Провадження № 33/792/248/18
Справа № 677/108/18 Головуючий в 1-й інстанції Вознюк Р. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Красилівського районного суду від 10 квітня 2018 року,

у с т а н о в и в:

Постановою судді Красилівського районного суду від 10 квітня 2018 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, громадянина України, неодруженого, не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з нього на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 13 січня 2018 року о 03 годині 23 хвилини у м. Красилові по вул. Грушевського, 64 керував автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук) від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Красилівського районного суду від 10 квітня 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з істотним порушенням вимог процесуального закону та його права на захист, а також відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стверджував, що 10 квітня 2018 року продовжував лікування, а тому просив розгляд справи відкласти, оскільки особисто хотів скористатися своїм правом на захист та бути присутнім при допиті свідків, ставити запитання та забезпечити явку свідка ОСОБА_3 Також зазначає, що свідок ОСОБА_3, яка обмовила його, під час допиту в судовому засіданні мала спростувати свої першочергові пояснення на камеру про те, що перед керуванням автомобілем він вживав спиртне. Проте, внаслідок хвороби та прийняттям судом 10 квітня 2018 року рішення у справі, суд не надав йому такої можливості.

Окрім того, вказував, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння, а погоджувався, проте просив спочатку відвезти додому пасажирів, двоє з яких були іноземцями, ОСОБА_4 із переламаною рукою, а ОСОБА_3 перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обставини вчиненого ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху України підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №235425 від 13 січня 2018 року, складеного компетентною посадовою особою, згідно якого ОСОБА_1 указаного дня близько 03 години 23 хвилин у м. Красилові по вул. Грушевського, 64, керував автомобілем ВАЗ 21043, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук), від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їх письмовими поясненнями з цього приводу, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що поліцейські неодноразово в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пропонували ОСОБА_1 пройти освідування за допомогою приладу «Драгер», або поїхати до медичного закладу для визначення стану сп'яніння. Останній погодився на проходження огляду в медичному закладі, однак в службовій машині відмовився їхати і сказав, що йому потрібно проконсультуватися зі своїм адвокатом. При цьому вимогу працівників поліції так і не виконав, тому його дії були сприйняті як відмова від проходження освідування на стан сп'яніння. Окрім того, на відеозаписі також чути, як пасажир автомобіля ОСОБА_3 повідомила, що ОСОБА_1 напередодні ввечері о 20-й годині випив «стопку» коньяку, оскільки було холодно.

Свідок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні першої інстанції показали, що дійсно були очевидцями того, як ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово пропонували пройти освідування на стан сп'яніння. Водій погодився поїхати до медичного закладу лише на своєму авто, а після того, як працівники поліції повідомили йому, що він відсторонений від керування автомобілем і запропонували йому проїхати в медичний заклад на службовому автомобілі, то відмовився і не вийшов з автомобіля.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку пре обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, і така відмова була зафіксована у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеними доказами у справі, яким дана правильна правова оцінка.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1, чим порушено його право на захист, спростовані матеріалами справи. Як установлено, 30 березня та 02 квітня 2018 року ОСОБА_1 був присутній у судових засіданнях, надавав пояснення та мав можливість ставити запитання свідкам та подавати на них свої заперечення. Його ж намагання затягнути строки розгляду справи судом правомірно розцінені як спроба уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки судді і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного адміністративного стягнення, не вбачається.

З огляду на викладене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Красилівського районного суду від 10 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області М.С. Матущак