Справа №584/85/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Толстой О. О.
Номер провадження 33/788/207/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, та його захисника адвоката Латишевої В.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий водієм ТОВ «Райз Північ», проживаючий в АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 20 січня 2018 року о 02 год. 20 хв. в м .Путивль Сумської області по вул. князя Володимира він керував транспортним засобом марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просив скасувати оскаржувану ним постанову, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Крім цього, просив дослідити долучену ним до апеляційної скарги виписку із медичної картки амбулаторного хворого з Шевченківської ЦРЛ від 23.04.2018 року.

На переконання ОСОБА_3 оскаржувана ним постанова суду є передчасною, необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права та без з'ясування всіх фактичних обставин справи.

Так, апелянт вважає, що суд в ході розгляду матеріалів даної справи порушив його право на захист, оскільки оскаржувана ним постанова була винесена судом в порушення ст. 268 КУпАП за його відсутності в той час, коли він перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я м. Путивля та м. Києва, переніс хірургічне втручання, у зв'язку з чим був позбавлений можливості прибути до суду у вказану дату та час, а також забезпечити себе захисником. Про вказані обставини він повідомляв суд, надавав медичні довідки та клопотання про відкладення судових засідань.

Крім цього, апелянт наголошує на тому, що мав намір повідомити суд про зухвалість поліцейських та їх протиправні дії по відношенню до нього, а також про те, що адміністративного правопорушення він не вчиняв. Вважає, що суд безпідставно в ході винесення рішення не врахував його пояснення та не допитав свідків, що слід визнати як неповноту судового розгляду. Крім цього, не звернув уваги і на інші процесуальні порушення, зокрема на невручення йому висновку щодо результату його медичного огляду на стан сп'яніння. Вказане, на думку апелянта, свідчить про неповноту та необ'єктивність судового розгляду даної справи та впливає на законність прийнятого рішення.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, та його захисника Литишеву В.О. які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, а при накладенні стягнення на правопорушника відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховуються поряд з характером вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Висновок суду першої інстанції про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130КУпАП та вини ОСОБА_3 у його вчиненні за обставин, наведених у постанові, підтверджується наявними в матеріалах справи, оціненими та наведеними у постанові суду доказами, які не спростовуються доводами, які наведені апелянтом в його апеляційній скарзі.

Так, вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 523466 від 20 січня 2018 року, складеного уповноваженою на те особою, в присутності двох свідків, відповідно до вимог КУпАП, відповідно до якого водій ОСОБА_3 20 січня 2018 року о 02 год. 20 хв. в м .Путивль Сумської області по вул. князя Володимира керував транспортним засобом марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.01.2018 року № 10 виданого Путивльською районною центральною лікарнею, відповідно до якого 20.01.2018 року о 02 год. 40 хв. у ОСОБА_3 виявлено стан алкогольного сп'яніння (а.с. 4).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_3 про не визнання ним своєї вини, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним.

Щодо тверджень ОСОБА_3 про застосування відносно нього поліцейськими протиправних дій, то їх апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ні матеріали справи, ні додатки до апеляційної скарги не містять жодних відомостей про те, що останній звертався до відповідних органів із заявою на дії поліцейських, за результатами такого звернення були внесені відомості до ЄРДР, проводилась службове розслідування по даному факту, а вразі відсутності таких дій чи скаржився той на бездіяльність посадових осіб до суду.

Також і в ході апеляційного розгляду постанови, ОСОБА_3 нічого конкретного пояснити не в чому ж саме полягали незаконні дії поліцейських по відношенню до нього.

З огляду на відсутність доказового підгрунття таких доводів апелянта, суд апеляційної інстанції не може визнати їх обґрунтованими чи такими, що виключають його вину у вчиненому.

Не виступають підставою для скасування оскаржуваної постанови суду і твердження ОСОБА_3 про безпідставне не здійснення допиту вказаних в протоколі свідків, оскільки останній теж не надає їм жодних обґрунтувань, зокрема не вказує про те, які існують підстави не довіряти вказаним в протоколі підписам свідків чи, що ті могли суду повідомити істотного, що могли б виключити його вину у вчиненому адміністративному правопорушенні.

Щодо не врахування судом його пояснень, то слід звернути увагу на ту обставину, що останній відмовився від їх надання, що вбачається як і з складеного відносно ОСОБА_3 протоколу так і з рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 (а.с. 1,2).

Також, ОСОБА_3 відмовився і від підпису виданого відносно нього Путивльською центральною районною лікарнею висновку № 10 від 20.01.2018 року щодо стану алкогольного сп'яніння, як і відмовся підписувати та отримувати складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Враховуючи таку поведінку ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції не може визнати його доводи про безпідставне не вручення йому копії медичного висновку № 10 від 20.01.2018 року, оскільки останнім була обрана відповідна позиці.

Крім цього, не вручення ОСОБА_3 копії медичного висновку про перебування його в стані алкогольного сп'яніння, жодним чином не виключає його вини у вчиненні правопорушення та не впливає на її доведеність.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами ОСОБА_3 в частині порушення судом першої інстанції в ході розгляду справи його права на захист.

Так, 20 січня 2018 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), 22 січня 2018 року матеріали даної справи відділом поліції направлено до суду (а.с. 5), 29 січня 2018 року вони отримані судом та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд судді Крєпкому С.І. (а.с. 6), які ним призначено до судового розгляду на 31 січня 2018 року (а.с. 7) та в подальшому відкладено на 20 лютого 2018 року (а.с.8).

27 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід судді Крєпкому С.І. (а.с. 22), який 07 березня 2018 року ухвалою Путивльського районного суду Сумської області був задоволений (а.с. 12) та 12 березня 2018 року матеріали даної справи передано на розгляд судді Толстому О.О. (а.с. 13).

Судовий розгляд призначено на 23 березня 2018 року (а.с. 16), однак він не відбувся у зв'язку із поданою 22 березня 2018 року ОСОБА_3 заявою про його відкладення, оскільки він перебуває на стаціонарному лікуванні (а.с. 14, 15). Наступний судовий розгляд справи призначено суддею на 03 квітня 2018 року (а.с. 17), однак 02 квітня 2018 року ОСОБА_3 в черговий раз подано до суду заяву про його відкладення у зв'язку з продовженням його лікування (а.с. 18).

10 квітня 2018 року суддею, не зважаючи на чергову заяву ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з його хворобою, судовий розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносного ОСОБА_3 було проведено за його відсутності. При цьому суд обґрунтував такий висновок тим, що оскільки ОСОБА_3 є належним чином повідомлений судом про дату та час судового розгляду справи, і на переконання суду мав можливість знайомитися з її матеріалами, приймати участь в її розгляді, подавати докази та реалізувати інші свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, однак ними не скористався.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може.

Так, відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець.

Враховуючи вказані обставини справи та норми як національного так і міжнародного права апеляційний суд вважає, що в даному випадку, суд першої інстанції, здійснюючи судовий розгляд справи за відсутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 порушив його право на захист, оскільки посилаючись на ст. 268 КУпАП не врахував наявності клопотання ОСОБА_3 про відкладення судового розгляду справи на іншу дату безпосередньо з поважних причин - хірургічне втручання, що підтверджувалось відповідними документами.

Крім цього, судом хоч і вказано в оскаржуваному рішенні про причини відкладення розгляду справи - хворобу ОСОБА_3, разом з тим, не зважаючи на те, що відповідно до наданої останнім медичної документації останній безперервно перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров'я м. Путивль та м. Києва в тому числі і через проведення йому хірургічного втручання, суд зробив безпідставний висновок про те, що ОСОБА_3 не був позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, приймати участь у її розгляді, подавати докази та реалізувати свої інші, передбачені ст. 268 КУпАП, права.

З огляду на викладене, зокрема через допущені судом в ході розгляду матеріалів даної справи процесуальні порушення, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ОСОБА_3 постанова суду підлягає скасуванню з винесенням апеляційним судом нової постанови, якою ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП адміністративного правопорушення, однак зважаючи на дату вчинення ним такого правопорушення - 20 січня 2018 року та враховуючи передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення на таку особу адміністративного стягнення - три місяці з дня його вчинення, керуючись п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 слід закрити у зв'язку із закінченням строків накладення на нього адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 10 квітня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та якою, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження по справі закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.