Справа №487/815/18 18.05.2018
Провадження №33/784/239/18
Провадження 33/784/239/18 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у першій інстанції В.О. Гаврасієнко
Доповідач апеляційної інстанції О.О. .Ямкова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю:

секретаря Горенко Ю.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника Пересунько Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, 6 лютого 2018 року о 19 годині 45 хвилин в місті Миколаєві по вулиці Курортній ріг вулиці Озерної у напрямку вулиці Г.Карпенка водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «HONDA CRV», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати постанову та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначав, що судом при ухваленні оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права, так як він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп'яніння, однак із змісту протоколу не зрозуміло який саме огляд, і у який спосіб він має його пройти, та в чому його обвинувачують: в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння чи у відмові від проходження огляду.

Наголошував, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп'яніння у зв'язку з чим протокол вважається недійсним, і не може використовуватися як доказ його вини, оскільки в ньому не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на визначення стану сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів або у закладі охорони здоров'я.

Зазначав, що відсутність в матеріалах справи направлення водія для проходження огляду у медичному закладі також спростовує факт пред'явлення до нього такої вимоги.

Вважав, що доказом невідповідності дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є не відсторонення його як водія від керування автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Пересунька Р.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова. Від проходження огляду для визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, тобто на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим за складеним протоколом порушив п. 2.5 ПДР України.

Тому при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків суд вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об'єктивно підтверджено письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, показаннями інспектора поліції ОСОБА_6, допитаного у суді в якості свідка, що у відповідності до положень статті 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам статті 256КУпАП, та щодо місця та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться у відеозаписі здійсненому працівником поліції.

Дослідивши цей відеозапис, апеляційний суд встановив, що поліцейськими було чітко роз'яснено водію ОСОБА_2 про необхідність проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння і про можливість його проходження як на місці зупинки автомобіля так і у медичному закладі.

Більш того водій ОСОБА_2 спочатку погодився на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», але після приведення апарату у готовність та пропозиції обрати індивідуальну трубку водій ОСОБА_2 відмовився від проходження такого огляду.

Зазначене спростовує твердження апелянта що він не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки автомобіля та у медичному закладі, і проведення такого огляду йому поліцейськими не пропонувалося.

Роз'яснення значення, порядку та необхідності проходження оглядів на визначення стану сп'яніння відбулося під час складення протоколу та було роз'яснено безпосередньо водію, і в протоколі зафіксовано результат такого роз'яснення - відмова водія. Зазначення тексту роз'яснення в протоколі про адміністративне правопорушення не передбачено.

Зафіксована на відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського відмова водія ОСОБА_2 від проходження огляду як на місці зупинки автомобіля так і у медичному записі виключає необхідність направлення водія до медичного закладу.

Твердження апелянта щодо незнання ним наслідків відмови від проходження огляду не є слушними, з огляду на те, що він по-перше, працює таксистом, тобто повинен фахово знати положення ПДР України, а по-друге, положення статті 68 Конституції України стосовно того, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання процедури оформлення протоколу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП зокрема щодо не відсторонення водія від керування автомобілем спростовується наявною в матеріалах справи копією протоколу про адміністративне порушення передбачене ст. 124 КУпАП, з якого слідує що автомобіль отримав механічні пошкодження, та особистими поясненнями ОСОБА_2, наданими у суді апеляційної інстанції щодо виклику поліцейськими іншого водія для транспортування автомобіля його батька.

При прийнятті рішення, суддя обґрунтовано врахував письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, наведені показання свідків узгоджуються із змістом протоколу, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та показами інспектора поліції, допитаного у суді першої інстанції, та свідчать про те, що ОСОБА_2 мав ознаки алкогольного сп'яніння, але в присутності двох свідків відмовився пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Посилання апелянта на невідповідність викладених обставин правопорушення диспозиції статті 130 КУпАП суперечать положенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), у якій зазначено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а його проведення та фіксація результату або відмови здійснюється у відповідності до розділу ІІ цієї Інструкції.

Отже, протиправною є відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного або іншого сп'яніння тільки у випадку пред'явлення до нього законної вимоги поліцейськими щодо його проходження при наявності ознак такого стану.

Тому доводи апелянта про порушення його процесуальних прав з огляду на те, що йому не роз'яснювались права поліцейськими та порядок проходження огляду спростовані наданими та дослідженими у судах першої та апеляційної інстанції доказами.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За такого водій ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_2 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 24 квітня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова