Єдиний унікальний номер 236/903/18 Номер провадження 33/775/248/2018

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2018 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ по адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, при секретарі Самойленко Г.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який не працює, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації та фактичне місце мешкання за адресою: вул. Слави, 60, м. Лиман, Донецької області,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно до постанови судді, 08.04.2018 року о 16:00 год., ОСОБА_2 в с. Щурове, м. Лиман, Донецької області, по вул. Соборна (кол. вул. ОСОБА_3), б/в "Альтаір", керував транспортним засобом, автомобілем GEELY, з державним номером АН 6081 ІІ, з явними ознаками алкогольного сп"яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння та застосування алкотестеру "Драгер" у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків. Тобто ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбаченє ч. 1 ст. 130 КУпАП

Постановою судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 травня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

В апеляційній скарзі на зазначену постанову суду ОСОБА_2, просить скасувати постанову суду і закрити провадження у справі.

Зазначає, що він не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, крім того він звертався з заявою до «Міського наркологічного диспансеру в м. Словянську», де було встановлено, що ознак спяніння не виявлено, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недійсним, так як що жодного доказу про керування його у стані алкогольного спяніння судом не було доведено, він був тверезий, а тому його провина відсутня. Крім того, вважає, що поліцейськими при складанні адміністративного протоколу було допущено ряд процесуальних порушень.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав у повному обємі доводи апеляційної скарги та просив скасувати постанову Краснолиманського суду Донецької області від 18.05.2018 року. Підтвердив, що дійсно відмовився від продуття алкотестеру «Драгер», у присутності понятих, оскільки поспішав. Зазначив, що він не перебував у стані алкогольного спяніння, що підтвердив лікар, де він пройшов освідчення через 3 години.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, врахувавши доводи наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову суду слід залишити без змін, за таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 травня 2018 року, повністю відповідає вимогам ст. 280 КУпАП. Судом першої інстанції в повному обсязі зясовані всі обставини справи.

Так, відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, суд правильно визначив, що не виконання такого обовязку з боку водія є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Теж саме передбачено в зазначеній Інструкції, зокрема ст. 6 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (дал - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Таким чином, не був порушений порядок, обумовлений вимогами закону при складанні протоколу за адміністративні правопорушення даної категорії, а саме запропоновано використати спеціальний технічний засіб для встановлення стану спяніння.

Як зазначено у ст. 7 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції були дотримані вимоги передбачених ст. 266 КУпАП при проведені огляду водія, сам ОСОБА_2 не заперечував, що відмовився від продуття алкотестеру, тому були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Вважаю, що суддя правильно послався, як на доказ провини правопорушника, що ОСОБА_2 порушено вимоги ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Саме за порушення вимог ст. 130 КУпАП, що полягало у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_2 обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № Бр 017520 від 08.04.2018 р., який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, особистими поясненнями ОСОБА_2, в яких він особисто пояснив, що алкостестер «драгер» продувати, а також їхати в медичний заклад на освідчення відмовляється, зазначивши, що вживав пиво.

Правопорушник ОСОБА_6 у судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанції, пояснив, що не визнає себе винним, а також пояснив, що він не знаходився у стані алкогольного спяніння, тому вважає, що його безпідставно притягли адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, при цьому вважаю, що суддя правильно послався, як на доказ провини правопорушника на протокол про адміністративне правопорушення, письмове пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан спяніння.

Тому доводи ОСОБА_2 про те, що відсутні докази по справі про наявність в його діях порушення вимог п.2.5 .ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність відповідно ст. 130 КУпАП, є безпідставними та до уваги суду не приймаються.

За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 в судовому засіданні суду першої інстанції повністю доведена у законному порядку. Пояснення свідків, які дослідив суд, являються достовірними та сумнівів у їх законності у апеляційного суду не виникає.

Крім того, суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про недотримання вимог поліцейських при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі підозри про перебування водія стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції, оскільки вона передбачає порядок проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння також у закладі охорони здоров'я.

Доводи ОСОБА_2, що він за власним бажанням пройшов освідчення в Словянському наркологічному диспансері, де в нього не виявили ознак спяніння, суд до уваги не бере, оскільки він притягнений до адміністративної відповідальності за відмову від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку. Крім того, з моменту складання протоколу щодо нього пройшло понад 3 години, при огляді не був присутній працівник поліції, як це передбачено Інструкцією.

З огляду на викладене постанова судді є законною та обґрунтованою. Висновок судді відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та детально викладеними в постанові доказами, що узгоджуються між собою та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, а тому не має підстав для скасування постанови судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 травня 2018 року стосовно ОСОБА_2

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 18 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Е.Л. Ковалюмнус