Справа № 462/1219/18 Головуючий у 1 інстанції: Бровков Д.О.
Провадження № 33/783/510/18 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2018 року апеляційний суд Львівської області у складі: судді апеляційного суду Партики І.В., з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.04.2018р.

встановив:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.04.2018р. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, працюючого комірником ТОВ «Байдер Логістика», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 05 березня 2018р. о 03 год. 15 хв., керував автомобілем «ВАЗ 210994-20», номерний знак НОМЕР_1, на вул. Окружна,66 у м. Львові, з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушенням мови, порушенням координації рухів, зіницями очей, що не реагували на світло. На вимогу працівника поліції відмовився пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного спяніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1, заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, покликається на допущенні порушення порядку проведення щодо нього огляду на стан наркотичного спяніння. Вважає, що працівник поліції повинен був запропонувати йому пройти огляд на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише у випадку його незгоди із результатами проведеного огляду на місці зупинки чи відмови від проходження такого огляду, поліцейський мав право вимагати від нього проходження огляду на стан наркотичного спяніння у закладі охорони здоровя. Зазначає, що факт порушення поліцейським вимог ст. 266 КУпАП, які полягали у тому, що останнім не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу стверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, показаннями свідків, а також відсутністю у матеріалах справи акту огляду на стан спяніння, складання якого відповідно до вимог закону є обовязковим.

Покликається, що суд першої інстанції не зясував усі обставини справи, не викликав у судове засідання свідків, не дослідив усі наявні докази, не взяв до уваги поданий ним сертифікат про проходження профілактичного наркологічного огляду, не надав жодної оцінки відсутності у нього ознак наркотичного спяніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який у судовому засіданні суду апеляційної інстанції фактично визнав факт відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, та зазначив, що був згідний пройти даний огляд, але після того, як він доставить особу, яка перебувала в його автомобілі, у звязку із чим у подальшому самостійно звернувся до медичного закладу для проходження медичного огляду де отримав сертифікат, просив задоволити його апеляційну скаргу, виступ захисника, якій підтримав подану апеляційну скаргу та зазначив про безпідставність оскаржуваної постанови, вивчивши матеріали справи до доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення частково, виходячи із наведеного.

Як вбачається з матеріалів справи, суддя, належним чином дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 058162 від 05.03.2018р., письмовими поясненнями свідків від 05.03.2018р. та іншими матеріалами справи.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції належним чином не врахував конкретні обставини даної справи, зокрема, те, що ОСОБА_1, фактично відмовившись від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у звязку із наданням ним послуг, не намагався уникнути проходження такого огляду, що підтверджується фактом самостійного звернення ОСОБА_1 у день складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення до медичного закладу для проходження відповідного огляду, за результатами проведення якого було видано Сертифікат серії 12ЯЯФ № 761655 від 05.03.2018р. про проходження ОСОБА_1 профілактичного наркологічного огляду.

Отже, у даному випадку, на переконання апеляційного суду, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння, не була повязана із бажанням останнього уникнути відповідальності.

Ураховуючи вищенаведене, обставини та характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, апеляційний суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у звязку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовлити частково.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 12.04.2018р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження, а провадження у справі закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_3