Справа № 539/989/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м.Лубни

Суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценко В. М. розглянувши матеріал, який надійшов з Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер невідомий, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2018 року на розгляд судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Даценку В.М. надійшов адміністративний матеріал з Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, в якому вказано, що 04.04.2018 року близько 12 години 50 хвилини на 207 км а/ш М-03 Київ-Харків-Довжанський ОСОБА_1 надавав послуги по перевезенню вантажу автомобілем НОМЕР_1 без державної реєстрації як субєкта господарювання, чим допустив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст.3 ГК України зазначено - під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.

Таким чином, притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливе за наявності достатніх доказів, які підтверджують існування всіх ознак підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність.

Аналогічні розяснення містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 N 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», за яким під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Єдиним доказом на підтвердження вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення є фотокартка автомобіля, яким він керував.

Однак, вказаний доказ не підтверджує те, що ОСОБА_1 безпосередньо самостійно, систематично надає послуги з перевезення вантажу.

При цьому, суд не має можливості всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи, оскільки в судове засідання ОСОБА_1 не зявляється.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення місцем проживання правопорушника вказано АДРЕСА_1.

На виклик суду в судове засідання відділ пошти надав довідку про його повернення за місцем обслуговування. Іншу адресу, ніж та, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, судом встановити не вдалося.

Таким чином, суд позбавлений можливості ідентифікувати правопорушника та виконати вимоги КУпАП щодо виклику вказаної особи в судове засідання.

З огляду на викладене, подальший розгляд цієї справи є неможливим, а тому матеріали вказаної справи про адміністративне правопорушення підлягають поверненню на доопрацювання.

Керуючись ст.283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області для доопрацювання.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_2М.