Справа № 138/993/18
Провадження № 33/772/410/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В.,

розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 на постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.04.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 41 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки вул. Головна, 73, с.Брониця Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянки України, українки, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.41 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року визнано ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (пятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) коп.

Згідно постанови Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року ОСОБА_2, перебуваючи на посаді голови СТ «Гірське», в порушення вимог ст.21, 24 КЗпП України здійснила фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), підмінила його договором цивільно-правового характеру при прийомі на роботу з 01.01.2017 по 01.01.2018 та з 01.01.2018 по 01.03.2018 продавцем алкогольних напоїв та тютюнових виробів в магазині села Оленівка Могилів-Подільського району ОСОБА_3.

ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу з доповненнями, просила скасувати постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року , якою її визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та закрити провадження у справі .

Вимоги апеляційної скарги з доповненнями мотивовано тим, що протокол про адміністративну правопорушення всупереч ст. 255 КУпАП складено неуповноваженою на те особою, інспектором праці ОСОБА_4, яка не є посадовою особою центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, а також не уповноважена виконавчим комітетом Оленівської сільської ради.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 «Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці є центральним органом виконавчої влади у сфері нагляду за додержанням законодавства про працю.

Як убачається з матеріалів справи, директором «СГ «Гірське було укладено цивільно-правовий договір з працівником. Порядок укладання цивільно-правових договорів регулюється нормами цивільного законодавства, тому спір щодо правомірності укладеного договору повинен вирішуватися у судовому порядку за позовом особи чиї права порушено на підставі Цивільного кодексу. Вказані рішення судів про визнання цивільно-правових договорів такими, що укладені на підміну трудових відносин, тобто удаваними, відсутні, а недійсність таких угод прямо не передбачена законом, тому твердження інспектора праці про намір приховати реально існуючі трудові відносин не грунтуються вимогам закону.

Крім того, ОСОБА_3 працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за основним місцем роботи.

З огляду на вищевикладене у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції , дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП посилався лише на наявність в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення щодо неї та акту перевірки долученого до протоколу, не зясувавши при цьому всіх обставин справи, що мають значення у справі ( в тому числі те, що проводилося інспекційне відвідування чи невиїзне інспектування юридичної особи, на дату проведення перевірки, договорів ЦПХ був припиненим та в магазині не здійснювалася діяльність СГ «Гірське», магазин перебував в оренді ФОП ОСОБА_5 та на підставі трудового договору реалізовував товари продавець ОСОБА_3С.) чим допустив неповноту судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП не є доведеною, оскільки суддя суду першої інстанції не виклав обставин адміністративного правопорушення із зазначенням нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке правопорушення, не вказав, які саме конкретні дії вчинила ОСОБА_2 в порушення вимог законодавства про працю, не дослідив безпосередньо в судовому засіданні наявні у справі докази та не надав їм відповідної правової оцінки, не обгрунтував та не вмотивував своє рішення.

Таким чином, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною, обгрунтованою та належним чином вмотивованою, тому це судове рішення підлягає скасуванню на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, а справу на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП закриттю.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, надала заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення у її відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримала повністю.

Дослідивши доводи апеляційної скарги з доповненнями та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, інспектором праці ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення № 02-18-75/02 від 07.03.2018 року про те, що укладаючи цивільно- правовий договір директор СТ «Гірське» ОСОБА_2 з громадянкою ОСОБА_3 на періоди з 01.01.2017 року по 01.01.2018 року, 01.01.2018 року по 01.03.2018 року порушила вимоги ст. 24 КЗпП та ст. 21 КЗпП, а саме ч.3 ст.41 КУпАП, підмінивши таким чином трудовий договір на договір цивільно-правового характеру.

Статтею 41 ч.3 КУпАП передбачено відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Судом першої інстанції в порушення вимог ст. 280 КУпАП не зясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом не дано належної оцінки викладеному у протоколі про адміністративне правопорушення від 07.03.2018 року у якому зазначено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено цивільно-правовий договір на період з 01.01.2017 року по 01.01.2018 року, а також з 01.01.2018 року по 01.03.2018 року, підмінивши трудовий договір на договір цивільно правового характеру.

При цьому судом не перевірено та не проаналізовано дані обставини.

Натомість суд зазначає, що ОСОБА_3 працювала продавцем товарів у магазині, який знаходиться у спільному для використання приміщенні як приватним підприємцем, так і СТ «Гірське» одночасно на підставі трудового договору від 01.06.2010 року з підприємцем ОСОБА_5 та цивільно-правового договору, укладеного з товариством « Гірське» в особі голови СТ «Гірське» ОСОБА_2

Вказуючи про доведеність вини ОСОБА_2, суд не проаналізував всі обставини, не прийняв до уваги розяснення Міністерства соціальної політики від 23.04.2010 року № 115/13/133-10 про те, що виконання робіт, надання послуг громадянином може здійснюватися, як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема на підставі цивільно-правового договору.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення цивільно - правові договори з ОСОБА_3 були укладені у відповідності до норм цивільного законодавства.

Висновки суду, що відносини між СТ "Гірське" та ОСОБА_3 мають ознаки трудових, однак завуальовані ОСОБА_2 під цивільно-правові належним чином невмотивовані.

Оцінка цивільно-правових договорів, перевірка їх законності до компетенції суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення не відноситься.

При цьому суд не звернув увагу на те, що викладення суті адміністративного правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідає диспозиції ч.3 ст. 41 КУпАП, якою не передбачено відповідальність за підміну трудового договору на договір цивільно - правового характеру .

Згідно ст. 251 КУпАП одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не містить фактичних даних, на основі яких можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими.

Суд першої інстанції не здійснив розгляд усіх складових елементів правопорушення, не проаналізував надані докази при ухваленні рішення, дійшов невірного висновку, щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та доведеності події адміністративного правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, наявні підстави для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.3 ст. 41 КУпАП за відсутність події і складу адміністративного правопорушенняна підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу з доповненнями ОСОБА_2 задоволити.

Скасувати постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.04.2018 року щодо ОСОБА_2 за ст. 41 ч.3 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 41 ч.3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: