Справа №521/7099/17
Номер провадження 3/521/3521/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року суддя Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 Іщенко, розглянувши у відкритому судовому засіданні справи, що надійшли з Управління патрульної поліції міста ОСОБА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1), проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, (Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2), проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 12 травня 2017 року для розгляду по суті надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що ОСОБА_2, 12 квітня 2017 року о 16 годині 56 хвилин керуючи автомобілем НОМЕР_3 по вулиці Генерала Петрова, 26 у місті Одесі при зміні напрямку руху, а саме при перестроюванні з лівої смуги для руху у праву, не переконався у безпеці маневру, не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В цей же день до Малиновського районного суду міста ОСОБА_1 надійшла справа відносно ОСОБА_3, з якої вбачається, що він 12 квітня 2017 року о 16 годині 56 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_5 по вулиці Генерала Петрова, 26 у місті Одесі, перед початком руху не переконався у безпеці руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, чим порушив вимоги пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, тілесні ушкодження ніхто не отримав.

За даним фактом інспектором відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 складені адміністративні протоколи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Постановою суду від 18 травня 2017 року вказані протоколи обєднанні в одне провадження та їм присвоєно єдиний реєстраційний номер.

У судовому засіданні яке відбулось 18 травня 2017 року ОСОБА_2 винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, при цьому пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась з провини водія ОСОБА_3

У судовому засіданні яке відбулось 18 травня 2017 року ОСОБА_3 винним себе теж не визнав, на його думку саме водій ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого і трапилась дорожньо-транспортна пригода.

У звязку із тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дають протилежні один одному пояснення щодо події яка мала місце 12 травня 2017 року, постановою суду 18 травня 2017 року матеріали адміністративної справи повернуті до управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 для проведення додаткової перевірки під час якої встановити свідків події яка мала місце 12 квітня 2017 року та призначити авто-технічну експертизу.

20 квітня 2018 року матеріали адміністративної справи після додаткової перевірки повернуті до суду.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суддя вважає, що провадження по справі відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має бути закрите у звязку із відсутністю в їх діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 124 КпАП України об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого цією статтею, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КпАП України. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КпАП України. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вимогами статті 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

З письмових та наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_2 вбачається що він керуючи автомобілем НОМЕР_3 рухався по вулиці Іцхака Рабіна у місті Одесі. У звязку із тим, що права смуга по котрій рухався він була зайнята, він перестроївся у ліву смугу для руху. У той час коли його автомобіль вже знаходився у лівій смузі для руху, то відчув удар у праву задню частину свого автомобілю.

З письмових та наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_3 вбачається що він керуючи автомобілем НОМЕР_5 рухався у крайній правій смузі для руху по вулиці Генерала Петрова у місті Одесі, позаду нього, в метрах 15 від його автомобілю, у лівій смузі для руху він побачив автомобіль НОМЕР_3. Через деякий час автомобіль Шевролет почав здійснювати маневр перестроювання у смугу для руху по котрій рухається він, внаслідок чого допустив зіткнення з його автомобілем.

Суд не може прийняти як доказ винуватості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди схему місця ДТП, оскільки в схемі події, крім кінцевих положень автомобілів та відмітки про місце зіткнення (без відповідного обґрунтування на підставі аналізу слідів), слідової інформації, яка б дозволила встановити автомобіль, що в умовах події маневрував, відсутня.

Крім того, враховуючи, що учасники дорожньо-транспортної пригоди стверджують, що вони не маневрували із смуги в смугу, при цьому пояснюючи, що саме опонент здійснював маневр перестроювання, суддею у постанові також надавалась можливість встановити свідків події яка відбулася 12 квітня 2017 року, однак в долучених до матеріалів справи документів взагалі відсутні відомості чи встановлювались свідки під час додаткової перевірки.

Наявність суттєвих протиріч в поясненнях учасників пригоди та відсутність очевидців дорожньо-транспортної пригоди, позбавляє суд зробити однозначний та обґрунтований висновок про наявність в діях конкретної особи порушень правил дорожнього руху.

Суддя вважає, що доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, інспектором управління патрульної поліції не встановлено, та спростовується як матеріалами справи так і письмовими та наданими у судовому засіданні поясненням осіб відносно яких складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальній відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку ідеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але оскільки Кодекс України про адміністративне правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та статтю 62 Конституції України.

Відповідно до ст. 247 п 1 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин як відсутність складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 251, 252, 247, 280, 283, 284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, закрити згідно до ст. 247 п 1 КпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження у справі відносно ОСОБА_3 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, закрити згідно до ст. 247 п 1 КпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілим через суд, що її виніс, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя: О. В. Іщенко