Справа № 161/5289/18 Провадження №33/773/291/18 Суддя в 1 інстанції: Філюк Т. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Лівандовська-Кочура Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року місто Луцьк

Волинської області Лівандовська-Кочура Т.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захиснкиа Зеленого О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано виним та притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27 березня 2018 року о 10 год. 05 хв. по вул.Глушець в м.Луцьку керував автомобілем марки « Mersedes - Benz E 320» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, відмовився чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить скасувати, провадження у справі закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази його вини. Зазначає, що суд, не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_5, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_5, не в повній мірі оцінив запис з DVD-R диску з записами бодікамер поліцейських, на яких чітко відображено, що на момент приїзду поліцейських, ОСОБА_2 спав в автомобілі.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалів справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_2 та його захисника, які, кожен окремо, скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просили її задовольнити, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що при розгляді справи суддя з'ясував всі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, давши їм правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 069424 від 27 березня 2018 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 23 березня 2018 року, які підтверджують, що ОСОБА_2 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомою алкотестера «Драгер» та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі(а.с.3-4); розпискою громадянина ОСОБА_8, який зобов'язується не допускати до керування транспортним засобом марки « Mersedes - Benz E 320» н.з. FZ 1210 G ОСОБА_2 та доставити даний транспортний засіб до постійного місця зберігання (а.с.5); рапортом працівника поліції ОСОБА_9, з якого вбачається, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 6).

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, що даним транспортним засобом керував не він, а громадянин ОСОБА_5, апеляційний суд розцінює, як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не в повній мірі оцінив запис з DVD-R диску з записами бодікамер поліцейських.

З досліджених в судовому засіданні DVD-R диску із відеозаписами з бодікамер поліцейських, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що працівники поліції помітили автомобіль, в якому на сидінні водія перебував ОСОБА_2, автомобіль був з увімкненим двигуном, а водій спав. Коли водія розбудили, автомобіль почав рухатися, на вимогу працівників поліції зупинився. Працівники поліції запропонували ОСОБА_2 надати документи, роз'яснили його права, передбачені ст.268 КУпАП та ст.62 Конституції України, та запропонували останньому пройти огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння на місці події з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», від чого ОСОБА_2, відмовився.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, є законними та обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, шо пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя першої інстанції у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, правильно врахував зазначені обставини, тому обґрунтовано призначив ОСОБА_2 адміністративне стягнення, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2 апеляційний суд не знаходить.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 травня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя