Справа №489/908/18 21.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/237/18 Головуючий у місцевому суді: Крутій Ю.П. Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: - Андрієнко Л.Д.,

за участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4,

на постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, 14 лютого 2018 року о 07:20 год. в м. Миколаєві, по вул. 295 Стрілкової Дивізії, 44, керував т/з ГАЗ 5201 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на промені світла). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився в медичному закладі у встановленому законом порядку згідно висновку № 225 від 14 лютого 2018 року. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2018 року та закрити провадження у справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

В своїй апеляційній скарзі вказує, що суд не вірно розцінив відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду. Крім того поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, протокол про адміністративне правопорушення складено без свідків.

Крім того захисник зауважує, що лікарем наркологом було також порушено порядок огляду на стан сп'яніння, він не провів відбір можливих біологічних середовищ. Також ОСОБА_3 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Вважає, що судом дану справу розглянуто з порушенням правил підсудності.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та його захисника на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться працівником поліції у присутності двох свідків з використанням спеціальних технічних засобів. В разі незгоди водія на такий порядок, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд проведений з порушенням вимог вказаної статті вважається недійсним.

Згідно з п. 7 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим.

Приймаючи рішення, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, та згідно висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру № 225 від 14 лютого 2018 року відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі через відсутність фізіологічного бажання, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

З вказаним висновком районного суду погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на об'єктивних обставинах справи та положеннях закону.

ОСОБА_3 в судовому засіданні, як суду першої інстанції так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції стверджував, що наркотичних препаратів ніколи не вживав. Працівники поліції запропонували йому проїхати до наркологічного диспансеру для медичного огляду на стан сп'яніння. Він не заперечував та прибув в медичний заклад. Однак, в наркологічному диспансері він не зміг здати сечу у зв'язку з відсутністю фізіологічного бажання. Проведення дослідження у інший спосіб йому не було запропоновано.

Данні пояснення стосовно того, що ОСОБА_3 не заперечував пройти огляд в медичному закладі, підтверджуються наявністю в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції за № 225 від 14 лютого 2018 року (надалі - Висновок щодо результатів медичного огляду).

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №061904 від 14 лютого 2018 року зазначено, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: «тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на промені світла».

В той же час, в протоколі відсутні дані про свідків, які підтвердили наявність вказаних ознак.

Із наведеного Висновку щодо медичного огляду ОСОБА_3 слідує, що заключний діагноз встановити не можливо у зв'язку з відмовою від здачі лабораторних аналізів сечі, в зв'язку з відсутністю фізіологічного бажання (а.с. 2).

Відповідно до п. п. 12, 13 розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у п. 12 цього розділу.

Однак, в порушення зазначених вимог, не зважаючи на неможливість відібрання у ОСОБА_3 для дослідження сечі, лікарем медичного закладу не відібрано іншого біологічного середовища у ОСОБА_3

Відповідно до п. 22 розділу 3 зазначеної Інструкції, висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважається недійсним.

За вказаних обставин, висновок Миколаївського обласного наркологічного диспансеру № 225 від 14 лютого 2018 року, який був підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, не можна вважати належним та допустимим доказом, оскільки він підтверджує лише неможливість відібрання сечі для проведення, як одного із можливих варіантів проведення лабораторного дослідження, і не є свідченням відмови ОСОБА_3 від проходження медичного огляду, в розумінні ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши докази, апеляційний суд вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не надано беззаперечних доказів, які б підтверджували обґрунтованість його складання.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 вказаних вимог закону не дотримався, допустив формальне ставлення до вирішення справи, з'ясував обставини неповно та не всебічно, що загалом призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

З огляду на наведене, висновки судді про доведеність вини ОСОБА_3 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України є невірними, оскільки в суді не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тому постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - ОСОБА_4. задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва 12 квітня 2018 року скасувати та провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.