Справа № 159/1004/18 Провадження №33/773/326/18 Суддя в 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області ОСОБА_1, з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, на постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним за те, що він, 23 лютого 2018 року о 00 год. 15 хв. по вул.Театральній, 6 в м.Ковелі Волинської області, керував автомобілем марки «Сітроен» н.з. РLZ 28XV перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на те, що рішення суду першої інстанції прийняте без врахування фактичних обставин справи, а зібрані та досліджені в ході судового розгляду справи докази не є достатніми для визнання ОСОБА_2 вини у вчиненні вищевказаного правопорушення. Зазначає, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального права. Не заперечував проти проходження тесту на стан алкогольного спяніння на місці зупинки поліцейськими, однак був доставлений на огляд в медичний заклад. Просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, повернути вилучене в нього згідно протоколу про адміністративне правопорушення посвідчення водія ЯНА № 586160.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Вчинення ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджено зібраними у справі і дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №136222 від 23.02.2018 року (а.с.1), який підтверджує, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння від підпису якого відмовився; висновком № 97 від 23.02.2018 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), який підтверджує, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння, рапортом інспектора роти №1 бат.№2 полку №2 УПП у м.Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_4, який повідомив, що під час патрулювання був зупинений автомобіль марки «Сітроєн» під керуванням ОСОБА_2 за порушення вимог п.31.4.3 «в» ПДР України, під час спілкування з яким, було виявлено в нього ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, невідповідність поведінки обстановці, хитка хода, відтвореним в судовому засіданні відео та аудіо відеозаписами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно притягнув його до адмінвідповідальності, оскільки в той день алкогольних напоїв не вживав, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

Посилання ОСОБА_2 на те, що медогляд у Ковельській ЦРЛ було проведено всупереч вимогам чинного законодавства, спростовується вищезазначеним медичним висновком № 97 від 23.02.2018 року, а також даними відтвореного в судовому засіданні технічного запису з якого вбачається, що медогляд ОСОБА_2 було проведено лікарем відповідно до вимог чинного законодавства та встановлено наявність в нього стану алкогольного спяніння.

Не визнання вини правопорушником ОСОБА_2 суд розцінює, як спосіб уникнення відповідальності. В матеріалах адміністративної справи достатньо доказів вини правопорушника у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Місцевим судом спростовано доводи ОСОБА_2 в частині заперечення винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Висновки суду належно мотивовані в судовому рішенні.

Доводи апелянта про порушення норм закону при складанні матеріалів справи та проведення огляду на стан спяніння в розумінні ст.266 КУпАП не є такими, що тягнуть за собою скасування судового рішення.

За таких обставин, вважаю, висновки суду першої інстанції про порушення водієм п.п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, правильними.

У поданій апеляційній скарзі особа, що притягується до адміністративної відповідальності, нових доказів суду апеляційної інстанції не надала.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, який не є працевлаштованим, є інвалідом третьої групи, учасником бойових дій та обґрунтовано визначив стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2018 року щодо нього без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя П.П.Борсук