Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, проживає за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 2 квітня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.04.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 26 лютого 2018 року близько 21 години 32 хвилин ОСОБА_3, який керував автомобілем Ford д/н НОМЕР_2 на вул. Кільцева дорога, 9/1 у м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) і повторно протягом року вчинив дане правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на недотримання суддею місцевого суду положень ст.ст.245, 251, 280 КУпАП щодо всебічності, повноти і об'єктивності з'ясування обставин справи. Не заперечує, що, дійсно, був зупинений поліцейськими і, оскільки перебував у стані втоми, вони сприйняли це як ознаки алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки він відмовився, однак всупереч вимогам ч.3 ст.266 КУпАП не був направлений до закладу охорони здоров'я.

Оскільки згідно з п.2.9 "а" ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1616/2018 Постанова винесена суддею Оздобою М.О.

Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

токсичних речовин, і порушення вимог вказаної норми утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, такий стан має бути підтверджений у встановленому законом порядку. Відповідні докази у справі відсутні, і опис поліцейським стану водія, який характерний для тверезої особи, не застосування технічних приладів та не проведення лабораторних досліджень, на переконання ОСОБА_3, дають підстави стверджувати про неправомірність дій поліцейських при складанні протоколу.

Під час розгляду справи суд не допитав свідків, не дав можливості скористатися юридичною допомогою, чим порушив його право на захист, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані в:

- протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5, у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, що також зафіксовано на записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського;

- рапорті інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві, згідно з яким після зупинки автомобіля Ford д/н НОМЕР_3 за порушення водієм вимог п.2.9 "в" ПДР і виявлення у нього ознак наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагували на світло, поведінка не відповідала обстановці, тремтіння пальців рук) на пропозицію пройти огляд у лікаря нарколога водій ОСОБА_3 відмовився;

- довідці, витягу з бази "АРМОР" та постанові Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, у відповідності з якими провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, і встановлено, що він 02.07.2017 року, керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння ухилився.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

До того ж, ОСОБА_3 сам не заперечував, що відмовився від проходження огляду, пояснюючи це тим, що начальник сказав йому займатися цим питанням у вільний від роботи час, що він і зробив, чекав у черзі з 8 до 13 години, а потім лікар пояснив, що проходження огляду та отримання висновку вже є недоцільним. Але, враховуючи наявність винесеної щодо нього постанови Подільського районного суду м. Києва від 27.10.2017 року, він не міг не усвідомлювати наслідків відмови.

Доводи ОСОБА_3 про порушення поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП та п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, не відповідають дійсності.

Відповідно до вимог п.6 вказаної Інструкції у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності свідків, зазначено ознаки наркотичного сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

При цьому посилання в апеляційній скарзі на положення п.2.9 "а" ПДР і те, що стан алкогольного сп'яніння повинен бути підтверджений у встановленому законом порядку, є недоречними, адже ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження у встановленому порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння. І, складаючи протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський зазначив про порушення саме вимог п.2.5 ПДР.

Стосовно тверджень про відсутність у справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, слід зауважити наступне.

Вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_3 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров'я, а згідно з п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія на стан наркотичного сп'яніння проводиться лише у закладі охорони здоров'я, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Безпідставними є і твердження ОСОБА_3 про допущені суддею порушення норм процесуального права.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що він заявляв клопотання про виклик свідків. Не уклав правопорушник і угоду із захисником, що свідчить про те, що він сам не забажав реалізувати своє право на отримання юридичної допомоги.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 2 квітня 2018 року, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 200 /однієї тисячі двохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 /двадцять тисяч чотириста/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 /три/ роки за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн