Справа № 456/733/18 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 33/783/661/18 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м.Львів

Апеляційний суд Львівської області в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю правопорушника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

постановою судді Стрийського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 25 лютого 2018 року о 23:20 годині в м. Стрий по вул. Грабовецькій, біля КХП №2, керував транспортним засобом Peugeot Partner, р.н. НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота водія, не звязана мова, виражене тремтіння рук, порушення координації рухів, від продуття алкотестера «Драгер» на місці порушення ПДР категорично відмовився; у медичному закладі Стрийської ЦРЛ у присутності лікарів продути алкотестер відмовився; у Дрогобицькій МЛ №1 також категорично відмовився продути алкотестер, чим порушив вимоги п. 2.5, 2.9а ПДР України.

Вищевказану постанову оскаржив ОСОБА_1

У апеляційній скарзі просить скасувати вищевказану постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою.

Зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, порушив норми процесуально права. Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає різні склади адміністративних правопорушень, а у протоколі БД №084152 від 25 лютого 2018 року, не зазначено, яке саме правопорушення він вчинив: керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стверджує, що мало місце грубе порушення вимог чинного законодавства працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, бланк протоколу не відповідає вимогам Інструкції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376. Так, відповідно до п.7 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Натомість у протоколі БД №084152 від 25 лютого 2018 року виправлено дату його складання.

Також місцем складання протоколу є м. Стрий, вул. Дрогобицька, приймальне відділення Стрийської ЦМЛ. У протоколі є посилання на висновок Дрогобицької міської лікарні №1, який складено 26 лютого 2018 року о 0:50 год. у дрогобицькій міській лікарні №1. Тобто працівниками поліції внесено додаткові записи після складення протоколу, що є недопустимим.

Звертає увагу на різний час вчинення адміністративного правопорушення зазначений у рапорті працівника поліції і протоколі.

Крім того, апелянт стверджує, що всупереч вимог законодавства при складанні протоколу йому не було розяснено його прав, протокол він не підписував і запис про відмову від підпису протоколу відсутній.

Стверджує, що огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не проводився, акт огляду на стан спяніння не складався, продути в алкотестер 6810 «Драгер» йому не пропонувалося, тому він не міг відмовитися від проходження огляду на стан спяніння.

Вважає, що суд неправомірно відхилив клопотання апелянта про виклик у судове засідання свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4В, а свідчення працівників поліції, не можуть бути обєктивними.

Покази свідка ОСОБА_5 вважає недопустимими, так як такий свідок не вказаний у акті огляду на стан спяніння.

Підкреслює, що у матеріалах справи наявні достатня кількість фактів про те, що на місці зупинки транспортного засобу огляд на стан спяніння не проводився, акт про цю подію у його присутності не складався,а таке мало місце вже під час скерування матеріалів до суду.

Зазначає, що відеозапис відео реєстратора, що знаходився в автомобілі поліції і на якому відсутні будь-які свідки події, судом не взято до уваги.

Також, апелянт вказує, що працівниками Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області порушено порядок огляду водія на стан спяніння, визначений Інструкцією «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу га швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Так, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Найближчим закладом охорони здоровя, якому надано право на проведення огляду на стан спяніння є Стрийська центральна міська лікарня, яка розташована у м. Стрию по вул. Дрогобицькій Львівської області, куди і було доставлено ОСОБА_1

Лікарем Стрийської центральної міської лікарні ОСОБА_6 о 23 год. 50 хв.25 лютого 2018 складено висновок №73, з якого вбачається, що згідно зовнішнього огляду апелянт тверезий.

Однак, такий висновок суд першої інстанції проігнорував, з тих підстав, що до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено відомості за фактом вчинення лікарем-наркологом Стрийської ЦМЛ ОСОБА_6,Т.М. кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Проте внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування без повідомлення особі про підозру, скерування обвинувального акту до суду та прийняття рішення за результатом його розгляду не свідчить про наявність в діях особи ознак кримінального правопорушення. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, що у результаті досудового розслідування у кримінальному провадженні будь-кому предявлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення чи скеровано обвинувальний акт до суду.

Відповідно за відсутності таких процесуальних документів не можна стверджувати, що у висновку лікаря Стрийської центральної міської лікарні ОСОБА_6 №73 від 25 лютого 2018 року містяться неправдиві відомості. Поряд з тим, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні документи, які б свідчили про те, що працівниками Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області цей висновок оскаржувався в судовому порядку.

Отже, працівниками Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області необгрунтовано проігноровано висновок чергового лікаря Стрийської ЦМЛ.

Апелянт стверджує, що працівники поліції безпідставно доставили його до Дрогобицької міської лікарні №1, яка знаходиться за 29 км від місця зупинки транспортного засобу, грубо порушивши його права, вимоги чинного законодавства. У Дрогобицькій міській лікарні будь-яких свідків, крім працівників поліції ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та чергового лікаря не було.

Підкреслює, що у законодавчий актах, які резулюють такі правові відносини, відсутні будь-які положення про те, що працівникам поліції уповноважені на місці проведення огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя надавати оцінку висновку лікаря про результати медичного огляду на стан спяніння та повторно направляти особу для про проведення огляду на стан спяніння в інших заклад охорони здоровя, який визначати на власний розсуд.

Показання свідка ОСОБА_10 наданих під час судового розгляду, про те, що огляд проводився у присутності ще двох лікарів: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 суперечить самому висновку лікаря ОСОБА_10 З підписів на висновку неможливо ідентифікувати ні прізвища осіб ні посади, а отже кому вони належать невідомо.

Всі докази, надані суду на підтвердження наявності у діях ОСОБА_13 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, здобуто з грубим порушенням його права на захист, внаслідок незаконного затримання працівниками працівниками поліції.

Про існування протоколу про адміністративне затримання АА№190110 від 25 лютого 2018 року ОСОБА_1 стало відомо тільки при ознайомленні із справою про адміністративне правопорушення в Стрийському міськрайонному суді, відтак відмовитись від підписання такого протоколу він обєктивно не міг. У такому протоколі наявне виправленння і зазначено аналогічний час як у протоколі про адміністративне правопорушення, хоча допитаний інспектор поліції ОСОБА_14 ствердив, що протокол про адміністративне затримання він склав у приміщенні Стрийського відділу поліції після повернення з лікарні м. Дрогобич.

Вбачається, що протокол пр адміністративне затримання не відповідає положенням ст. ст. 260-261 КУпАП. так як складений він не з метою забезпечення провадження в справах про адміністративне правопорушення, а саме складання протоколу про адміністративне правопорушення та припинення протиправної діяльності, а лише задля приховування протиправних дій працівників поліції.

Також, не відповідає встановленим фактичним обставинам справи інша мета складання протоколу про адміністративне затримання, а саме припинення адміністративного правопорушення, оскільки о 23 год. 20 хв. 25 лютого 2018 року транспортний засіб був вилучений і ОСОБА_1 не міг вчиняти правопорушень, повязаних з безпекою дорожнього руху.

Судом першої інстанції не було досліджено невідповідності, що містяться у протоколі про адміністративне затримання серії АА №1901 10 від 25 лютого2018 року складеного поліцейським ОСОБА_7, та протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 084152, складеному поліцейським ОСОБА_8, не надано належну оцінку розбіжностям, що містяться у цих протоколах.

Зокрема, згідно положення «Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС від 23.05. 2017 №440. якою чітко визначено, що протокол про адміністративне правопорушення складає лише особа, яка затримала правопорушника.

Однак, протокол про адміністративне затримання та протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП складено різними поліцейськими.

Адміністративне затримання тривало більше трьох годин, що суперечить вимогам ст.263 КУпАП, та грубо порушує права апелянта, його особисту свободу та недоторканість.

При адміністративному затриманні ОСОБА_15 був позбавлений можливості отримати правову допомогу, на яку згідно вимог ст. 14 п.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», мав право.

Посилається на практику Європейського суду з прав людини.

Крім того, наголошує, що судом першої інстанції не враховано те, що апелянт перебуває на «Д» обліку в Стрийській центральній міській лікарні з приводу тяжкої форми бронхіальної астми і відповідно приймає медичні препарати, особливо у весняний період, які знімають бронхоспазми, та викликають загальну слабість та почервоніння очей. Оцінку долученій на підтвердження цього довідці, суд не надав.

Зазначає, що суд не взяв до уваги і клопотання про неможливість участі у судовому засіданні у звязку із перебуванням на стаціонарному лікуванні і допитав без участі у судомову засідання ОСОБА_1 - лікарів ОСОБА_6, ОСОБА_10, свідка ОСОБА_5, тим самим не давши змоги апелянту поставити питання цим особам, надати пояснення з приводу їх свідчень, що є порушенням його прав, визначених КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляції, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до переконання, що така не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для її правильного вирішення.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Наявність у діях ОСОБА_16 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2018 року серії БД №084152 вбачається, що ОСОБА_1І категорично відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичних закладах Стрийської ЦМР та Дрогобицької міської лікарні №1 у присутності лікарів, тобто відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

ОСОБА_1 протокол підписав (а.с.2), що спростовує його доводи у тій частині, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення він не підписував.

Слід зазначити, що відмова ОСОБА_16 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, яка була в цьому випадку належним чином зафіксована у встановленому законом порядку, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи апеляції про порушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння та порядку складення протоколу є безпідставними.

Зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення чи скарги на дії поліцейських при його складанні ОСОБА_1 не надавав, відтак підстав для визнання цього доказу недопустимим суд не вбачає.

Згідно із положеннями ст. 266 КУпАП - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до спільного наказу міністерства охорони здоровя та міністерства внутрішніх справ № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, яким затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, лікарем закладу охорони здоровя. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Наказом департаменту охорони здоровя Львівської обласної державної адміністрації від №968 від 10 грудня 2015 року «Про порядок проведення медичних оглядів для виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», визначено, що право проведення медичного огляду для виявлення у водіїв транспортних засобів виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема у м. Стрий належить Стрийській ЦМЛ.

Подія мала місце по вул. Дрогобицька у м. Стрий, про що зазначено у протоколі (а.с.2). Також у протоколі вказано і приміщення приймального відділення Стрийської ЦМЛ, у якій здійснювався огляд особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Із акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 лютого 2018 року № 73, вбачається, що 25 лютого 2018 року о 23:50 год. ОСОБА_1 у приміщенні Стрийської ЦМР відмовився пройти огляд на стан спяніння допомогою спеціального технічного засобу, зі слів алкоголь не вживав, зовнішніх ознак спяніння не виявлено (а.с.30).

Суд апеляційної інстанції цей акт не вважає офіційним документом і доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки печатка і підпис лікаря, що здійснював медичний огляд ОСОБА_1 відсутні. Таке вбачається із копії акту, завіреної головним лікарем Стрийської ЦМР. (а.с.30).

Разом з тим, із висновку та акту щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №76 від 26 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 о 0 год. 50 хв. 26 лютого відмовився від продуття алкотестеру 6810 «Драгер». (а.с. 6,7). Огляд проведено не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його проведення. Відтак поліцейськими дотримано законодавчо визначені умови проведення огляду, передбачені ст. 266 КУпАП.

Таку поведінку ОСОБА_1 суддя першої інстанції вірно визнав, як відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При апеляційному розгляді цієї справи ОСОБА_1 підтвердив, що відмовився від продуття алкотестеру 6810 «Драгер».

Крім того, наявність у діях ОСОБА_16 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_5

Згідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02),«Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено

не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Таким чином апеляційні доводи про нечіткість формулювання обвинувачення ОСОБА_1 є необґрунтовані.

У протоколі про адміністративне правопорушення від 25 лютого 2018 року серії БД №084152 чітко зазначено про категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння.

Отже, апеляційний суд приходить до переконання, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, яка була в цьому випадку належним чином зафіксована у встановленому законом порядку, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому доводи апеляції про порушення особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння є безпідставними.

Відтак, суддя першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та вірно призначив покарання у виді штрафу у суді 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Покликання апелянта у своїй апеляційній скарзі, що він перебуває на «Д» обліку в Стрийській ЦМР та приймає медичні препарати, які знімають бронхоспазми і викликають загальну слабість та почервоніння очей, правового значення при кваліфікації його дій не мають, відтак є неспроможними.

Доводи апеляції, що суд першої інстанції не забезпечив всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи є безпідставні. Суддя дослідив всі наявні докази у справі, дав їм правильну оцінку та вказав у постанові, чим виконав вимоги ст.245 КУпАП.

Безпідставним також є покликання апелянта про те, що мало місце порушення його конституційних прав при адміністративному затриманні. Жодних порушень приписів закону, які регулюють процедуру адміністративного затримання, апеляційним судом не встановлено.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень суддею першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду від 18 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а апеляцію без задоволення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_18