Справа № 203/1187/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого,

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2018 року о 20-51 г. в м.Дніпро на вул.Ю.Савченко,12, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Accent н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

За вказаним фактом відносно ОСОБА_1 25.03.2018 року було складено протокол серії БР №233017 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.130 КУпАП відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частинами 1,2,3 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцей-ським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.3 Порядку огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстан-дартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (п.7 Порядку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку).

Аналогічний порядок огляду визначений і в п.п.6,7 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВД та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Крім того, п.п.2,3,4 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Аллене де Рібемон проти Франції» від 10.02.1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена.

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.12.1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року відзна-чив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП (п.21 рішення).

Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, зазначивши, що в день зупинки алкогольних напоїв не вживав та в стані спяніння не перебував, не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі.

К наявні в матеріалах справи письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також рапорту інспектора поліції щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку, суд ставиться критично та не визнає їх належними та допустимими доказами такої відмови, оскільки останні не містять посилань на те, в чому саме полягала відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

В той час, як з пояснень останнього, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що останній висловлював свою незгоду з протоколом, посилаючись на не проходження медичного огляду, що підтверджує пояснення останнього в суді та свідчить про його згоду щодо проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі та, в свою чергу, про недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП та зазначених вище Інструкції та Порядку щодо забезпечення доставлення особи до медичного закладу протягом двох годин для забезпечення проходження огляду в закладі охорони здоровя.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутня інформація щодо вжиття працівниками поліції заходів в порядку ст.ст.265-2,266 КУпАП щодо тимчасового затримання транспортного засобу та відсторонення правопорушника від керування останнім.

Таким чином, встановлені під час розгляду справи фактичні обставини не містять даних, які б обєктивно свідчили про керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, вчинення ним дій щодо ухилення від проходження огляду у встановленому законом порядку, а також вказують на не дотримання працівниками поліції вимог законодавства щодо порядку проведення огляду.

З огляду на це та положення ст.62 Конституції України суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необхідність закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,9,130,245,251,256,280,283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 201__ року.