АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/421/18 Справа № 703/2735/17 Категорія: ст. 124 КУпАПГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. при секретарі Бєлан О.В., за участю апелянта ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3, 20 серпня 2017 року близько 12 години 00 хвилин по вул. Соборна в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, та перед зміною напрямку руху, маневром повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди та небезпеки іншим учасникам руху, на дорозі з двостороннім рухом, яка мала дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, в звязку з чим відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. 166-79МА, який під керуванням ОСОБА_4 рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, не змінюючи напрямку руху. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.1, 11.4 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати її, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він не порушував п. 10.1, 11.4 ПДР України, а навпаки перед зміною напрямку руху та поворотом ліворуч зупинився для того, щоб пропустити зустрічний транспорт. В свою чергу водій автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. 166-79МА, порушив вимоги п. 12.3 ПДР України, замість того, щоб рухатися по своїй полосі, натиснув на гальма, в результаті - його автомобіль понесло юзом, внаслідок чого відбулася ДТП.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені, просив скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також ОСОБА_3зазначив, що не вбачає своєї вини у вказаній вище пригоді, оскільки він не порушував ПДР України, вважає винним у ДТП водія ОСОБА_4

Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п.10.1. Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з п. 11.4. ПДР України на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Згідно п. 16.6. ПДР України повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції щодо висновків про винуватість у ДТП водія ОСОБА_3є вірною, тому відсутні підстави для скасування цієї постанови та закриття провадження за відсутністю складу адмінправопорушення, як того просить апелянт.

В суді апеляційної інстанції були безпосередньо досліджені всі наявні докази у справі. Зокрема, були заслухані пояснення апелянта ОСОБА_3, а також досліджені матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №052500 від 20.08.2017, відповідно до якого ОСОБА_3, 20 серпня 2017 року близько 12 години 00 хвилин по вул. Соборна в м. Сміла Черкаської області, керував автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1, та перед зміною напрямку руху, маневром повороту ліворуч, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкоди та небезпеки іншим учасникам руху, на дорозі з двостороннім рухом, яка мала дві смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, в звязку з чим відбулося зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», д.н.з. 166-79МА, який під керуванням ОСОБА_4 рухався в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, не змінюючи напрямку руху (а.с. 1);

- схема місця ДТП (а.с. 2);

- фотокартки з місця ДТП,

- висновок експерта №41/18-23 від 19.03.2018, відповідно до якого у даній дорожній обстановці для водія ОСОБА_3 технічна можливість уникнути зіткнення полягала у виконанні вимог п. 10.1, 16.6. ПДР України ( а.с. 29- 31).

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції також приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_3під час керування автомобілем «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги п. 10.1, 11.4, 16.6 Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулася ДТП.

Доводи апелянта про те, що він, не порушуючи ПДР України, перед поворотом ліворуч зупинився для того, щоб пропустити зустрічний транспорт, а водій автомобіля «ВАЗ 2101», д.н.з. 166-79МА замість того, щоб рухатися по своїй смузі руху, натиснув на гальма в результаті - його автомобіль понесло юзом, внаслідок чого відбулося ДТП, є безпідставними виходячи з наступного.

Як вбачається з фотокарток з місця ДТП (а.с. 9-11) та матеріалів справи, зіткнення автомобілів «ВАЗ 2101» та «Мерседес Бенц» відбулося в світлу пору доби, за відсутності несприятливих погодних умов, на рівній ділянці дороги, яка проглядається на значній відстані, тому доводи апелянта в тій частині, що перед початком маневру по зустрічній смузі руху ніхто не рухався, а потім зненацька на великій швидкості зявився автомобіль «ВАЗ 2101», у звязку з чим він зупинив власний автомобіль, щоб надати йому перевагу в русі, є необґрунтованими, оскільки в ОСОБА_3 була достатня видимість, і він міг завчасно виконати вимоги п. 10.1, 11.4., 16.6. ПДР України, а не зупинятися вже на смузі зустрічного руху, де відбулося зіткнення.

Крім того, апелянт вказує на те, що водій автомобіля «ВАЗ 2101», рухаючись по своїй смузі руху, натиснув на гальма, в результаті чого його автомобіль понесло юзом та відбулася ДТП, і якби останній не застосовував екстрене гальмування, а продовжував рухатися по своїй смузі руху, то ДТП б не відбулося.

Однак як вбачається із схеми ДТП, початок слідів юзу автомобіля «ВАЗ 2101» зафіксовано на відстані 10,50 м. від лівого бордюру по напрямку руху вказаного автомобіля, а кінець - на відставні 10.30 м., тобто зміщення відбулося всього лише на 20 см., і зіткнення сталося на смузі руху автомобіля «ВАЗ 2101», що підтверджує той факт, що ОСОБА_3 не виконано п. 10.1, 11.4., 16.6. ПДР України, та завчасно не надано переваги в русі автомобілю «ВАЗ 2101».

Крім того, зі схеми ДТП також вбачається, що ширина проїжджої частини по напрямку руху автомобіля «Мерседес Бенц» складає 6,70 м., а зіткнення відбулося на відстані 10.30 м. від правого краю проїжджої частини по напрямку руху автомобіля «Мерседес Бенц», тобто ОСОБА_3, повертаючи ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхавши на зустрічну смугу руху на відстань в 3,6 м. від суцільної лінії дорожньої розмітки (при цьому ширина зустрічної смуги руху складає 7,30 м.), порушив вимоги 16.6. ПДР України.

Посилання апелянта на те, що він під час проведення експертизи був позбавлений можливості надати експерту на дослідження автомобіль та фотознімки, не впливають на правильність рішення, прийнятого місцевим судом про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, оскільки з висновку експерта вбачається, що саме ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення, виконавши вимоги п. 10.1, 16.6. ПДР України, при цьому судом першої інстанції вірно вказано про те, що під час розгляду даної справи наявність або відсутність порушень ПДР України в діях водія автомобіля «ВАЗ 2101» - ОСОБА_4 не встановлювалась, оскільки матеріали справи не містять протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього, з чим погоджується і апеляційний суд.

Також доводи апелянта про те, що водій автомобіля «ВАЗ 2101» - ОСОБА_4 рухався з великою швидкістю, про що також вказував допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_5, є безпідставними, оскільки не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами.

Під час апеляційного розгляду апелянт зазначив, що водій автомобіля «ВАЗ 2101» - ОСОБА_4 під час розгляду справи місцевим судом повністю визнавав вину у вчиненому ДТП, оскільки він відволікся від керування автомобілем, однак згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_4 лише вказував на те, що він відволікся від керування автомобілем, та після того як знову звернув увагу на дорогу - помітив, що по зустрічній смузі їхав автомобіль «Мерседес», який почав повертати ліворуч перед його автомобілем, у звязку з чим йому довелося застосувати екстрене гальмування, однак зіткнення уникнути не вдалося.

Також місцевим судом допитано поліцейського Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6, який пояснив, що він на підставі зібраних матеріалів дорожньо-транспортної пригоди дійшов висновку, що в ній вбачається вина водія автомобіля «Мерседес», відносно якого було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_3доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження у справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року.

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 травня 2018 року, якою ОСОБА_3визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрито у звязку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка