Справа №490/9775/17 18.06.2018
Провадження №23-з/784/9/18
Єдиний унікальний номер справи 490/9775/17
Номер провадження 23-з/784/9/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року м. Миколаїв

Суддя апеляційного суду Миколаївської області Темнікова В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Бондаренко Тетяни Знаменівни, -

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2018 року автоматизованою системою розподілу судової справи між суддями, матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України було передано на розгляд судді Бондаренко Т.З.

Справа неодноразово призначалася до розгляду та розглядалася по суті в судових засіданнях.

15 червня 2018 року у судовому засіданні, представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 заявив клопотання про відвід судді Бондаренко Т.З.

В обґрунтування відводу, у письмовій заяві та поясненнях до клопотання про відвід судді, посилається на обставини, які, на його думку, викликають сумнів у неупередженості та обєктивності судді Бондаренко Т.З., а саме на те, що під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 суддя Бондаренко Т.З. порушила і не додержувалася положень ст. ст. 129, 55, 64, 21-22, 24,19, 9, 8, 3 Конституції України; ст.6, 10,13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ч.3 ст.2, ст. 19 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права; ст. 8, 10, 12 Загальної декларації прав людини, ст.17 закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.2, 6, 8, 9,11,14, п.п.1, 2, 8 ст.56, ст.57 7 закону України «Про судоустрій і статус суддів», присягу судді, відповідно до якої суддя зобов'язаний справедливо, безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Такий висновок обґрунтовує тим, що суддя Бондаренко Т.З. відмовила в задоволенні клопотань чим обмежила проголошене в ст.55 Конституції України право кожного громадянина України на захист від протиправних посягань будь-яким не забороненим законом способом та порушила встановлену в ст.64 Конституції України заборону на обмеження цього права навіть в умовах воєнного і надзвичайного стану, які не оголошені в Україні.

А саме, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 постановила кілька (щонайменше 7) судових рішень, ухвал стосовно заявлених клопотань, відмовила в їх задоволенні і не надала ні усної, ні письмової інформації щодо мотивів своїх судових рішень.

В той час як предметом розгляду справи є обвинувачення у використанні підробленого штампу на CMR суддя Бондаренко Т.З. відмовила в задоволенні клопотання про призначення і проведення експертизи для визначення чи є штамп підроблений? Чи дійсний, оригінальний? і в такий спосіб позбавила ОСОБА_3 конституційного права на захист ефективними засобами правового захисту.

Зазначені обставини на думку представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 свідчать про порушення суддею права ОСОБА_3 на справедливий суд , яке є невідємним, невідчужуваним, природнім правом громадянина України і людини, а, отже, про упередженість судді, а тому він просить реально забезпечити справедливий судовий розгляд справи по суті, для чого задовольнити заяву про відвід, доручити розгляд справи судді, який буде додержуватися положень актів законодавства України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, викладені в заяві про відвід та поясненнях до клопотанні про відвід судді Бондаренко Т.З., слід дійти висновку про відсутність підстав для їх задоволення, виходячи з наступного.

Як правильно посилається представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки питання заявлення та вирішення відводу чи самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, з метою додержання принципу законності, для вирішення заявленого відводу виникає необхідність в застосуванні принципу аналогії права, найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права, і, зокрема, ст. ст. 75, 81 КПК України, та керуванні ними, при вирішенні питання про відвід чи самовідвід судді.

Згідно ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч.3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Крім того, при вирішенні питання щодо обґрунтованості заявленого відводу слід мати на увазі, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, у тому числі і щодо відмови у задоволенні клопотання, а також рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Раніше представником ОСОБА_2- ОСОБА_4 по даній справі вже заявлялося клопотання про відвід судді Бондаренко Т.З. з тих підстав, що під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 суддя Бондаренко Т.З. відмовила в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002867 від 07 листопада 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та в задоволені клопотання про призначення по справі експертизи, з метою перевірки факту підроблення відбитків штампу на електронній копії.

Постановою судді Апеляційного суду Миколаївської області від 12.06.2018р. у задоволенні заяви ОСОБА_4, поданої від імені та в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Бондаренко Т.З. було відмовлено.

В даний час представник ОСОБА_2 - ОСОБА_1, як на підставу для відводу судді посилається на відмову судді в задоволенні клопотань, в тому числі і в задоволенні клопотання про призначення і проведення експертизи для визначення чи є штамп підроблений? Чи дійсний, оригінальний?

Виходячи з положень, закріплених в ч. 4 ст. 81 КПК України, учасники справи не повинні, з метою затягування часу розгляду справи (спровокованої тяганини), або уникнення цивільної чи адміністративної відповідальності, зловживати процесуальними правами, зокрема, системно та повторно заявляти аналогічні клопотання по справі та відводи.

Посилання в поясненнях до клопотання про відвід конкретного судді, а саме судді Бондаренко Т.З., на порушення на думку ОСОБА_1 закону іншими суддями у інших справах, які розглядалися Центральним районним судом м. Миколаєва і Апеляційним судом Миколаївської області щодо протоколів Миколаївської митниці ДФС про порушення ОСОБА_3 митних правил, а також на те, що у звязку з виявленими правопорушеннями військовослужбовців УСБУ, прокурорів, слідчих, суддів, які були вчинені з 29 червня 2017 року по 14 червня 2018 року в порядку готування і скоєння злочину з ознаками ч.4 ст.189 КК України до ЄРДР були внесені відомості про 186 епізодів скоєння злочинів з ознаками в ч,1 ст. 364, ч.1 ст. 365, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 367, ч.1 ст.396, ч.2 ст.364, ч.2 ст.189, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.372, ч.3 ст365, ч.1 ст.373, 4.2 ст.374, ст.15 ч.2, ст.14 ч.1, ч.2 ст.384, ч.2 ст.367, ч.3 ст.186, ч.1 ст.368-2, ч.1 ст.369-2, ч,1 ст.370, ч.1 ст.372, ч.1 ст.376-1, ч.1ст. 382, ч.1ст.384, ч.1ст109, ч.1ст.18, ч.1ст.186, ч. ст15, ч.1 ст.14, ч.1 су.396, ч.1 ст.374 КК України за 186 номерами від № 0000004 до 0000191, які в подальшому об'єднані під номером 0000004 від 16.01.2018р., за відсутності доказів того, що суддя Бондаренко Т.З., переслідуючи мету сприяти своїм колегам, суддям суду першої і апеляційної інстанції, які на думку ОСОБА_1, обмежили права людини і громадянина України ОСОБА_3, відмовляючи в задоволенні клопотань, свідомо та навмисно створює перешкоди ОСОБА_3, у поданні доказів, не є самостійною підставою для відводу конкретному судді, а саме ОСОБА_5

Таким чином, надавши оцінку доводам заявника, щодо мотивів відводу у їх сукупності, та, зясувавши процесуальні аспекти розгляду справи, вважаю, що заявлений відвід головуючому судді Бондаренко Т.З., є недоведеним та безпідставним, оскільки ґрунтується на особистих припущеннях особи, яка подала заяву про відвід, які стосуються процесуальних дій судді, при вирішенні справи.

Отже, ОСОБА_1 не наведено будь-яких, передбачених законом обставин та доказів, які б свідчили про необєктивність та упередженість судді Бондаренко Т.З., а самі по собі, посилання ОСОБА_1 на Конвенцію та Конституцію України, а також на практику Європейського суду не можуть бути підставою для задоволення відводу, оскільки за своєю сутністю висновки в рішеннях Європейського суду спрямовані саме на забезпечення права усіх учасників на судовий захист їх інтересів, чого фактично і дотрималася суддя у цій справі ОСОБА_5

Обставини, які виключають участь судді у подальшому розгляді справи повинні ґрунтуватися на об`єктивних даних, які викликають сумніви в його упередженості, таких обставин із клопотання ОСОБА_1 не вбачається, відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.8 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О СТ А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, поданої в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Бондаренко Тетяни Знаменівни у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 березня 2018 року - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_6