№755/1778/18
№3/755/1275/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 107959, ОСОБА_1, 23 вересня 2017 року о 01 годині 05 хвилин, керував автомобілем НОМЕР_1, у м. Києві по вул. Визволителів, 6, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. У присутності двох свідків відмовився від медичного огляду. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України.

У судовому засідання захисник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заявила письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки здійснивши аналіз доказів, які були надані Управлінням патрульної поліції у м. Києві, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №107959, рапорту старшого лейтенанта ОСОБА_3, пояснень свідків, відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, встановлено, що вони не відповідають дійсним обставинам справи та ними підтверджується факт порушення інспектором патрульної поліції Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоров'я № 1452/735 від 09.11.2015 року, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 року за № 1413/27858, норм Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі - Порядок №1103 від 17.12.2008 року) та норм ст. 266 КУпАП. Так, автомобіль НОМЕР_2, взагалі був зупинений біля Центрального універмагу м. Києва за адресою: вул. Хрещатик, 38, Шевченківський район м. Києва та за цією адресою поліцейським ОСОБА_1 взагалі не пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, тому останній від такого проходження не відмовлявся. У свою чергу, поліцейський, не отримавши відповідної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, відвіз останнього до нібито закладу охорони здоров'я за невідомою адресою для проходження такого огляду.

Відповідно до пунктів 1-5 Розділу 2 вказаної Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових і електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння, поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності і свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Зокрема, пунктом 6 Розділу 2 вказаної Інструкції встановлено, що огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Відповідно до п. 7 Розділу 2, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення, відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№ 107959 від 23 вересня 2017 року, інспектором поліції ОСОБА_3 у ньому зазначено тільки про те, що правопорушник відмовився від медичного огляду на стан сп'яніння при свідках, однак взагалі не зазначено, чи пропонувалось особі, яка керує транспортним засобом, пройти огляд на визначення перебування у стані алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що є грубим порушенням вимог Інструкції 1452/735 та вимог ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП. Як слідує з протоколу та рапорту, інспектор поліції вказав, що водій відмовився від медичного огляду, однак ст. 130 КУпАП передбачає відмову від огляду на стан сп'яніння, що має різні правові значення, оскільки за змістом ст. 266 КУпАП, медичний огляд водія можливий лише після його огляду на місці зупинки автомобіля або відмови від нього з посиланням на запропонований технічний засіб. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Зі змісту відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, вбачається, що відеозапис розпочинається з того, що на ділянці місцевості, якої саме, не відомо, знаходиться автомобіль патрульної поліції, ОСОБА_1 та декілька осіб. у цей час, один із поліцейських, хто саме, не відомо, разом з особою в цивільному одязі (при цьому анкетні дані, якої не встановлено під час відеозапису) на капоті вищезазначеного транспортного засобу, заповнюють якийсь аркуш паперу. Далі, у ході заповнення такого аркушу паперу, один із осіб, який знаходився біля ОСОБА_4 запитав, чи пройде він огляд. При цьому, який саме огляд пропонувалося ОСОБА_4 пройти, не повідомили. Після чого, особа, яка в той час заповнювала вищезазначений аркуш паперу, відразу констатувала відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, хоча таку відмову ОСОБА_1 не надавав. У цей час, на відеозаписі з'являється ще одна невідома особа у цивільному одязі. У свою чергу, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 попросив, щоб йому надали сертифікат відповідності, запропонував проти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, але останньому було відмовлено.

Згідно з вищезазначеного відеозапису, огляд ОСОБА_1 на стан сп'яніння, проводився не на місці зупинки автомобіля за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 38, а також не в приміщені закладі охорони здоров'я. З наданого відеозапису взагалі не вбачається саме зупинку автомобіля НОМЕР_2, знаходження за кермом саме ОСОБА_1 та самого автомобіля. У свою чергу, на відеозаписі зафіксовано невідому ділянку місцевості, яку жодним чином інспектор поліції не ідентифікував. На відеозапису не було встановлено, що за особи в цивільному одязі були присутні під час заповнення аркушу паперу, невідомо, який аркуш паперу заповнювався та ким. При цьому, вказаний відеозапис не відображає повної картини руху автомобіля НОМЕР_2, від моменту нібито порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху до моменту його зупинки. З нагрудної камери патрульного поліцейського не вбачається та іншим жодним чином не зафіксовано, що на місці зупинки водія, ОСОБА_1 повідомлено про причину його зупинки, не представився поліцейський, не оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз'яснено особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки, не оголошено протокол про адміністративне правопорушення, не заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи. Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6Г лише поставили свій підпис на вже заповненому протоколі, а не приймали участь у його складанні та не були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога. Огляд особи на стан алкогольного сп'яніння проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, вважається недійсним.

Крім того, було порушено не лише порядок проведення огляду на стан сп'яніння, а також порушено порядок оформлення матеріалів огляду на стан сп'яніння. Згідно з пунктом 9 зазначеної Інструкції № 1395 від 07.11.2015 року, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов'язки, після чого, оголошується протокол про адміністративне правопорушення, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Відповідно до змісту наданого відеозапису, вказані дії поліцейськими не вчинювалися. З відеозапису вбачається, що інспектор поліції не роз'яснив вищезазначені права ОСОБА_1 та не запропонував останньому скористатися юридичною допомогою. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД№107959 не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема, ОСОБА_3 внесено до вищезазначеного протоколу неправильні відомості, а саме «вулиця Визволителів, 6», оскільки на території Дніпровського районну м. Києва, так і Печерського районну м. Києва відсутня така вулиця, є проспект Визволителів, але не вулиця Визволителів. У Протоколі не зазначено місця фактичного зупинення автомобіля НОМЕР_3, яким є вул. Хрещатик. 38, Шевченківського району м. Києва, що підтверджується такими доказами, як покази свідка ОСОБА_7, письмовими показами ОСОБА_1 ОСОБА_3 не було зазначено: місце складання протоколу, місце вчинення адміністративного правопорушення, суть адміністративного правопорушення, зазначено лише те, що водій відмовився від проходження медичного огляду. Зупинка автомобіля НОМЕР_3 біля Центрального універмагу м. Києва за адресою вул. Хрещатик, 38, Шевченківський район м. Києва є незаконною, оскільки відсутні будь-які докази, які підтверджують, що саме ОСОБА_1 були порушені правила дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повністю підтримав клопотання захисника, зазначив, що всі викладені обставини відповідають дійсності, з протоколом про адміністративне правопорушення відносно нього категорично не згоден, тому просив закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що в той вечір він з ОСОБА_1 виїхали разом повечеряти. У подальшому, автомобіль був зупинений поліцейськими біля універмагу ЦУМ у м. Києві. Причиною зупинки було начебто те, що вони колесом на автомобілі стали на стоп-лінію, після чого, інспектор попросив надати документи. Зазначив, що в той вечір вони алкогольних напоїв не вживали, ОСОБА_1 не перебував у будь-якому стані сп'яніння. На місті зупинки ніхто ОСОБА_1 пройти освідування технічним засобом «Драгер» не пропонував, ніяких інших осіб, крім інспекторів на місті не було. У подальшому, ОСОБА_1 сів до автомобіля поліцейських та вийшовши звідти повідомив, що поїде на медичне огляд, залишивши, при цьому, йому документи та ключі від автомобіля.

У судове засідання неодноразово викликався інспектор патрульної інспекції УП в м. Києві та свідки, однак, до суду ніхто не заявився.

Заслухавши думку захисника ОСОБА_2, ОСОБА_1, дослідивши наявні матеріали, приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Однак, у супереч вимогам ст. 251 КУпАП, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що особа керувала автомобілем, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Зокрема, згідно зі ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, у судовому засіданні захисником ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було надано послідовні та логічні пояснення викладені вище, що не викликають сумніву щодо їх достовірності, тому суд бере їх до уваги. З наданих пояснень та доказів вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» та у лікаря-нарколога для визначення стану сп'яніння, що вказує на відсутність вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, як вбачається з пояснень ОСОБА_1, так із пояснень свідка ОСОБА_7, автомобіль був зупинений за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 38, де ніхто не запропонував пройти огляд на стан сп'яніння спеціальним технічним засобом, що у подальшому би стало підставою для проходження огляду в медичному закладі.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Як зазначила, захисник у судовому засіданні, ОСОБА_1 сам запропонував проїхати до медичного закладу для огляду, оскільки в стані сп'яніння не перебував, що зафіксовано на відеозапису. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 начебто за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, однак, з відеозапису цього не вбачається, зокрема, Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2 та вивчивши надані ними докази, вважаю, що їх пояснення та докази, надані під час судового засідання, знайшли своє підтвердження.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 30, 33, 36, 130, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: