Справа № 161/3630/18 Провадження №33/773/269/18 Суддя в 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Категорія: ст. 124 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1, представника ПП ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2018 щодо ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_4 в користь держави 352,40 грн. судового збору.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 27.02.2018 о 16 год. 30 хв., в м. Луцьку по вул. Котляревського, 19, керуючи транспортним засобом марки «Ford», д.н.з. НОМЕР_1, виїжджаючи заднім ходом з автосервісу, не впевнився в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та провадження у справі щодо ОСОБА_4 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова судді винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив їх і не надав належної правової оцінки доказам та обставинам справи, що потягнуло за собою ухвалення необґрунтованого рішення. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_4 ремонтував свій автомобіль «Ford» на станції техобслуговування у підприємця ОСОБА_5 по вулиці Котляревського в м.Луцьку. Сам процес ремонтних робіт не зміг пояснити в судовому засіданні нібито працівник вказаної СТО ОСОБА_6, який не надав відповідних документів про посаду та місце роботи. Однак даний свідок наголосив, що саме він проводив ремонтні роботи ходової підвіски автомобіля, з гальмівною системою ніяких робіт не проводилось, гальмівні колодки не знімались. Дане свідчення спростовується поясненнями ОСОБА_4, який вказує на те, що при виїзді з СТО в автомобіля стався збій гальмівної системи. Лише після декількох натискань на гальма, почала працювати справно гальмівна система. Крім того, відповідно до висновку експерта ОСОБА_7 збій в роботі робочої гальмівної системи виник в результаті неналежно проведених робіт на СТО. Такі показання ОСОБА_4 та висновок експерта судом безпідставно не були взяті до уваги при ухваленні судового рішення. Також власник автомобіля «Toyota» ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що ремонт його автомобіля повністю буде здійснено за кошти страхової компанії згідно з відповідним договором. Таким чином, захисник вважає, що у даній справі відсутні допустимі та достатні докази, які підтверджували б спричинення пошкодження транспортного засобу, який належить ОСОБА_8 в результаті пошкодження ОСОБА_4 Правил дорожнього руху.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1, яка підтримувала апеляційну скаргу і просила скасувати постанову та закрити провадження у справі, пояснення представника ПП ОСОБА_2 ОСОБА_3, який заперечував апеляційну скаргу та просив залишити постанову судді без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 про відсутність вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення у звязку з тим, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини працівників СТО ПП ОСОБА_2 внаслідок неналежного ставлення їх до своїх обовязків, не підтверджуються матеріалами справи.

Зокрема, схемою ДТП від 27.02.2018, підписаної обома її учасниками, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортних засобів, що ніким не заперечувалась в судовому засіданні (а.с.2).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що є працівником автосервісу ПП ОСОБА_2 та 27 лютого 2018 року виконував ремонт ходової підвіски автомобіля НОМЕР_3, який належить ОСОБА_4. З гальмівною системою ніяких робіт не проводилося і гальмівні колодки не знімалися. Після закінчення ремонту зазначеного автомобіля, ОСОБА_4 сів за кермо автомобіля і коли були відкриті двері боксу, без попереднього дозволу та погодження, самовільно виїхав з приміщення СТО на площадку, де і в подальшому відбулося зіткнення з іншим автомобілем.

Факт ремонту автомобіля саме ОСОБА_6 підтвердив також в судовому засіданні і сам ОСОБА_4.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснили, що автомобіль «Ford» під час виїзду із СТО заднім ходом різко змінив напрямок руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Toyota». Після зіткнення водій автомобіля «Ford» відїхав на 3-5 метрів вперед та зупинився. Вказані обставини узгоджуються із поясненнями ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_11 в судовому засіданні, а також із схемою ДТП.

Також слід зазначити, що ОСОБА_4 у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №069101 від 27.02.2018 власноручно написав: «Згідний визнаю свою вину» (а.с.1).

За таких обставин, суд першої інстанції спростував доводи ОСОБА_4В та його захисника про несправність гальмівної системи у автомобілі «Форд», оскільки після ДТП даний автомобіль відїхав декілька метрів та зупинився, що свідчить про належну роботу гальмівної системи у момент ДТП.

Крім того, ОСОБА_4, починаючи рух заднім ходом на автомобілі, зобовязаний був у відповідності до п.2.3 «а» Правил дорожнього руху перевірити і забезпечити технічно справний стан свого транспортного засобу. Однак, як ствердив ОСОБА_4 в судовому засіданні, він такі дії саме у момент коли починав виїжджати із СТО не вчинив.

Суд проаналізував й висновок експерта ОСОБА_7 №109 від 19.03.2018, на який просить звернути увагу апелянт.

Із змісту вказаного висновку вбачається, що огляд проводився 07.03.2018 року, тобто, через вісім днів після ДТП (а.с.8 зворот). Тому висновок експерта про збій в роботі гальмівної системи з причини неналежно виконаних робіт на СТО ПП ОСОБА_2 не можна вважати беззаперечним, так як, наявність такого тривалого проміжку часу між ДТП та оглядом автомобіля експертом допускає можливість його повторного ремонту в будь-якому іншому місці, що не спростовано ОСОБА_4 в судовому засіданні. Експерт ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що йому невідомо, яким чином було доставлено автомобіль «Ford» для огляду.

Крім того, експерт зробив висновок про те, що ремонті роботи автомобіля «Ford» проводилися лише на СТО, що належить ПП ОСОБА_2, виходячи лише із даних, зазначених у клопотанні захисника ОСОБА_1 Такий висновок експерта не підтверджений належним чином, оскільки, за змістом зазначеного документу представники СТО ПП ОСОБА_2 не були присутні під час огляду автомобіля та не надавали експерту жодних пояснень з цього приводу (а.с.8 зворот).

Таким чином, висновки судді про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, враховуючи вимоги ст.33 КУпАП, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_4, ступінь його вини та інші обставини, обравши йому стягнення згідно з санкцією статті 124 КУпАП, яке є мінімальним за видом та розміром.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_1, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.04.2018 щодо ОСОБА_4 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області ОСОБА_12