Провадження № 33/792/235/18
Справа № 686/1854/18 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А. Л.
Категорія: ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О, з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду від 3 квітня 2018 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1, 12.01.2018 року о 20 год. 20 хв., в м. Хмельницькому, по вул. Камянецькій, 25, керував транспортним засобом Nissan Х-Trail, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки строк на її оскарження пропустив з незалежних від нього причин, так як участі в розгляді справи не брав, копію оскаржуваної постанови отримав лише 17 квітня 2018 року.

В поданій апеляційній скарзі вважає постанову місцевого суду незаконною, необєктивною та передчасною, просить її скасувати та закрити провадження у справі у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, або за відсутності складу адміністративного правопорушення, звільнити його від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує на порушення його права на захист, оскільки суд розглянув справу у його відсутності, маючи на день винесення постанови його заяву про відкладення розгляду справи у звязку з хворобою та лікуванням. Зазначає, що автомобілем не керував, а керувала його дружина, погодився проходити огляд на стан алкогольного спяніння під тиском поліцейських. З результатами огляду він був не згідний, що видно з відеозапису нагрудної камери поліцейського, проте пройти огляд на стан алкогольного спяніння у закладі охорони здоровя йому не запропоновано. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні ознаки алкогольного спяніння. По суті порушення будь-яких пояснень він не давав та не відмовлявся від їх надання.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки такий пропущений з поважних причин. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній при проголошенні постанови 3 квітня 2018 року, а її копію отримав лише 17 квітня 2018 року, про що є розписка в матеріалах справи (а.с. 22 «а»).

А тому, апеляційний суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови поважними та поновлює його.

Що стосується апеляційної скарги, то заслухавши пояснення апелянта та його захисника на підтримку такої, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.

Висновок судді про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

В апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що судом при винесенні постанови не було дотримано вимог ст. 268 КУпАП, чим порушено його право на захист, так як останній не брав участь у судовому засіданні. З результатами огляду на стан спяніння не погоджувався і вказав, що за кермом автомобіля Nissan Х-Trail, номерний знак НОМЕР_1, не перебував, автомобілем керувала його співмешканка. Із відеозапису, долученого до матеріалів справи, чітко не видно, щоб він виходив з водійського крісла. Натомість, вказує що виходив саме із пасажирського крісла. Зазначив, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд до уваги брати не може, оскільки такі не попередженні про кримінальну відповідальність.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що за кермом автомобіля Nissan Х-Trail, номерний знак НОМЕР_1, перебувала вона, а не ОСОБА_1

Хоча ОСОБА_1 винним себе не визнає, його винуватість у вчиненні вищезазначеного адмінправопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, досліджених як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Зокрема, даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 262887 від 12 січня 2018 року, згідно якого 12 січня 2018 року о 20 год. 20 хв. в м. Хмельницький по вул. Камянецька, 25, ОСОБА_1 керував транспортним засобом NISSAN X-TRAIL, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння (а.с. 1);

- роздруківки тесту № 800 з технічного засобу Drager Alkotest 6820, з якої видно, що особою, яку 12 січня 2018 року о 20 год. 55 хв. тестують є ОСОБА_1, результати тесту 1,56 %0 (а.с. 3);

- акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, підписаного двома свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якого вбачається, що у ОСОБА_1 було виявлено запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя та позитивний результат 1,56 %0 (а.с. 4);

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що в їх присутності водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану спяніння за допомогою приладу «Драгер» ( а.с. 5,6).

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адмінправопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими, на увагу не заслуговують і спростовуються вищезазначеними доказами.

Ці докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що суд розглянув справу у його відсутність, чим порушив право на захист та справедливий судовий розгляд, не є беззаперечною підставою для скасування постанови суду.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про те, що розгляд справи відбудеться 29.01.2018 року о 10 год. 00 хв. у Хмельницькому міськрайонному суді Хмельницької області. Зазначене підтверджено підписом останнього в графі протоколу «особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» (а.с. 1). Однак, розгляд справи у той день не відбувся.

Судове засідання було відкладено на 13.02.2018 року на 17 годину 00 хвилин. Повідомлення ОСОБА_1 про вказане судове засідання підтверджується його розпискою наявною в матеріалах справи (а.с. 18). Однак, 12 та 13 лютого ОСОБА_1 подав заяви про відкладення слухання справи. Суд, задовольняючи його заяви, означену справу слуханням відкладав до 3 квітня 2018 року до 10 години 00 хвилин. Проте, ОСОБА_1, будучи завчасно повідомленим про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 23 березня 2018 року (а.с. 20), знову 2 квітня 2018 року подав заяву про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 3 квітня 2018 року ОСОБА_1 в черговий раз не зявився.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обовязковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обовязковою.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП, з дотриманням строків розгляду даної справи, здійснив її судовий розгляд у відсутність ОСОБА_1

Окрім того, в апеляційній інстанції було відновлене право ОСОБА_1 як на особисту участь у судовому засіданні, так і на доведення своєї невинуватості належними та допустимими доказами.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній на те, що останній цікавився розглядом справи апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки незалежно від цього вказане не забезпечило його особисту участь у судовому засіданні суду першої інстанції.

Твердження апелянта про те, що з результатами огляду на стан спяніння за допомогою спеціального приладу «Драгер» останній не погодився, при цьому працівниками поліції не було запропоновано йому пройти огляд в закладі охорони здоровя, не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів

Так, в матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який складений в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 У вказаному акті у графі «з результатами огляду згоден» наявний особистий підпис ОСОБА_6

Що стосується тверджень апелянта про те, що огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу останній погодився проходити лише під тиском поліцейських на увагу суду також не заслуговує, так як таке не підтверджене доказами, наявними в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_1 не надавав жодних пояснень по суті вчиненого адміністративного правопорушення та не відмовлявся від таких суд до уваги не приймає з наступних підстав.

Так, згідно з п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, особа яка притягується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Отже, надання пояснень є правом особи, яку притягують до адміністративної відповідальності, а не обовязком. Натомість, таким правом ОСОБА_1 не скористався.

Доводи апеляційної скарги про те, що транспортним засобом Nissan Х-Trail, номерний знак НОМЕР_1 керував не ОСОБА_1, а його цивільна дружина ОСОБА_5 не заслуговують на увагу суду, оскільки з відеозапису вказаної події жодним чином не вбачається, що автомобілем керувала остання. Натомість, з нього ж видно, що з транспортного засобу виходив лише ОСОБА_1

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Таким чином, обєктивних даних, які вказували б на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, немає.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 3 квітня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно.:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_7