ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3972/18
провадження № 3/753/1773/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в Державній прикордонній службі України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_3 біля буд. № 1 по вул. Харченка в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_3 свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що дійсно 25.02.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. працівники поліції зупинили належний йому автомобіль «Subaru», однак він не керував автомобілем, тоді як за кермом перебував його знайомий ОСОБА_4 Він в свою чергу перебував в цей час в даному автомобілі як пасажир та перебував на задньому пасажирському сидінні цього автомобіля. Після того, як ОСОБА_4 припаркував автомобіль «Subaru Forester» біля кафе по по вул. Харченка, 1 в м. Києві, то, не виходячи з автомобіля, пересів на пасажирське переднє сидіння, та через декілька хвилин до них підійшли працівники поліції, які попросили документи на автомобіль. Він надав на перевірку документи, та працівники поліції не прийнявши до уваги його заперечення про те, що ОСОБА_4 був за кермом автомобіля, склали відносно нього протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В подальшому 25.02.2018 року він самостійно звернувся до Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія», де відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №002307 від 25.02.2018 року у нього ознак сп'яніння не було виявлено.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив покази ОСОБА_3 щодо обставин зупинення автомобіля «Subaru Forester» та зазначив, що саме він перебував за кермом цього автомобіля, а не ОСОБА_3, який в цей час знаходився на задньому пасажирському сидінні даного автомобіля.

Допитаний в якості свідка інспектор патрульної поліції ОСОБА_5 в суді пояснив, що 25.02.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. під час патрулювання екіпажем патрульної поліції, в складі якого він перебував, біля кафе, що за адресою: м. Київ, вул. Харченка, 1, був зупинений автомобіль «Subaru», який почав виїжджати з кафе без увімкнення габаритних вогнів та рухався назустріч патрульному автомобілю. Він бачив, що під час руху за кермом автомобіля перебував ОСОБА_3, а поряд з ним на передньому пасажирському сидінні знаходився його товариш. Підійшовши до цього автомобіля, з переднього пасажирського сидіння вийшов товариш ОСОБА_3, а сам водій ОСОБА_3 в цей час пересів на заднє пасажирське сидіння, та під час спілкування з працівниками поліції мав явні ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. При цьому ОСОБА_3 заперечував факт керування транспортним засобом. Разом з тим, оскільки працівники поліції бачили, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_3, останньому в присутності двох свідків поліцейськими було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп'яніння як за допомогою газоаналізатора «Драгер», так і в медичному закладі, проте ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду, зазначаючи про те, що він самостійно в подальшому звернеться до медичного закладу для проведення такого огляду.

Інший інспектор патрульної поліції Прокопенко О.М. також зазначив, що 25.02.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. під час патрулювання 25.02.2018 р. приблизно о 01 год. 00 хв. був помічений автомобіль «Subaru», який виїжджав з кафе, що за адресою: м. Київ, вул. Харченка, 1 без увімкнення габаритних вогнів. Підійшовши до цього автомобіля, з заднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_3, який після зупинення пересів з місця водія на заднє пасажирське місце. При спілкуванні з ОСОБА_3 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, які перелічені в протоколі. На вимогу пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 відмовився, після чого ним було складено на ОСОБА_3 протокол за ознаками порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР України. Інший пасажир автомобіля після зупинення вийшов з переднього пасажирського сидіння, при цьому він не мав при собі посвідчення водія. В подальшому в ході огляду автомобіля під водійським сидінням було виявлено посвідчення водія, належне ОСОБА_3

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення БД № 447465 від 25.02.2018 року / а.с.1/, пояснення свідків, які засвідчили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння /а.с.2/, відеозапис з нагрудних камер інспекторів поліції /а.с.3/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що водій ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів. Після зупинки ОСОБА_3 відмовився пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану сп'яніння всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України у присутності двох свідків.

Обговорюючи позицію ОСОБА_3, яку підтвердив в судовому засіданні його знайомий свідок ОСОБА_4, суд не може взяти до уваги доводи зазначених осіб про те, що за кермом транспортного засобу «Subaru» перебував саме ОСОБА_4, а ОСОБА_3 знаходився на задньому пасажирському сидінні, оскільки ці твердження спростовуються поясненнями свідка -інспектора поліції ОСОБА_5, який в судовому засіданні пояснив, що коли транспортний засіб «Subaru» рухався назустріч патрульному автомобілю, він особисто бачив, що за кермом перебував саме ОСОБА_3, який згодом пересів з водійського місця на заднє пасажирське. На пасажирському сидінні поряд із водієм в той час перебував свідок ОСОБА_4 Також при оцінці показів свідка ОСОБА_4 на предмет їх належності, суд враховує, що свідок ОСОБА_4 не зміг пояснити суду, чому саме після зупинення автомобіля працівниками поліції він пересів з водійського місця на пасажирське, звідки згодом вийшов. Крім того, не заслуговує на увагу позиція захисника про неможливість працівниками поліції побачити водія в салоні тонованого автомобіля «Subaru», оскільки з відеозапису вбачається, що водійське місце добре оглядається, а лобове скло автомобіля не тоноване.

Крім того, суд ураховує, що посилаючись на неправомірні дії працівників поліції, які на думку ОСОБА_3 безпідставно склали на нього протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, останній не звертався в установленому законом порядку до правоохоронних органів зі скаргами на неправомірні на його думку дії поліцейських.

Разом з тим, суд не може взяти до уваги в якості належного доказу відсутності в діях ОСОБА_3 невідповідностей вимогам ПДР медичний висновок щодо результатів огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння, складений на підставі самостійного звернення водія до медичного закладу, оскільки законом не передбачено можливостей звільнення водія від обов'язку проходження огляду на стан сп'яніння, а навпаки пунктом 2.5 ПДР України встановлений безумовний обов'язок пройти огляд на стан сп'яніння на вимогу поліцейського за наявності у водія ознак такого сп'яніння на місці зупинення або в медичному закладі у супроводженні інспекторів поліції у разі відмови від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до п. 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. Проте з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_3 в присутності двох свідків на вимогу працівників поліції взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, маючи візуальні ознаки алкогольного сп'яніння, які зазначені в протоколі.

А в цілому позицію ОСОБА_3 та його захисника суд визнає суперечливою, оскільки посилаючись на відсутність підстав для проходження огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_3 все ж таки самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов зазначений огляд, а також вважає цю позицію такою, що спростовується сукупністю наведених доказів та розцінює її як намагання уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп'яніння, з урахуванням наявності ознак такого стану під час керування транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Роз'яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв