АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі судді-доповідача ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, мешканку с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, - визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 28.12.2017 року о 16 год. 24 хв. в м.Чернівці по вул. Руська, 250 керувала автомобілем «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився з її згоди лікарем-наркологом, чим порушила п. 2.9-а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження від ОСОБА_2, в якій вона просить скасувати постанову районного суду як незаконну, закривши провадження по справі у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому апелянт посилається на те, що на місці зупинки проходити огляд на стан алкогольного спяніння із використанням приладу «Драгер» їй не пропонували і вона не відмовлялася, натомість працівники поліції, в порушення вимог закону повезли її відразу до закладу охорони здоровя. Вказує, що вона автомобілем не керувала. Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.01.2018 року провадження відносно неї було повернуто начальнику УПП в м.Чернівці для доопрацювання, однак вимоги районного суду виконано так і не було, а матеріали справи повторно було направлено до суду. Районний суд даним обставинам належної оцінки не надав, чим допустив неповноту судового розгляду.

В заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт просить поновити їй строк для оскарження у звязку із тим, що 20.03.2018р. суддя рішення не оголошував, в передбачений законом порядок і строк копію рішення, їй не надсилав, а копію постанови вона отримала лише 07.05.2018р.

Справа №33/794/396/18 Головуючий у І інстанції: Галичанський О.І.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

ЄУН №725/160/18

Розглянувши справу, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 під час судового розгляду справи хоч і була присутня, однак будь-яких відомостей про те, що їй було оголошено зміст постанови суду в матеріалах справи не має, як і не має відомостей про надіслання ій копії постанови від 23.03.2018р. в строки і в порядок, передбачений ст.285 КУпАП. За таких обставин апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин, а тому його слід поновити.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Так, відповідно до постанови суду 1 інстанції ОСОБА_2 28.12.2017 року о 16 год. 24 хв. в м.Чернівці по вул. Руська, 250 керувала автомобілем «Шевроле Авео», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився з її згоди лікарем-наркологом, чим порушила п. 2.9-а Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Як на доказ винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення та висновок лікаря про перебування останньої в стані алкогольного спяніння.

Але, на думку апеляційного суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП базується на недопустимих доказах, тобто доказах, які отриманні із порушенням порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного спяніння.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного спяніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного спяніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного спяніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, а саме, при перегляді відеозапису з бодікамер працівників поліції, які складали протокол відносно ОСОБА_2, останній проходити огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, працівниками поліції не пропонувалось, остання не відмовлялася від такого огляду на місці зупинки автомобіля. Натомість остання була затримана працівниками поліції та відразу доставлена у заклад охорони здоровя для її освідчення на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, працівники поліції в порушення вимог наведеного закону, освідчили правопорушницю на стан алкогольного спяніння в закладі охорони здоровя, не пропонуючи їй пройти такий огляд на місці зупинки, що на думку апеляційного суду, свідчить про грубе порушення встановленого ст.266 КУпАП та розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а тому апеляційний суд вважає, що проведений огляд ОСОБА_2 на стан спяніння є недійсним, а його результати не можна використати як доказ вини останньої у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, вимогами ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

При цьому матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем марки ОСОБА_3», державний номерний знак НОМЕР_1 та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Інших належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП в постанові суду першої інстанції не зазначено, а в матеріалах справи вони відсутні.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованою, невмотивованою, та постановленою з порушенням вимог ст.245 КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_4