Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч. 1 ст. 482 МКУ Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА
12 червня 2018 року м. Житомир
Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., представника митниці ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 482 МК України щодо
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого ФОП «Шишов»,
в с т а н о в и в :
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.
Відповідно до постанови, 30.10.2017 року від Житомирського прикордонного загону надійшло інформування про те, що 30 жовтня 2017 року прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Овруч» спільно з співробітниками спецпідрозділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю УСБУ в Житомирській області на напрямку Виступовичі (Україна) Рудня (Україна) в лісовому масиві на північній околиці населеного пункту Рудня (14 км до державного кордону України, 4 км до пункту пропуску «Виступовичі» з правого флангу було виявлено двох громадян України ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які переносили в шести сумках безакцизні тютюнові вироби виробництва Республіки ОСОБА_4 (тільки для продажу в дютіфрі).
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 482 МК України.
Оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив, що ОСОБА_2 здійснювалися дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, поза митним контролем, оскільки пункт пропуску «Виступовичі», поза яким ОСОБА_2 здійснював дії на переміщення товарів, є митним і державним кордоном України відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державний кордон України».
На постанову суду ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що суд розглянув справу у його відсутність та належним чином не повідомив про час та місце розгляду справи.
Вказує, що його затримання в лісовій смузі, відбувалось за 14 кілометрів від державного кордону коли він рухався до місця помешкання в м.Овруч.
Одночасно, працівниками Державної прикордонної служби України не порушено відносно нього справи про незаконний перетин державного кордону України, порушення режиму прикордонної зони та невстановлене місце перетину державного кордону України, що є прямим доказом про те, що він не переміщував вказаний товар через державний кордон.
Крім цього, вказує, що він рухався в напрямку м. Овруча, Житомирської області та знаходився за 14 кілометрів від державного кордону України, що зафіксовано працівниками державної прикордонної служби України. Однак, за твердженням працівників митниці, він намагався перемістити на територію ОСОБА_4 товари їх виробництва.
Зазначає, що в фабулі протоколу зазначено, що даний товар підлягає тільки для продажу в магазинах безмитної торгівлі розташованих в зонах митного контролю. Тобто, товар знайдений ним в лісосмузі, був вивезений з зони митного контролю працівниками (громадянами), які мають доступ або можливість придбати товар в магазині безмитної торгівлі.
Також, вказує, що в матеріалах справи відсутні документи, що свідчать про перевірку магазинів безмитної торгівлі в зоні діяльності Житомирської митниці ДФС або суміжних пунктів пропуску ОСОБА_4 на наявність придбання значної кількості затриманого товару одночасно.
Департаментом податкових та митних експертиз ДФС України (висновок №142005901 - 2265 від 06.12.2017 року) встановлено, що пачка затриманих цигарок з врахуванням 10% знижки за відсутність акцизної марки, коштує 21,60 грн. при середньо ринкової вартості пачки цигарок подібного класу вироблених на території України 24 грн., тобто отримання прибутків є необґрунтованим.
Зазначає, що в рішенні суду вказано, що правопорушення також підтверджено його поясненнями але дане твердження не відповідає дійсності.
Заслухавши пояснення представника митниці ОСОБА_1, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_2 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.
Відповідно до ч. 1 ст. 482 МК України відповідальність встановлюється за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон поза митним контролем, тобто поза місцем розташування органу доходів і зборів або поза робочим часом, установленим для нього, і без виконання митних формальностей, або незаконним звільненням від митного контролю внаслідок зловживання службовим становищем посадовими особами органу доходів і зборів.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 був затриманий по руху до с. Рудня, в обхід пункту пропуску «Виступовичі».
Зазначене вказує на те, що ОСОБА_2 мав намір вчинити дії спрямовані на незаконне переміщення цигарок в напрямку України поза митним контролем, тобто поза пунктом пропуску «Виступовичі».
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутні ознаки порушення митних правил, оскільки його було затримано на території України за 14 км. від державного кордону є необґрунтованими, оскільки його було затримано в «буферній» прикордонній зоні (14 км. до державного кордону, 4 км. до пункту пропуску «Виступовичі») з безакцизними тютюновими виробами виробництва Республіки ОСОБА_4 (тільки для продажу в дютіфрі), в обхід пункту митного пропуску, що підтверджується і матеріалами справи.
Таким чином, судом першої інстанції було обєктивно встановлено наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 482 МК України.
Доводи ОСОБА_2 про порушення права на захист, а саме розгляд справи у його відсутність та не повідомлення його про час та місце судового розгляду апеляційний суд вважає безпідставними.
Як засвідчують матеріали справи, судом тричі відкладався розгляд справи та неодноразово вживались заходи для виклику ОСОБА_5, направлялись чотири рекомендовані повідомлення, три з яких повернулись до суду з відміткою про невручення за закінченням терміну зберігання.
18.01.2018 року ОСОБА_2, особисто подав суду заяву про перенесення розгляду справи на іншу дату та надання йому матеріалів справи для ознайомлення, у звязку з чим 19.01.2018 р. судом відкладено розгляд справи на 06.02.2018 року. (а.с. 4, 27)
Про те, 06.02.2018 року ОСОБА_2 вдруге в судове засідання не зявився, хоча в матеріалах справи є його розписка від 01.02.2018 року про ознайомлення з матеріалами справи, яка свідчить про те, що він знав про час та місце судового розгляду.
Після цього, судом ще двічі, у звязку з неявкою ОСОБА_2, відкладався розгляд справи, а зокрема на 05.03.2018 року та 21.03.2018 року, а ОСОБА_2 за вказаною ним адресою місця проживання при складанні протоколу, а також в його заявах до суду ( м. Овруч вул. Героїв Майдана, 25/10) надсилались рекомендовані повідомлення, які повернулись за закінченням терміну зберігання.
Загалом вказана справа перебувала у суді майже три місяці, а з моменту складання протоколу пройшло практично пять місяців, судом вживались всі можливі заходи для його виклику, однак ОСОБА_2 знаючи що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення і вказана справа тривалий час перебуває у суді, та внаслідок його неявки, звернення з клопотаннями, неодноразово відкладалась, ознайомившись з матеріалами справи жодної зацікавленості щодо цієї справи не проявляв та в судові засідання не зявлявся, а за постановою звернувся лише 20.04.2018 року вказавши іншу адресу місця свого проживання: м. Житомир 1-й АДРЕСА_1.
Зазначені обставини на думку апеляційного суду вказують про свідоме зловживання ОСОБА_2 своїми правами та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності.
До такого висновку суд апеляційної інстанції приходить і з врахуванням ставлення ОСОБА_2 до розгляду його апеляційної скарги.
Так, ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не зазначив інших засобів звязку ніж адреса місця проживання, вказана у протоколах про адміністративні правопорушення.
У звязку з цим 22.05.2018 р. за вказаною ним адресою було направлено повістку з рекомендованим повідомлення про необхідність явки до суду на 31.05.2018 р. 10 год. 30 хв.
Зазначена повістка повернулась до суду з відміткою - за закінченням терміну зберігання та з інших причин, які перешкодили врученню. Разом з тим, у день розгляду справи 31.05.2018 р. ОСОБА_2 подав до суду доповнення до апеляційної скарги.
У зв'язку з заявленим клопотанням, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 12.06.2018 р., а ОСОБА_2 телефонограмою повідомлено про перенесення розгляду справи на 11 год. 12.06.2018 року.
12.06.2018 року, згідно телефонограми, ОСОБА_2 повідомив секретаря суду про те, що забув про розгляд справи та не виявив бажання приймати участь у розгляді справи в апеляційному суді.
Зазначені обставини на думку суду свідчать про свідоме зловживання ОСОБА_2 своїми правами, нещирість та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності, а з врахуванням того що судом вживались усі можливі заходи для того щоб ОСОБА_2 скористався своїми правами суд апеляційної вважає за можливе проводити розгляд у його відсутність.
Стягненя ОСОБА_2 накладено судом першої інстанції в межах санкції ч.1 ст. 482 МК України.
За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 21 березня 2018 року щодо нього - без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_6