АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю захисника-адвоката Падалка К.В., який діє в інтересах ОСОБА_4, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4 з його апеляційною скаргою на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 8 грудня 2017 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення 01.12.2017 р. о 23 год. 50 хв., по проспекту Перемоги, 84, водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом марки «Хюндай», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння. Згідно результату огляду проведеного за допомогою алкотесту "Drager"№ 293 від 01.12.2017 р., який показав 0,85 %, ОСОБА_4 керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. А відтак своїми діями ОСОБА_4 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 8 грудня 2017 року, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він був пропущений з поважних причин, а оскаржувану постанову суду скасувати із закриттям провадження у справі відносно нього, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає наступне.

28 грудня 2017 року Апеляційним судом міста Києва було винесено постанову про повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_5, який діяв в інтересах ОСОБА_4, оскільки вона була подана особою, що не мала на це повноважень. Про винесення вказаної постанови ОСОБА_4 стало відомо лише 2 лютого 2018 року із сайту ЄДРСР. У зв'язку із чим, ОСОБА_4 не мав можливості своєчасно подати повторно апеляційну скаргу.

Щодо обґрунтувань апеляційної скарги то апелянт зазначає, що працівники поліції не навели жодну підставу зупинки транспортного засобу, при цьому, повідомили що у водія наявні ознаки алкогольного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою технічного пристрою "Drager". З результатами проведеної перевірки на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, який показав 0,85 проміле ОСОБА_4, категорично не погодився, про що свідчить запис у протоколі, та просив інспекторів поліції провести повторну перевірку та доставити його до відповідного медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння.

Отже, апелянт вважає, що суд першої інстанції не здійснив всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, дослідження доказів наданих по справі, не врахував допущених порушень працівниками поліції, а також пояснень, які надавались мною в засіданні та вирішив справу виключно на матеріалах складених працівниками патрульної поліції, що є грубим порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим просить задовольнити його апеляційні вимоги.

Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 8 грудня 2017 року, передбачені ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе його поновити, оскільки пропущений він був з поважних причин.

Заслухавши пояснення захисника Падалка К.В., який діє в інтересах ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши викладені в ній доводи та матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, суд першої інстанції у свої постанові, посилається на протокол про адміністративне правопорушення не беручи до уваги пояснень ОСОБА_4, та на результати огляду на стан сп'яніння, який проведений за допомогою технічного пристрою «Драгер», не взявши при цьому до уваги той факт, що технічний пристрій яким проводився огляд на стан алкогольного сп'яніння - Alcotest 6820 не дозволений до використання, оскільки вказаний прилад відсутній у визначеному переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.03.2010 № 33.

До того ж, як пояснив ОСОБА_4, на місці проведення огляду працівники поліції не надали жодного документу, який би підтверджував правомірність використання вказаного приладу та на прохання рКононець Ю.І, про проходження огляду на стан сп'яніння в спеціальному закладі охорони здоров'я, працівниками поліції було відмовлено.

Більш того, до апеляційного суду надано пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які завірені нотаріальним порядком. Свідки в своїх поясненнях одноголосно стверджують, що за весь час їхнього відпочинку ОСОБА_4 алкоголь не вживав взагалі, вживав їжу та безалкогольні напої. Також повідомили, що на момент їхньої зустрічі в кафе ОСОБА_4 був тверезий та його поведінка не мала жодних ознак алкогольного сп'яніння.

Слід також зазначити, що розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_4І, у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, суд залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні: направлення ОСОБА_4 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; а також рапорт поліцейського, який зупиняв автомобіль із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу.

Таким чином, фактично, вина ОСОБА_4 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 не повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 8 грудня 2017 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 8 грудня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/966/2018

Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Скорін А.В.