АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1596/2018 Категорія ст. 130 КУпАП
Головуючий суддя у 1-й інстанції: Диба О.В.
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_7, розглянувши апеляційну скаргу захисника

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Суд встановив, що ОСОБА_3 26 січня 2018 року о 04-30год. в м. Києві по вул. Йорданська, 16, керував автомобілем НОМЕР_1, із ознаками наркотичного сп'яніння (звужені зіниці очей, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою суду захисник ОСОБА_7. в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 30 березня 2018 року скасувати, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи; суд не взяв до уваги, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому Законом порядку тому, що його автомобіль не закривався, а патрульні поліції не виконали свої обов'язки і не вирішили питання, щодо транспортного засобу.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_7. в інтересах ОСОБА_3 посилається на те, що рішення суду першої інстанції отримав 06.04.2018.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах

ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права у суді апеляційної інстанції на оскарження судового рішення та положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З метою перевірки доводів апеляційної скарги судом апеляційної інстанції заслухані пояснення ОСОБА_3, та досліджені наявні у адміністративних матеріалах докази.

ОСОБА_3 пояснив, що він, керуючи автомобілем

«Шевроле», д.н.з. НОМЕР_2, був зупинений працівниками поліції, та на їх вимогу відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, одразу після зупинки, пояснюючи це тим, що не може закрити свій автомобіль, а тому вважає, що факту відмови не було.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відібраних на місці події, убачається, що у їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоров'я на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Наведені пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення про те, що 26 січня 2018 року о 04-40 год. в м. Києві по вул. Йорданська, 16, ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, із ознаками наркотичного сп'яніння ( звужені зіниці очей, не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, сповільненість мови). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта є непереконливими, а вказана обставина, не є поважною причиною, що об'єктивно унеможливила невиконання вимог працівника поліції щодо проходження огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. ОСОБА_3 ознайомлений зі своїми правами та обов'язками, будь-яких пояснень чи зауважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту ОСОБА_3 не зазначав.

Доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу та події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - необґрунтовані та спростовуються дослідженими у суді доказами, яким суд дав оцінку як кожному окремо так і у їх сукупності.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, установлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_7. в інтересах ОСОБА_3 строк на оскарження у суді апеляційної інстанції постанови судді Оболонського районного суду м. Києва 30 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 30 березня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло