Справа № 752/8586/18
Провадження №: 3/752/4383/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 року

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В.,розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції у м.Києві ДПП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_1, який працює, ідентифікаційний номер відсутній, про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

згідно з протоколом ОСОБА_1 19.04.2018 року о 12 години 35 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по бул. Дружби Народів, 2, у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, пр-т Визволителів, 6. Встановлено стан алкогольного сп'яніння, чим гумен С.М. порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, не визнав та пояснив, що під час проходження тесту за допомогою приладу газоаналізатор «Драгер» у лікаря, він не погодився з його результатами, оскільки алкоголь не вживав і взагалі його не вживає. У зв'язку з чим він звернувся до лікаря з проханням провести лабораторне дослідження з відбором біологічних зразків, але йому було в цьому відмовлено без наведення жодних мотивів. До лікаря нарколога він поїхав добровільно саме з метою здати аналізи, оскільки поліцейським та приладу «Драгер» не довіряв. Проте лікар лише запропонував йому пройти тест на приладі «Драгер», при цьому трубку, в яку він дув, йому дали вже використану, а не нову. На його заперечення лікар не відреагував.

ОСОБА_1 послався на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/7, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за 1413/27858, у якій не передбачено можливість встановлення діагнозу без лабораторних досліджень. Крім того, відповідно до відповіді від 31 січня 2018 року заступника міністра охорони здоров'я О. Лінчевського на запит адвоката С.Мороз. ними було встановлено, що термін сертифікації приладу «Drager Alcotest 6810» закінчився ще 10 лютого 2015 року. Відтоді "Драгер" не проходив повторну сертифікацію, і його вилучено Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази, переглянувши диск з відеозаписом з нагрудних камер поліції, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Пояснення ОСОБА_1, надані в суді,узгоджуються з даними відеозапису, згідно яких останній після його зупинки та вказівки на наявні у нього ознаки алкогольного сп'яніння, наполягав на проходженні огляду у лікарні. Після прибуття до лікарні, працівник поліції одразу повідомив лікарю, що він, ОСОБА_1, перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Лікар його не оглядав, а запропоновував пройти тест на приладі «Драгер», при цьому трубка для проходження тесту була надана йому не нова, а вже використана, що є порушенням вимог Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспорті засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, перебування під виливом лікарських препаратів, що знижують увагу швидкість реакції.

В подальшому, згідно даних відеозапису, ОСОБА_1, не погодившись з результатами приладу, наполягав на відібранні у нього біологічних зразків для спростування даних приладу «Драгер», проте йому було безпідставно в порушення вимог Інструкції, наведеної вище, також відмовлено.

На думку суду, враховуючи й те, що результати приладу «Драгера» були на межі допустимої законом норми, огляд ОСОБА_1 за вищеописаних обставин проведений з грубим порушенням вимог Інструкції та прав громадянина, тому суд вважає наданий висновок лікаря-нарколога неналежним та не допустимим доказом.

Свідки, вказані у протоколі, на неодноразові виклики до суду не з'явились, тому здійснити їх допит з метою підтвердження чи спростування пояснень ОСОБА_1 не виявилось можливим.

Разом з тим, у суду відсутні будь-які дані не довіряти даним, зафіксованим на відеозапису, які в повній мірі узгоджуються з поясненнями особи, тому суд покладає дані докази в основу свого рішення.

Інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у справі немає. Протокол про адміністративне правопорушення, враховуючи висновок суду щодо висновку лікаря-нарколога, не може слугувати доказом у справі, оскільки складений на підставі неналежного доказу.

Враховуючи викладене, вважаю встановленим, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 а ПДР не доведена, відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У зв'язку з цим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя : Бондаренко Г.В.