АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/709/18 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області Живоглядова І.К., за участю захисника ОСОБА_3, особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, переглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючу, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При обставинах зазначених в постанові суду першої інстанції, особу було визнано виним за те, що 31.03.2018 року приблизно о 03 год. 10 хв. в м. Дніпро по пр. П. Калнишевського, 31, був зупинений т/з CHEVROLET AVEO д.н.з. АЕ0237ІВ, під керуванням водія Лісняка І.О., який пройшов огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків: Орлова І.І. та Решевських В.В. за допомогою технічного приладу Драгер, результат тесту склав 0,62% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді, а провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу захисник зазначає, що постанова є незаконною, так як суддя не звернув увагу, що огляд на встановлення стану спяніння було проведено з порушенням порядку проходження огляду на встановлення алкогольного спяніння, оскільки проведений за допомогою ганоаналізатора, який не входить до переліку технічних засобів, які можуть використовуватися працівниками поліції. Крім того захисник вказує, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є знайомими працівників поліції, тому їх пояснення є неналежними доказами. Захисник вказує, що працівниками поліції після проведення огляду не відсторонили ОСОБА_4 від керування транспортним засобом, тому останній не перебував у стані алкогольного спяніння.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги, підтвердили викладенні в ній доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного перегляду, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є законними, обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи та дослідженими під час розгляду справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 057587 від 31 березня 2018 року, з якого видно, що ОСОБА_4 погодився з результатами огляду на встановлення стану алкогольного спяніння підписавши протокол; поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були понятими під час проходження ОСОБА_7 огляду на встановлення стану алкогольного спяніння. Вказані обставини також підтвердив свідок ОСОБА_6, який був допитаний судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про порушення порядку проходження огляду на встановлення стану спяніння, так як працівниками поліції був використаний технічний пристрій, який входить до переліку технічних засобів, які не можуть використовуватися, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_4 після проходження огляду за допомогою «Драгера» з його висновками погодився та не просив працівників поліції на проходженні огляду в закладі охорони здоровя.

Також не знайшли своє підтвердження доводи про те, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є знайомими працівників поліції, так як доказів, які підтверджували даний факт надано не було.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_4 не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки спростовуються рапортом працівника поліції, яким підтверджується, що автомобіль правопорушника було передано ОСОБА_5

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає постанову суду законною та обґрунтованою, тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі десяти тисяч двохсот гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2