Справа № 466/8640/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 33/783/172/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2018 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (триста сорок гривень) в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок).

Згідно з постановою суду 02 листопада 2017 року о 14.06 год. ОСОБА_1 в м. Львові на перехресті вулиць Липинського - Бетховена, керуючи транспортним засобом марки «Land Rover», д.н.з. RJA60819, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив загрозу безпеці руху і під час ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не дав дорогу транспортному засобу марки «ЗАЗ Lanos», д.н.з. НОМЕР_1, що завершував рух через перехрестя, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином, гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 «д», п. 16.5 ПДР, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її, а провадження закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова є незаконною з мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування закону про адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Апелянт звертає увагу, що не міг своїми односторонніми діями уникнути зіткнення, так як побачив автомобіль ЗАЗ Lanos вже в момент зіткнення, хоча й намагався зупинити свій автомобіль шляхом екстреного гальмування та вивернувши кермо. Тому, вважає, що дорожньо-транспортна подія сталася тільки з вини водія ОСОБА_3, та у звязку з порушенням ним п.16.4 ПДР України, оскільки в порушення даного пункту ПДР України, водій ОСОБА_3 також виїхав на перехрестя, в той час як там був дорожній затор.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_3, який заперечив проти даної апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у порушенні правил дорожнього руху, що відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно з п. 16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні в апеляційній інстанції надав пояснення про те, що 02 листопада 2017 року, керуючи транспортним засобом марки «Land Rover», д.н.з. RJA60819, рухався по вул. Липинського у напрямку вул. Б. Хмельницького у м. Львові, на зелений сигнал світлофора перед ним виїхав автомобіль марки «ЗАЗ Lanos», він намагався уникнути зіткнення, однак йому це не вдалось.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що 02 листопада 2017 року він керував автомобілем НОМЕР_2, при виїзді з вул. Бетховена на вул. Липинського у м. Львові рухався на зелений сигнал світлофора, пропусти два автомобілі, але не встиг завершити маневр, як сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем під керуванням ОСОБА_1

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02.11.2017 року серії БР № 082907 (а.с.1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 листопада 2017 року (а.с.2); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.6,8).

Вказані докази є належними, допустимими та взаємоповязаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Посилання апелянта на те, що дана постанова є незаконною з мотивів невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування закону про адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на думку суду спрямовані на уникнення відповідальності і умисне, свідоме спотворення дійсних обставин вчинення правопорушення.

На стадії апеляційного провадження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представником ОСОБА_2 не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таких не встановлено і судом.

Враховуючи вищевикладене, постанова судді Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 16 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області