Справа №586/1121/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Швець І. Є.
Номер провадження 33/788/193/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю адвоката Кордюк В.П., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, прокурора Кулинич Л.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця смт. Зноб - Новгородське Середино - Будського району Сумської області, який зареєстрований та приживає за адресою: АДРЕСА_1 працює директором ТОВ «МФК АГРО», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП і накладено стягнення, з застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 - 7 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді Середино-Будського районного Сумської області від 26 січня 2018 року, начальником сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції Мартиненко Є.О., відносно ОСОБА_4 було складено 4 протоколи про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією за № № 157/2017, 159/2017, 160/2017, 158/2017 від 9 листопада 2017 року, відповідно до яких:

- у ОСОБА_4, який був засновником та керівником (директором) ТОВ «МФК АГРО», 01 вересня 2017 року на засіданні дев'ятої сесії Зноб - Новгородської селищної ради, під час розгляду та прийняття рішення № 197 «Про передачу земельних ділянок в оренду ТОВ «МФК АГРО», як у депутата відповідної селищної ради, виник реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе, про наявність якого останній публічно не повідомив колегіальний орган - Зноб - Новгородську селищну раду під час виконання депутатських повноважень, що є вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст.35 Закону України «Про запобігання корупції» та ч.1 ст. 59 - 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172 - 7 КУпАП (протокол № 157/2017);

- 01 вересня 2017 року на засіданні дев'ятої сесії Зноб - Новгородської селищної ради , під час розгляду та прийняття рішення № 199 «Про передачу земельних ділянок в оренду», як у депутата відповідної селищної ради, у ОСОБА_4 виник реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе, про який він публічно не повідомив про колегіальний орган - Зноб - Новгородську селищну раду під час виконання депутатських повноважень, що є вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого ч. 1 ст.35 Закону України « Про запобігання корупції» та ч.1 ст. 59 - 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172 - 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення» (протокол № 159/2017);

- крім того, 01 вересня 2017 року на засіданні дев'ятої сесії Зноб - Новгородської селищної ради, під час розгляду та прийняття рішення № 199 «Про передачу земельних ділянок в оренду», депутат відповідної селищної ради ОСОБА_4 вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, під час виконання повноважень депутата, що є вчинення правопорушення , пов'язаного з корупцією передбаченого п. 1 - 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП (протокол № 160/ 2017);

- 01 вересня 2017 року на засіданні дев'ятої сесії Зноб - Новгородської селищної ради, під час розгляду та прийняття рішення № 197 «Про передачу земельних ділянок в оренду ТОВ «МФК АГРО», депутат відповідної селищної ради ОСОБА_4 вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, під час виконання повноважень депутата, що є вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого п. 1 - 4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», відповідальність за що встановлена ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП (протокол № 158/ 2017).

Постановою судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення, з застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 - 7 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП скасувати та ухвалити нову, якою закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги ОСОБА_4 вказує на те, що суддею не було прийнято до уваги те, що він, приймаючи участь у голосуванні за прийняття рішення, як обраний депутат селищної ради, відповідно до положень ст. 19, ч. 1 та ч. 3 ст. 20 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ст. 39 Закону України «Про запобігання корупції», діяв виключно в інтересах територіальної громади і в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки ним лише було реалізовано право депутата селищної ради на встановлені законами та Конституцією України права та обов'язки.

Також апелянт зазначає, що подані до суду матеріали не містять об'єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що він мав умисел та будь-яку особисту зацікавленість чи інтерес при прийнятті участі у голосуванні на сесії ради, а тому висновок щодо скоєння ним корупційного правопорушення є лише припущенням.

Крім того ОСОБА_4 посилається на те, що такі його дії не мали умисного характеру та не були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди, приватний інтерес при цьому був відсутній і матеріалами справи недоведений, а тому участь у засіданні ради та голосування за рішення не можна розглядати як корупційне діяння.

Також ОСОБА_4 вказує на те, що ним, як депутатом ради не було спричинено шкоди державі чи територіальній громаді і метою його голосування було лише уникнення спричинення збитків бюджету в неотриманні надходжень за користування землею товариством, директором якого він являється.

На думку апелянта, в судовому засіданні не було доведено наявності суперечностей між його приватним інтересом та його службовими повноваженнями, а також те, що його участь в голосуванні, як депутата селищної ради, вплинула на об'єктивність та неупередженість прийняття рішення, оскільки рішення було прийняте колегіальним органом у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому, провадження у справі мало бути закрите за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Вислухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 - адвоката Кордюк В.П., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора Кулинич Л.С., яка вважала постанову судді районного суду законною та просила залишити її без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Так, розглядаючи протоколи про адміністративне правопорушення від 09 листопада 2017 року за №№157/17, 159/17, 160/17, 158/17, складені відносно ОСОБА_4 за ч.ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП, суддя суду першої інстанції, ретельно дослідивши наявні в матеріалах справи та здобуті під час судового розгляду докази, прийшов до вірного висновку про відсутність достатніх підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та закрив в цій частині провадження, з чим погоджується апеляційний суд, і що в апеляційній скарзі не оскаржується, а також вірно встановив, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

При цьому, доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що висновок судді про вчинення ним вказаних правопорушень є лише припущенням, оскільки матеріали справи не містять об'єктивних та фактичних даних, які б підтверджували, що він мав умисел та будь-яку особисту зацікавленість при прийнятті участі у голосуванні на сесії ради, апеляційний суд вважає необгрунтованими, з врахуванням наступного.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП настає у випадках вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому приписами п.2 Примітки визначено, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до пункту 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як передбачено пунктом 1 ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, окрім вищезазначених протоколів про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією №158/17 та 160/17 від 09 листопада 2017 року, підтверджується іншими, наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи (справа №586/1121/17 а.с.24-25), на засіданні першої сесії першого пленарного засідання Зноб - Новгородської селищної ради сьомого скликання 28 грудня 2016 року було прийнято рішення про початок повноважень депутатів зазначеної селищної ради, в числі яких був ОСОБА_4, а тому, відповідно до п.п. «б» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» він являється суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про запобіганні корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 01 листопада 2017 року № НОМЕР_1 (справа №586/1121/17 а.с.58-60), ОСОБА_4 є директором ТОВ «МФК АГРО», і як керівник вказаного товариства, останній звернувся до Зноб - Новгородської селищної ради Середино - Будського району Сумської області з клопотаннями (справа №586/1121/17 а.с.68, справа №586/1122/17 а.с.24) про надання ТОВ «МФК АГРО» в оренду земельних ділянок непереоформлених земельних часток (паїв) загальною площею 86,395 га на строк 1 рік та 54,018 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами смт. Зноб - Новгородське.

Як вбачається з протоколу засідання дев'ятої сесії Зноб - Новгородської селищної ради сьомого скликання від 01 вересня 2017 року (справа №586/1121/17 а.с.70-81), в порядку денному під №11,12 було зазначено питання «Про передачу земельних ділянок в оренду ТОВ «МФК АГРО». Відповідно до списку (справа №586/1122/17 а.с.82-116), у роботі дев'ятої сесії Зноб - Новгородської селищної ради сьомого скликання взяло участь 22 депутати, в тому числі і ОСОБА_4, який голосував при вирішенні питання «Про передачу земельних ділянок в оренду ТОВ «МФК АГРО».

01 вересня 2017 року, на дев'ятій сесії Зноб - Новгородської селищної ради сьомого скликання були прийняті рішення за №197 (справа №586/1121/17 а.с. 117) та №199 (справа №586/1122/17 а.с.54) про передачу в оренду ТОВ «МФК АГРО» непереоформлених земельних часток (паїв) загальною площею 55,6700 га та 54,018 га терміном на 1 рік з орендною платою 10% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, що знаходиться на території Зноб - Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області.

Таким чином, як депутат відповідної селищної ради, ОСОБА_4 прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів, який виник під час його участі у голосуванні щодо рішення за № 199 «Про передачу земельних ділянок в оренду» та рішення № 197 «Про передачу земельних ділянок в оренду ТОВ «МФК АГРО», директором якого він є, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-7 КУпАП, що і було вірно встановлено суддею під час розгляду вказаної справи в районному суді.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що приймаючи участь у голосуванні за прийняття вищевказаних рішень, як депутат селищної ради, він діяв виключно в інтересах територіальної громади, не маючи при цьому приватного чи майнового інтересу, та що рішення було прийняте колегіальним органом у спосіб, передбачений чинним законодавством, то апеляційний суд, за наявності вищезазначених обставин, вважає їх необґрунтованими та такими, що не спростовують правильність висновки суду щодо наявності в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що в його діях відсутній реальний конфлікт інтересів, оскільки ним лише було реалізовано право депутата селищної ради на встановлені законами та Конституцією України права та обов'язки, не ґрунтується на положеннях ст. 172-7 Закону України «Про запобіганні корупції» (з приміткою до неї) та змісту п.2 «Методичних рекомендацій з питань запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб» затверджених рішенням НАЗК 14 липня 2016 року, оскільки будучи депутатом селищної ради останній приймав участь у вирішенні питання на користь юридичної особи, директором якої являється і має відповідні службові повноваження, що безпосередньо вказує на реальний конфлікт інтересів.

Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання від 27 грудня 2017 року, сам ОСОБА_4 . вказаних обставин не заперечував і під час надання пояснень в суді першої інстанції зазначав про те, що у нього, як у депутата відповідної селищної ради, виник реальний конфлікт інтересів, а саме, при вирішенні питання щодо передачі земельних ділянок в оренду ТОВ «МФК АГРО», оскільки він є директором зазначеного товариства.

При цьому, посилання апелянта на те, що його дії не мали умисного характеру, не були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди, при цьому шкоди державі спричинено не було, а тому участь у засіданні ради та голосування за рішення не можна розглядати як корупційне діяння, є безпідставними, з врахуванням того, що ч. 2 ст.172-7 КУпАП регулюються адміністративні правопорушення пов'язані з корупцією, тобто порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, у даному випадку вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобіганні корупції», а не корупційні діяння, ознаками яких є неправомірна вигода та завдання шкоди державі.

З врахуванням вищезазначеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_4 не містить обґрунтованих доводів, які б спростували висновки судді районного суду щодо винуватості останнього у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та стали б підставою для скасування прийнятого суддею рішення.

При цьому, твердження захисника Кордюк В.П. про те, що відповідно до ст. 38 КУпАП, ОСОБА_4 не може бути підданий адміністративному стягненню, оскільки з моменту вчинення (01 вересня 2017 року) адміністративних правопорушень до постановлення оскаржуваної постанови (26 січня 2018 року) минув 3-х місячний строк, апеляційний суд вважає необґрунтованими, з врахуванням того, що відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, обрахування трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, здійснюється з дня його виявлення, тобто, в даному випадку, з 09 листопада 2017 року, а не з дня його вчинення, і на час прийняття суддею рішення вказаний строк не минув.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції прийнято законне і обґрунтоване рішення, апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які б спростували висновки судді районного суду, у зв'язку з чим у задоволенні вимог щодо скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження за відсутності у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-7 КУпАП, слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 26 січня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 172 - 7 КУпАП і накладено стягнення, з застосуванням ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 3400 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 - 7 КУпАП відносно ОСОБА_4 закрито за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.