Справа № 152/783/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2018 року м. Шаргород

Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області Соколовська Т.О.,

з участю особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 29.05.2018 року о 19 годині в м. Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Панфіловців керував мотоблоком "Форте", без державного номерного знака, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер». Результат позитивний - 0,58 проміле, чим порушив пункт 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У процесі перевірки матеріалів ОСОБА_1 винуватим себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених вище, не визнав та пояснив, що 29 травня 2018 року приблизно о 19 годині в місті Шаргород Вінницької області по вулиці Героїв Панфіловців, він за кермом мотоблока "Форте" їхав додому в с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області, де був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому продути прилад - алкотест "Драгер", що й він зробив, оскільки був абсолютно тверезим. Внаслідок продуття ним приладу, результат був позитивний і склав 0,58 проміле. Хоча він і заперечував результат тесту та пояснював, що алкоголю не вживав, проте працівники поліції склали протокол за керування ним мотоблоком в стані алкогольного спяніння, який він підписав, вказавши, що з результатом не згоден. Також ОСОБА_2 пояснив, що одразу після цього, 29 травня 2018 року, він поїхав в Шаргородську ЦРЛ, де звернувся до чергового лікаря для проведення медичного огляду з метою виявлення (не виявлення) у нього стану алкогольного спяніння. Огляд було проведено лікарем терапевтом ОСОБА_3, яка пройшла спеціальну підготовку та підвищення кваліфікації з діагностики станів спяніння. В результаті огляду на стан алкогольного спяніння встановлено, що він тверезий, про що лікарем був складений відповідний акт.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 (далі - Інструкція), огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів викладено у розділі ІІІ вказаної Інструкції.

Відповідно до п.3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи. Лікар (фельдшер) повинен ознайомитися з документами особи, яку оглядає (паспорт, особисте посвідчення, посвідчення водія тощо) (за наявності) (пункти 4, 5 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з пунктами 15, 16, 17 розділу ІІІ Інструкції, за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя (п.20 розділу ІІІ Інструкції).

З метою зясування обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1, судом було направлено до головного лікаря Шаргородської ЦРЛ відповідний запит про надання копії акту медичного огляду з виявлення стану алкогольного спяніння у ОСОБА_1 від 29.05.2018 року та долучених до нього документів.

З копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2018 року, складеного лікарем ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за його самозверненням, зокрема вбачається, що під час огляду ОСОБА_1 орієнтований у часі та просторі, його поведінка адекватна, міміка звичайна, хода без порушень, в позі Ромберга стійкий, виконує точні рухи; тремтіння повік, язика, пальців відсутнє, однак нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження не встановлено, запах алкоголю з рота відсутній. Також з даного акту вбачається, що ОСОБА_1 обстежувався спеціальним технічним засобом для визначення наявності або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі «Алкофор 105», результат якого станом на 21 годину 35 хвилин 29.05.2018 року показав 0,19%. Висновок та діагноз за результатами огляду ОСОБА_1 «тверезий».

До акту медичного огляду ОСОБА_1 Шаргородською ЦРЛ також додано копію посвідчення про проходження підвищення кваліфікації лікаря, який проводив медичний огляд - ОСОБА_3. З цього посвідчення вбачається, що лікар-терапевт ОСОБА_3 з 17.10.2017 по 31.102017 проходила підвищення кваліфікації у Вінницькому національному медичному університеті імені ОСОБА_4 за циклом удосконалення «Клініка та діагностика станів спяніння».

Акт медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.05.2018 року суд приймає до уваги, як належний доказ невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858,проведений лікарем, який пройшов спеціальну підготовку та виніс заключення (висновок) із використанням вимірювальної техніки спеціального технічного засобу «Алкофор 105», дозволеного МОЗ України та підтвердженого сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Інспектор СРПП Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5, який складав протокол про адміністративне правопорушення, інших доказів, які достовірно вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не представив.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність обєктивних і субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

КУпАП визнає відсутність у діянні складу (сукупності обєктивних і суб'єктивних ознак) адміністративного правопорушення як обставини, що виключають провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Приймаючи до уваги вище викладене, а також те, що судом використані всі можливі заходи для встановлення істини по справі, вважаю, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу про адміністративні правопорушення України. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Т.О.Соколовська