в матеріалах справи, що свідчить про відсутність такого направлення взагалі.

Чи видавалось таке направлення та чому в матеріалах справи воно відсутнє суд також не з'ясував?

Відповідно до п. 6 розділу II Інструкції, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Виходячи з місця роботи свідків, зазначених в Протоколі, свідки могли були присутніми тільки під час відмови ОСОБА_2 від медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі, що є грубим порушення п. 6 розділу II Інструкції.

Просить Постанову Василівського районного суду Запорізької області від 10.04.2018 року про визнання ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та підданого адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік - скасувати.

Провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу задовольнити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Виходячи з п. 3 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог ст. ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Посилання захисника ОСОБА_3 про поважність ним пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді від 10.04.2018 року через розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 та без належного сповіщення про час та місце її розгляду, є обґрунтованими.

З огляду на представлені матеріали та наведені вище обставини дані, які б свідчили про дотримання судом зазначених вище вимог закону щодо належного сповіщення ОСОБА_8 про час та місце розгляду, відсутні. А враховуючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було зазначено час та місце розгляду справи (а.с.1), останній пропустив строк на апеляційне оскарження постанови від 10.04.2018 року з поважних причин, внаслідок чого цей строк підлягає поновленню.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженій Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 зазначено: п.3 розділу I: ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що відповідає обстановці; п.7 розділу I: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення; п.1 розділу II: за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; п.20 розділу III: висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров'я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, 25 березня 2018 року, о 0510 годині, в м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області по вул. Нижня, ОСОБА_2 керував автомобілем Фольксваген, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками адкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, хитка хода). За допомогою алкотестера та медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проходити відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Але, як вбачається з матеріалів справи, поліцейськіне пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а запропонували відразу пройти такий огляд у закладі охорони здоровя. В зазначеному матеріалі відсутня будь-яка інформація про фактичну наявність технічного засобу «ДРАГЕРА АЛКОТЕСТЕРА» у працівників поліції та відомості про пропонування ними його пройти ОСОБА_2

Крім того, з долучених до матеріалу пояснень свідків ОСОБА_9 (а.с.4) та ОСОБА_7 (а.с.5) (обидві є робітниками Дніпрорудненської міської лікарні) вбачається, що ОСОБА_2 був доставлений до лікарні для проведення медичного огляду, від проходження тесту на алкотестері відмовився, але це не відповідає дійсності, оскільки їх не було на момент зупинки ОСОБА_2 і вони цей факт засвідчити не могли.

В порушення вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП, п.п.3, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами; п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння не був проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і він в присутності двох свідків не відмовлявся від проведення огляду стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обовязковість проведення першочергового огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу закріплено у ч.2 ст.266 КУпАП, а недотримання цього порядку поліцейським є підставою для визнання огляду недійсним на підставі ч.5 ст.266 КУпАП, в наслідок чого провадження у справі підлягає закриттю.

Таким чином, оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоровя у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану спяніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обовязковим.

Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоровя, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду ( пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Крім того, в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд.

Оскільки, у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Однак, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів визнає недопустимими доказами: протокол про адміністративне правопорушення від 25.03.2018 року серія БД № 021424 про порушення норм п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який був складений о 5 годині 30 хвилин в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7В.(а.с. 1); пояснення цих свідків про те, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння (а.с. 4,5).

Таким чином, огляд водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння був проведений з порушенням вимог ч.2 та 3 ст.266 КУпАП; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735; Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, а тому відповідно до вимог ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Враховуючи вищесказане, суддя вважає довід захисника ОСОБА_3, що ОСОБА_2 був відсутній під час вказаної події голослівним та таким, що не відповідає матеріалам справи.

З урахуванням викладеного, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 задовольнити частково .

Постанову судді Василівського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1