ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3940/18
провадження № 3/753/1746/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2018 р. Суддя Дарницького районного суду міста Києва Леонтюк Л. К. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Києва, громадянин України, адреса проживання : АДРЕСА_1, працює на СТО - механіком, освіта неповна вища, не одружений, РНОКПП НОМЕР_1 за ст.130 ч.1 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

25 лютого 2018 року о 03 год. 15 хв. в місті Києві на вулиці Анни Ахматова, № 6 водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем BMW 730 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме розширені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2. 5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав, вказав 25 лютого 2018 року не керував в стані будь - якого сп"яніння, та надав свої письмові, які долучені до матеріалів справи. Також вказав що на даний час у відділ внутрішньої безпеки Національної Поліції України подані скарги, на дії працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши надані матеріали, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису тощо, а згідно ч. 2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган ( посадова особа ) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2. 9 ( а ) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вважаю, що вина ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп"яніння, також підтверджується:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 447341 від 25 лютого 2018 року ( а. с. 1)

- поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( а. с. 2 )

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожний наведений вище письмовий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь - яких законних підстав не довіряти вказаним письмовим доказам та поясненням свідків, оскільки вони узгоджуються між собою.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_2 не оскаржувалися.

Також встановлено, що матеріали справи не містять доказів того, що зі сторони працівників поліції до ОСОБА_2 або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції ( висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо ) ОСОБА_2 суду не надав.

Отже, вказані вище показання ОСОБА_2 є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами по справі, поясненнями працівників поліції, а тому вважаю, що ОСОБА_2 надав суду вказані показання з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ",ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі " Коробов проти України " Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення " поза розумним сумнівом ". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Враховуючи встановлені обставини, у суду відсутні будь - які сумніви, що керував транспортним засобом та будучи зупиненим працівниками поліції відмовився про від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння, а тому вважаю, що в діях ОСОБА_2 вбачаються ознаки складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні стягнення, суд, відповідно до вимог статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність.

Аналізуючи з наявних матеріалів справи, щодо особи правопорушника суд приймає до уваги, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп"яніння.

Крім цього враховую, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, який є джерелом підвищеної небезпеки, в стані алкогольного сп"яніння, був дуже небезпечним водієм та своїми неконтрольованими діями представляв загрозу життю, здоров"ю та особистому майну громадян.

У рішенні по справі « О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов"язки у правовому полі.

Розмір штрафу слід визначити відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції » № 1446 - VІІІ від 07 липня 2016 року, який набрав законної сили 27 липня 2016 року, та який посилює відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення, що вбачається достатнім для досягнення мети, передбаченої статтею 23 КУпАП, а саме щодо виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самою особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія ( посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом ) відповідної категорії; водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, особа, яка вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України, керуючи транспортним засобом, маючи посвідчення водія відповідної категорії є водієм у розумінні ПДР та положень ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров"я України № 1452 / 735 від 09 листопада 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413 / 27858 ч. 2 п. 7 визначено : що установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 промеле алкоголю в крові.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух » учасники дорожнього руху зобов"язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до « Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан сп"яніння в заклади охорони здоров"я та проведення огляду з використанням технічних засобів », ознаками знаходження особи у стані сп"яніння є: п. п. 1. 1. 2 . Наявність ознак наркотичного чи іншого сп"яніння: наведені вище ознаки алкогольного сп"яніння ( крім запаху алкоголю з рота ), а також звужені чи дуже широкі зіниці, які майже не реагують на світло, сповільненість рухів чи відповідей на запитання. Специфічною ознакою можуть бути численні сліди від ін"єкцій на руках чи тілі. Відповідно до абз. 4 п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року за N 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті », для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП, не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп"яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України « Про судовий збір » у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір в розмірі 0, 2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 352 гривні 40 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 33 - 35, ст. 284, ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 10 200 ( десяти тисяч двісті ) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 - на користь держави судовий збір в розмірі 352 ( триста п"ятдесят дві ) гривні 40 копійок.

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Копію постанови направити для виконання УПП в м. Києві .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва, також постанова може бути опротестована прокурором відповідно до вимог ст. 290 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя ЛЕОНТЮК Л.К.