АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18травня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі щодо неї закрито, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови, 22 квітня 2017 року о 07 год. 18 хв., в м. Києві по вул. Милославська, на автомобільній стоянці «Прометей», водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, здійснюючи рух заднім ходом, не впевнилась в безпечності свого маневру та здійснила зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Своїми діями, водій ОСОБА_1 порушила вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вважаючи незаконним та необґрунтованим оскаржуване рішення, просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2018 року, а матеріали даної справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП направити до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення та надання оцінки діям водія ОСОБА_2 щодо порушення ним п.п. 12.3, 12.9 «б» ПДР України.

При цьому, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права зазначає, що суд першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, розглянув справу без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи в їх сукупності, не з'ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, формально підійшов до розгляду даної справи, що призвело до винесення незаконного та необґрунтованого рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи.

Вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме внаслідок одноособових дій іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2, який в порушення вимог п.п. 12.3, 12.9 ПДР України, під час керування транспортним засобом не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну і при виникненні небезпеки для руху або перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1.

Також вказує, що приймаючи рішення про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, суд не врахував та не дав належної правової оцінки наявному в матеріалах справи висновку експертного дослідження №19/12-1/9-ЕД/17 від 19.06.2017 року, яким було встановлено наявність порушень вимог правил дорожнього руху з боку іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Фольксваген», ОСОБА_2та поясненням експерта ОСОБА_3, який проводив вищезазначене експертне дослідження і судовому засіданні підтвердив факт порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України.

Крім того зазначає, що суд не врахував наявність дорожнього знаку 3.29 ПДР України встановленого при в'їзді на стоянку, яким обмежена максимальна швидкість руху по території цієї стоянки до 5 км/год, а також безпідставно прийняв до уваги та послався в оскаржуваній постанові від 12.02.2018 року, як на доказ її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, на наявну в матеріалах справи довідку від 29.01.2018 року за підписом інспектора УПП у м. Києві Слюсаренка Т.А. про результати додаткової перевірки по даній справі, оскільки викладені у ній обставини не відповідають дійсності і суперечать матеріалам справи.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1, вислухавши її пояснення на підтримку доводів поданої апеляційної скарги та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2017 року о 07 год. 18 хв., в м. Києві по вул. Милославська, 23, на території автомобільної стоянки «Прометей», відбулось зіткнення транспортних засобів, а саме автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1 з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За наслідками цієї дорожньо-транспортної пригоди на місці події 22.04.2017 року працівниками поліції відносно водія ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1заперечувала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та пояснила, що 22.04.2017 року приблизно о 07 год. 30 хв., на автомобільній стоянці «Прометей», яка знаходиться на вул. Милославська в м. Києві, керуючи автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, виїжджала з місця паркування. Впевнившись у відсутності перешкод на своєму шляху, вона повільно розпочала рух заднім ходом, однак в цей час несподівано відчула дуже сильний удар у задню частину її транспортного засобу від автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який, незважаючи на обмеження максимальної швидкості руху по території автомобільної стоянки «Прометей» 5 км/год, рухався з явним перевищенням швидкості.

Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з вини водія автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2, який всупереч вимог п.п. 12.9, 12.3 ПДР України, рухаючись з перевищенням максимально допустимої швидкості встановленої на даній ділянці, під час керування транспортним засобом не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не зреагував на її зміну і при виникненні небезпеки для руху або перешкоди не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, в результаті чого здійснив зіткнення з її автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1.

Також наголошувала, що наведені нею обставини повністю підтверджуються даними висновку експертного дослідження №19/12-1/9-ЕД/17 від 19.06.2017 року, яким було встановлено порушення вимог правил дорожнього руху з боку іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2, які з технічної точки зору, перебувають у причинному зв'язку з настанням даної ДТП.

Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - водій автомобіля «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2в судові засідання призначені на 27.03.2018, 19.04.2018 та 18.05.2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що є дані в матеріалах справи (а.с. 131, 135), клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та об"єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які узгоджуються між собою, а тому суд правильно поклав їх в обґрунтування прийнятого рішення.

Такими доказами є відомості, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №162504 від 22.04.2017 року, складеному відносно ОСОБА_1щодо порушення нею п. 10.9 ПДР України, згідно якого, водій автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1, на території автомобільної стоянки «Прометей»в м. Києві, рухаючись заднім ходом не впевнилась в безпечності свого маневру та здійснила зіткнення з автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів(а.с. 2); дані схеми місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення автомобілів, їх взаємне розташування на проїзній частині та зазначено перелік і локалізація пошкоджень отриманих внаслідок ДТП (а.с. 3); пояснення водіїв ОСОБА_1та ОСОБА_2 щодо обставин виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 4-6); відомості про механізм зіткнення автомобілів зазначені у довідці від 29.01.2018 року щодо результатів додаткової перевірки по даній справі за підписом інспектора УПП в м. Києві Слюсаренка Т.А. (а.с. 66), а також дані про характер та локалізацію отриманих пошкоджень, що відображено на фотографіях, які містяться в матеріалах справи (а.с. 21-24).

Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пунктом 10.9 ПДР передбачено, що під час руху заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху, він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Вимога цього пункту ПДР означає, що перед початком руху заднім ходом водій повинен переконатися, що позаду немає пішоходів або інших перешкод. В умовах обмеженої або недостатньої видимості слід виявляти особливу обережність, а при необхідності скористатися допомогою іншої особи. Перед цим потрібно проінструктувати його і домовитися про сигнали, що оповіщають про зміну обстановки позаду транспортного засобу. Використання допомоги іншої особи під час руху заднім ходом не звільняє водія від відповідальності за дотримання безпеки дорожнього руху.

Проте, цих вимог Правил дорожнього руху водієм автомобіля «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_1не дотрималась, оскільки для забезпечення безпеки руху заднім ходом не звернулась за допомогою інших осіб, а спостерігала за дорожньою обстановкою позаду транспортного засобу за допомогою штатних дзеркал заднього виду, що з урахуванням руху керованого нею автомобіля «Тойота» заднім ходом з паркувального місця на території автомобільної стоянки «Прометей» виявилось недостатнім для забезпечення безпеки руху.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, в тому числі ті, на які посилався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, апеляційний суд вважає, що під час розгляду даної справи суддею належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка, внаслідок чого ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому слід зазначити, що хоча рух заднім ходом не суперечить ПДР України, водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 10.9 ПДР належним чином не впевнилась, що своїм маневром вона не створить небезпеки або перешкод іншим учасникам дорожнього руху, а тому її дії знаходяться у прямому причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційні посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП не були всебічно, повно та об'єктивно з'ясовані обставини даної справи, не виявлено дійсних причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, а рішення, яким її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, було постановлено без врахування висновку експертного дослідження №19/12-1/9-ЕД/17 від 19.06.2017 року, яким було встановлено порушення вимог правил дорожнього руху з боку іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а наявний в матеріалах справи висновок експертного дослідження №19/12-1/9-ЕД/17 від 19.06.2017 року, на який посилається ОСОБА_1, як на доказ своєї невинуватості у порушенні Правил дорожнього руху України, не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП оцінюється судом у сукупності з іншими доказами у справі, який встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того слід зазначити, що працівниками поліції не складався протокол про адміністративне правопорушення відносно іншого учасника даної дорожньо-транспортної пригоди - водія автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_2, а тому апеляційні вимоги ОСОБА_1 про скасування судового рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та направлення до Управління патрульної поліції у м. Києві матеріалів справи для належного оформлення та надання оцінки діям водія ОСОБА_2 щодо порушення ним п.п. 12.3, 12.9 «б» ПДР України не грунтуються на вимогах закону, є безпідставними, оскільки суд не наділений повноваженнями встановлювати винуватість іншого водія у вчиненні адміністративного правопорушення під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Отже, з урахуванням сукупності наявних в матеріалах справи доказів, які є належними і допустимими, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин даної справи та які беззаперечно вказують на факт порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення заявленого нею під час апеляційного розгляду справи клопотання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи, оскільки остання не навела належного обґрунтування доцільності проведення вказаної експертизи.

Таким чином, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 12.02.2018року є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та направлення матеріалів справи до Управління патрульної поліції у м. Києві для належного оформлення та надання оцінки діям іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/1142/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.