АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/533/17 Суддя 1 інстанції: Проценко Л.Г.
Провадження: 33/790/504/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

20 червня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю учасників ДТП ОСОБА_2, ОСОБА_3, захисника адвоката ОСОБА_4, представника ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюЛенінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 ОСОБА_5»яновича до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв»язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням районного суду, учасник ДТП ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуЛенінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року та постановити нову, якою визнати ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає положенням чинного законодавства, зокрема: зазначений документ містить виправлення; у протоколі не вказано П.І.П. та адреси свідків правопорушення; відсутні прізвище та ініціали особи, якій роз»яснено права, обов»язки та повідомлено про розгляд справи; відсутні відомості щодо вилучення у особи, яка вчинила правопорушення, документів та відомості про те, чи надавався тимчасовий дозвіл на право керування ТЗ. Не зважаючи на неодноразове направлення судом адміністративного матеріалу до УПП м. Харків ДПП для доопрацювання, зазначені недоліки усунуто не було. Крім того, під час розгляду справи місцевим судом, судді взагалі не розглянув клопотання представника потерпілого про фіксування судових засідань, не взяв до уваги висновок експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_6, не надав належної оцінки листу ДПП НПУ від 28.07.2017 р. № С-6465/41/2/02-2017. Також, суд першої інстанції, провів розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 та його представника, позбавивши потерпілого можливості приймати участь у допиті експерта, поставити йому свої питання.

Одночасно ОСОБА_2 заявив клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги, посилаючись на те, що справу було розглянуто за його відсутності та за відсутності його представника, копію оскаржуваного рішення представник заявника отримав 13.04.2018 р. 23.04.2018 р. представником ОСОБА_2 було подано апеляційну скаргу, яку постановою Апеляційного суду від 02.05.2018 р. повернуто апелянту.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. ОСОБА_2, зокрема, пояснив суду що 23.12.17р. виїжджав на автомобілі Сітроен з другорядної дороги з увімкнутим проблисковим маячком (дорога була дуже слизька). Зупинившись та упевнившись у безпечності руху (праворуч чисто, лише метрів через 200 на зупинці автобус), здійснив маневр, завершуючи який відчув удар.

ОСОБА_3, в свою чергу, зазначив, що у день ДТП рухався на авто прямо по своїй смузі руху. Об»їхавши автобус, чоловік побачив «швидку», яка виїхала зліва. Водій призупинився, в той час як і сталося зіткнення, у результаті якого автомобіль ОСОБА_3 відкинуло праворуч. Як пояснив ОСОБА_3, «швидка» рухалася без увімкненого проблискового маячка та не сигналила.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 та його представника на підтримку апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які заперечували проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 суддею повно і всебічно встановленні всі обставини на підставі наявних матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом в їх сукупності, у відповідності вимогами ст. ст. 251, 253 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 264494 від 16.01.2017 року, ОСОБА_3 23 грудня 2016 р. близько 11.00 год. в м. Харкові на вул. Ленінградській в районі буд.101, керуючи автомобілем Тойота, д.н.з. НОМЕР_1, не обрав безпечну швидкість руху та не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який рухався з увімкнутим проблисковим маячком синього кольору, внаслідок чого сталося зіткнення цих автомобілів. ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 12.1, 3.2 ПДР України.

З метою повного та всебічного розгляду справи судом першої інстанції було призначено автотехнічну експертизу, згідно висновку якої зазначено, що в діях водія ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДРУ, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв»язку з ДТП не вбачається. (а.с. 91-96, том 1). Зазначені обставини були підтверджені поясненнями експерта ОСОБА_7, наданими в судовому засіданні.

Крім того, судом першої інстанції допитані свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, пояснення яких враховано під час винесення постанови.

Оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаний висновок є об*єктивним, грунтується на доказах, зібраних у справі та з ним погоджується і апеляційний суд.

ОСОБА_14, допитаний апеляційним судом у якості свідка, пояснив, що працює разом з ОСОБА_2 Прибувши на місце ДТП, побачив автомобіль Тойота, який стояв на узбіччі, «швидка» - в напрямку моста. Як зазначив свідок, спочатку ОСОБА_3, визнаючи свою вину, не заперечував проти проведення ремонту ТЗ за його рахунок. Однак, відвідавши кілька СТО та дізнавшись ціну ремонту (в районі 80-90 тисяч гривень), відмовився.

ОСОБА_15, також допитана апеляційним судом, пояснила, що працює на посаді інженера безпеки руху у КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». У день, коли мала місце вище зазначена ДТП, на місці події жінка присутня не була. 29.12.17р. вона зустрілася з ОСОБА_3 у приміщенні страхової компанії, де останній надав відеозаписи з відеореєстратора. Як вказувала ОСОБА_15, ОСОБА_3 визнавав свою провину та просив її надати документи для страхової компанії таким чином, щоб визнати обоюдну форму вини у ДТП. При цьому, обіцяв зробити первісний внесок по ремонту автомобіля («швидкої»).

Пояснення зазначених свідків не спростовують правильність висновків суду. Вони не були очевидцями ДТП, а згода ОСОБА_3 на відшкодування ремонту автомобіля не може однозначно свідчити про порушення ним ПДРУ.

Апелянт та його представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ( т.1 а.с. 112), у зв*язку з чим доводи апеляційної скарги щодо позбавлення можливості поставити експерту запитання є неспроможними. Фіксування судового засідання технічними засобами не передбачено нормами КУпАП.

Апеляційний суд вважає за недоцільне призначення у справі повторної судової інженерно технічної експертизи та виклик у судове засідання інспекторів поліції, так як зібраних доказів достатньо для повного, всебічного розгляду справи та постановлення законного рішення.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЛенінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Поновити ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 05 березня 2018 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 ОСОБА_13»яновича до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв»язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1