П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2018 Справа №607/140/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Позняка В.М.,

за участю секретаря судового засідання Осів І.В., прокурора Валецького Р.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, працюючого на посаді заступника начальника управління Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 0900135 від 29 грудня 2017 року, громадянин ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника відділу лісових ресурсів та економіки Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства, будучи державним службовцем категорії «Б» посад державної служби та згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин у встановлений законом термін протягом 10 днів не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме про придбання 24 лютого 2017 року квартири АДРЕСА_1 загальною вартістю 125 985 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року. Про зазначені зміни в майновому стані письмово повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції лише 19 квітня 2017 року.

Прокурор в судовому засідання підтримав протокол про адміністративне правопорушення, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, однак враховуючи, що на момент закінчення розгляду справи спливли строки, встановлені ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, просив закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні просили закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Суд, заслухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом були дослідженні матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення №0900135 від 29 грудня 2017 року; копію наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 397-к від 13 жовтня 2017 року; біографічну довідку ОСОБА_1; копію посадової інструкції начальника відділу лісових ресурсів та економіки, затвердженої наказом Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства від 30 січня 2017 року; копію положення про Тернопільське обласне управління лісового та мисливського господарства, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів України № 409 від 12 листопада 2012 року; письмові пояснення ОСОБА_1 від 28 грудня 2017 року; копію договору купівлі-продажу серії НВО № 141972 від 24 лютого 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3; інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 106898004 від 09 грудня 2017 року; витяг (скріншот) з офіційного сайту НАЗК щодо подання ОСОБА_1 28 жовтня 2016 року щорічної декларації за 2015 рік, 03 березня 2017 року щорічної декларації за 2016 рік, та 11 квітня 2017 року і 19 квітня 2017 року - повідомлення про суттєві зміни у майновому стані; повідомлення ОСОБА_1 з сайту НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, з якого вбачається, що останній 24 лютого 2017 року набув право власності на квартиру у м. Львові,вартість якої на дату набуття у власність та за останньою грошовою оцінкою становить 125 985 гривень; рішення НАЗК № 224 від 08 червня 2017 року «Про визначення періодів, протягом яких спостерігалися перебої у роботі інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування»; лист НАЗК № 93-05/4886/17 від 02 березня 2017 року..

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як видно із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його повідомлення про суттєві зміни в майновому стані було доступне для загального перегляду, в тому числі і для правоохоронних органів, 19 квітня 2017 року.

Відповідно до листа управління захисту економіки в Тернопільській області від 11 грудня 2017 року №5105/39/01/47-2017, начальник управління звернувся до начальника Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства із запитом про надання інформації з метою виконання обовязків покладених на департамент захисту економіки ЗУ «Про запобігання корупції», щодо призначення ОСОБА_1 на посаду, його посадових обовязків, інформації про ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції», довідку стосовно працевлаштування ОСОБА_1, довідку-характеристику, особову картку. На запит начальником Тернопільського обласного управління лісового та мисливського господарства ОСОБА_4 21 грудня 2017 року надано запитуваний перелік документів.

Таким чином, саме із 11 грудня 2017 року, коли службовим особам управління захисту економіки в Тернопільській області стало відомо про факт несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1, слід рахувати день виявлення адміністративного правопорушення.

Тому, ОСОБА_1 можна було притягнути до відповідальності не пізніше трьох місяців із дня виявлення адміністративного правопорушення 11 грудня 2017 року, який сплинув 11 березня 2018 року. Як видно із матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності, розгляд справи неодноразово відкладався у звязку з перебуванням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на лікуванні.

Отже, на момент розгляду адміністративних матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді закінчився трьохмісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня виявлення правопорушення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення, безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої статті 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

В рішенні «Пантелєєнко проти України» (заява №11901/02 від 29 червня 2006 року) ЄСПЛ наголошує наступне «…практика Суду також встановлює, що принцип презумпції невинуватості порушується, коли судове рішення відносно особи, звинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про те, що вона винна без доведення її провини у відповідності до закону вирішення питання відносно невинуватості обвинуваченого можливе до тих пір, поки кримінальний процес не закінчується прийняттям обвинувального вироку («Секаніна проти Австрії» зазначена вище, п. 30).

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Тобто суд, за сплином строку не вправі зясовувати обставини вчинення правопорушення та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, про що вказано у позиції Верховного Суду України в постанові від 08 серпня 2017 р. (справа №6-15341ск06).

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 7, 38, 245, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення притягнення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя В.М. Позняк