П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2018 Справа №607/5647/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського ВП ГУН в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Великого, 6/49

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільським ВП ГУНП в Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №250932 від 28.03.2018 року, 09.02.2018 року близько 11 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. В. Великого працівниками транспортної безпеки було виявлено громадянина ОСОБА_1, який здійснював господарську діяльність без оформлення ліцензії на здійснення перевезень автомобілем таксі, чим порушив вимоги ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, подав письмове клопотання про слухання справи у його відсутності. Свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього просить закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Вказує, що господарської діяльності, в тому числі систематичної, з перевезення пасажирів на таксі не здійснює; він не є субєктом господарювання (фізичною особою-підприємцем), а тому і не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів. Окрім того, зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки фотографія автомобіля, долучена до матеріалів справи, жодним чином не підтверджує факт здійснення ним господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі. На момент складання акту працівниками транспортної безпеки даний автомобіль не експлуатувався та знаходився на стоянці поряд із будинком за місцем його проживання. Про те, що відносно нього складено акт від 09.02.2018 року він дізнався тільки 28.03.2018 року від дьничного офіцера поліцї, якому надав пояснення та вказав, що не використовує свій автомобіль як таксі та не надає послуг з перевезення пасажирів. Будь-яких доказів провадження ним вказаного виду господарської діяльності та отримання прибутку до матеріалів прави не долучено.

Дослідивши адміністративні матеріали, переглянувши наявні у матеріалах справи відеозаписи з місця подій, виконані нагрудними камерами поліцейських, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктивна сторона вищевказаного адміністративного правопорушення виражається у таких формах: 1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; 2) провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничнимта повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до положень ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно розяснень, викладених у п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємництва, та юридичними особами.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що протокол прол адміністративне правопорушення серії ГП №250932 від 28.03.2018 року складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення ГП №250932 від 28.03.2018 року, акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт та фотокопії припаркованого на узбіччі дороги автомобіля НОМЕР_1 відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з перевезення пасажирів, отримання ним доходу від такої діяльності та його вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність, що є однією з основних ознак господарської діяльності, та яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які користувались послугами з перевезення, за які ОСОБА_1 отримував кошти, як і інших доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується провадження господарської діяльності, а саме - надання послуг з перевезення пасажирів, без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, однак, враховуючи розяснення, викладені у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», субєктом адміністративного правопорушення у цій частині є фізичні особи-підприємці та юридичні особи.

Разом з цим в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, зокрема ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_1 в установленому законом порядку зареєстрований як суб»єкт підприємницької діяльності, а відтак суд позбавлений можливості встановити той факт чи є він субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в частині провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Щодо провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, то ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення, вчинення даного правопорушення не інкримінується, а у судді відсутні повноваження змінювати формулювання обвинувачення, оскільки це істотно погіршує становище особи, котра притягується до відповідальності та є порушенням права на захист.

Також, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якої у протоколі зазначаються, в тому числі, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №250932 від 28.03.2018 року не конкретизовано суті адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 зокрема, не зазначено кому він надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі.

У відповідності до вимогст. 62 Конституції Україниніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідноположень ст. 247 КУпАП,провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у звязку з чим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283,284Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_2