Справа № 445/498/18
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Сивак В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, солдата строкової служби віськової частини НОМЕР_1 м. Золочів Львівської області,-
за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Солдат ОСОБА_1 11.03.2018 року близько 23 год. 15 хв.самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . У розташування військової частини НОМЕР_1 був доставлений 12.03.2018 близько 04 год. 30 хв., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.172-11 КпАП України.
В судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. До матеріалів справи про адмінправопорушення долучено письмову заяву ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.
Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-11 КУпАП виходячи з наступного.

Диспозиція ч.1 ст.172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального заладу тривалістю до трьох діб.

Поряд з цим ч.4 ст.172-11 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення дій передбачених частиною першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Визначення «особливого періоду» міститься в абзаці 11статті 1 ЗУ «Про оборону України», у якому передбачено, що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни - воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації, чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Мобілізація в Україні оголошувалась Указами Президента України від 17.03.2014 №303/2014, від 06.05.2014 №454/2014, від 21.07.2014 №607/2014 від 14.01.2015 №15/2015, а отже, особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 1 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 20 червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 6 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що правопорушення було вчинено 11.03.2018 року, таким чином, станом на день вчинення правопорушення особливий період не діяв, а отже дії правопорушника не вірно кваліфіковано за ч.4 ст.172-11 КУпАП, такі необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.172-11 КУпАП. За вчинений проступок на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення, у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк три доби.
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті на строк 3 (три) доби.
Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави 352, 40 гривень судового збору.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Золочівський районний суд Львівської області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя В. М. Сивак