Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/43/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року, суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Онуфрієв В.М., за участю секретаря Ковальової Н.Д., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та в її інтересах адвоката ОСОБА_4 та ОСОБА_5, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, працюючу ПП «Дельта-Сервіс», проживаючу ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 визнано винною у тому, що вона 28.09.2017 року о 09 год., в м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 46/91, керуючи транспортним засобом Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджуючись з прийнятим рішенням, просила поновити строк для подачі скарги на постанову суду першої інстанції, який пропущений з поважних причин, скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Свої вимоги обґрунтувала тим, що у справі не доведено вину та не зібрано докази про вчинення нею адміністративного правопорушення.

Так, у відповідності до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, за порушення якого відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення, визначається, що перед початком руху, перестоюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам процесу. Таким чином, даний пункт ПДР України регламентує дії водіїв транспортних засобів щодо початку та зміни його напрямку. Відповідно до схеми місця ДТП, автомобіль її, ОСОБА_3, розташований справа (авто 1), а автомобіль ОСОБА_5 - зліва (авто 2). У автомобіля ОСОБА_3 при ДТП пошкодження покриття переднього бамперу, лівого крила, а у ОСОБА_5 - вмятина на лівому крилі та двері. Якщо її автомобіль знаходився справа від автомобіля потерпілого, то пошкодження авто ОСОБА_5 повинно було б бути при ДТП справа, а не зліва, як це зазначено на схемі. А тому зафіксовані механічні пошкодження, свідчать про те, що зіткнення взагалі не відбулось. Вона, ОСОБА_3, вину свою не визнала, правил дорожнього руху - не порушувала. Також вказала, що судом при розгляді справи допущено істотне порушення вимог закону, що є безумовною підставою для скасування постанови. Так, свідок ОСОБА_6, заявлений захисником, який двічі зявлявся в судові засідання не був допитаний судом, а в наступне судове засідання на 27.12.2017 року не мав змоги зявитися перебуваючи у відрядженні. Незважаючи на це, суд у постанові вказав, що свідок не з'явився. Крім того, взагалі не опитано ОСОБА_3 та не взято до уваги її покази. Вказала, що суд взяв до уваги показання ОСОБА_7, який є зацікавленою особою, показання інспекторів поліції, які не бачили та не могли бачити та не бути свідками дорожньо-транспортної пригоди, а ними складено протокол та схему ДТП по факту самої пригоди, що і підтверджує той факт, що схема ДТП складена некоректно та не відповідає самим обставинам. Судом першої інстанції не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів в конкретній дорожній ситуації та механічні пошкодження виявлені і зафіксовані на схемі місця дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, поза увагою суду залишились при наведених обставинах дані щодо конкретної ділянки дороги, а в подальшому і розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги. Сукупність досліджених доказів, зафіксованих слідів, розташування транспортних засобів та наявних на них пошкоджень, а також пояснень зазначених учасниками дорожньо-транспортної пригоди дає підстави прийти висновку про те, що автомобіль керований ОСОБА_3 рухався у вказаній смузі руху з дотриманням ПДР, фактичним підтвердженням чого слугують розташування транспортних засобів після дорожньо-транспортної пригоди, що узгоджується з механічними пошкодженнями виявленими на транспортних засобах, а також зафіксованих слідах на місці пригоди. Вказала, що ні захисник, ні сама ОСОБА_3, 27 грудня 2017 року не були присутні при оголошені судом постанови про адміністративне правопорушення, а її копію ОСОБА_3 отримала на поштовому відділені лише 13 січня 2018 року, про що мається відповідна відмітка в матеріалах справи, а тому вважає, що нею не пропущено строк для подачі скарги.

Заслухавши ОСОБА_3 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_4, які просили поновити строк на апеляційне оскарження та задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_5 який просив відмовити у задоволені апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 у судовому засіданні суду першої інстанції 27 грудня 2017 року не була присутня, копію постанови отримала на поштовому відділені лише 13 січня 2018 року, про що мається відповідна відмітка на зворотному поштовому повідомленні, наявному в матеріалах справи, а тому строк на апеляційне оскарження ОСОБА_3 не пропущено.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, захисником ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_8 в суді першої інстанції заявлялося клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9, яким відомі обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Дані свідки викликалися в судове засідання на 12 год. 29.11.2017 року. Свідок ОСОБА_6 29.11.2017 року в судове засідання зявився, що підтверджується підписом в розписці про виклик в судове засідання на 15 годину 13.12.2017 року (а. с. 26). Також даний свідок зявився і в судове засідання 13.12.2018 року, яке за клопотанням ОСОБА_3 відкладено на 16 год. 50 хв. 27.12.2017 року. Свідок ОСОБА_9 про час та місце розгляду справи не був повідомлений належним чином, оскільки повістки про виклик до суду поверталися за закінченням строку зберігання.

Разом із тим, суд першої інстанції в супереч вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи виніс постанову у справі без допиту заявлених захисником свідків, що є порушення права на захист у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню із ухваленням нової постанови.

Відповідно до п. 10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачаться із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №079509 від 28.09.2017 року, ОСОБА_3 28.09.2017 року о 09 год., в м. Кропивницький по вул. В.Перспективна, 46/91, керуючи транспортним засобом Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1, при зміні напрямку руху, не впевнилась в безпечності та скоїла зіткнення з автомобілем Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила п. 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції вину не визнала та надала пояснення, з приводу того, що обїжджала з переду стоячий автомобіль включивши поворот, коли здійснювала обїзд почула удар автомобіля Daewoo Lanos.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_6 вказав, що був очевидцем ДТП та бачив як водій автомобіля Тойота відїжджала від узбіччя та в цей час за нею відїжджав позаду від узбіччя автомобіль Део та сталося зіткнення.

Разом із тим, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №079509 від 28.09.2017 року (а. с.1), схемою місця ДТП, доданою до протоколу (а. с. 2), поясненням ОСОБА_5 (а. с. 4) та поясненням самої ОСОБА_3 (а. с. 5). Крім того, вина ОСОБА_3 підтверджується поясненнями інспекторів поліції ОСОБА_10 та ОСОБА_11 наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, з яких вбачається, що ОСОБА_3 рухалася в правій смузі та обїжджала авто, яке було припарковано та не впевнилась в безпечності при зміні напрямку руху, складали схему ДТП. Також, вина ОСОБА_3 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_5, який підтримав обставини зазначені в протоколі обставини ДТП. З даних пояснень вбачається, що дистанція до ОСОБА_3 була приблизно 0,5 м., максимально 1 м., свідків ДТП не було. На схемі дистанція була, заднє ліве колесо автомобіля ОСОБА_3 та переднє праве колесо його автомобіля були на одній відстані. Вказані докази у їх сукупності є взаємоузгодженими між собою та відповідають дійсним встановленим у судовому засіданні обставинам справи.

Враховуючи викладене доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, стосовно того, що відповідно до схеми місця ДТП автомобіль ОСОБА_3 розташований справа (авто 1), а автомобіль потерпілого зліва (авто 2), у автомобіля ОСОБА_3 при ДТП пошкодження покриття переднього бамперу, лівого крила, а у ОСОБА_5 - вмятина на лівому крилі та двері, тобто автомобіль правопорушника знаходився справа від автомобіля потерпілого, а тому пошкодження авто ОСОБА_5 повинно було б бути при ДТП справа, а не зліва, як це зазначено на схемі є безпідставними, на переконання апеляційного суду вказане є технічною помилкою, що підтверджується схемою ДТП, поясненнями як ОСОБА_3 так і ОСОБА_5 та наданими в судовому засіданні ОСОБА_5 фотознімками долученими до матеріалів справи.

Крім того, про винність у даному ДТП водія ОСОБА_3 також вказує розташування автомобілів після скоєння дорожньо-транспортної пригоди та характер пошкоджень автомобілів.

При цьому, суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_6 оскільки вказані показання не узгоджуються із встановленими у судовому засіданні дійсними фактичними обставинами справи та не узгоджуються з показаннями ОСОБА_3, яка вказала, що здійснювала обїзд з переді стоячого автомобіля на узбіччі.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП апеляційний суд всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини даної справи і, врахувавши дослідженні по справі докази, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Разом із тим, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

За таких обставин, оскільки адміністративне правопорушення вчинено 28.09.2017 року, тобто з дня його вчинення минуло більше ніж три місяці тому, ОСОБА_3 слід визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі підлягає закриттю, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 27 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі ст. 38, п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 закрити у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2