АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/5708/17 Номер провадження 33/786/564/18Головуючий у 1-й інстанції Хіневич В. І. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Нізельковська Л.В.

за участі особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 06 березня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2. визнаний винуватим в тому, що він 08.12.2017 року, о 06.40 год., по вул.Леонова, 50, в м.Кременчук Полтавської області, керував автомобілем „Mazda 323, д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння (дуже розширені зіниці очей, що не реагують на світло, порушена мова, порушена координація рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, оскільки справу було розглянуто за його відсутності. Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, оскільки перебував на момент її слухання в умовах СІЗО, а про результат розгляду справи йому стало відомо лише 06.04.2018 року, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника, а про результати розгляду справи ОСОБА_2 стало відомо лише 06.04.2018 року, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об'єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Факту керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду в установленому порядку на стан сп'яніння ОСОБА_2 не оспорює. При цьому зазначає, що він на даний момент перебуває під вартою, не може своєчасно сплатити штраф, а тому вважав несправедливим розмір накладеного стягнення, а також просив застосувати відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Доводи правопорушника про суворість накладеного адміністративного стягнення є слушними.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ч.2 ст.130 КпАП України. Однак, в протоколі не вказано про наявність у його діях кваліфікуючої ознаки повторність, передбаченої вказаною нормою закону.

Суддя місцевого суду, кваліфікуючи дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вказав, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України. Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя визначив розмір штрафу більший, ніж передбачено санкцією вказаної статті.

Враховуючи викладене, постанову судді необхідно змінити та пом'якшити накладене адміністративне стягнення, визначивши його у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КпАП України.

В той же час, вимога ОСОБА_2 щодо відстрочки виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу не може бути предметом апеляційного розгляду у даному провадженні.

Так, згідно з ч.2 ст.301 КпАП України, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Оскільки питання про відстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення суддею суду першої інстанції не вирішувалось, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити рішення про розстрочку в даному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 06 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Крюківського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 06 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Пом'якшити накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення та вважати його притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказати, що у разі несплати штрафу в п'ятнадцятиденний строк, штраф буде стягнено в порядку примусового виконання постанови у подвійному розмірі, який становить 20400 гривень.

В іншій частині залишити постанову без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська