АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/680/2018 Постанова винесена суддею Агафоновим С.А.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) - ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року стосовно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Васильків Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (п/б),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня

2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 11 лютого 2016 року о

20 год. 30 хв., в м. Києві на перехресті вулиць Липківського та Ползунова, керуючи автомобілем марки «Деу Нексія», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався через регульоване перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору з вимкненим ближнім світлом, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем «Нісан Мікра», державний номерний знак НОМЕР_2, який здійснював поворот ліворуч з

вул. Липківського на вул. Ползунова, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля «Нісан Мікра», державний номерний знак НОМЕР_2, тілесні ушкодження, чим порушив п. 19.1 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3, посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, просять його скасувати, а провадження в справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За доводами апеляційної скарги, судове рішення винесено з порушенням вимог закону щодо повного, всебічного й об'єктивного розгляду справи та з'ясування всіх її обставин упередженим суддею, бо судовий розгляд розпочався з твердження судді про винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, без надання учасниками провадження будь-яких пояснень в справі.

Апелянти також вважають, що висновки суду в постанові не відповідають дійсним обставинам ДТП, є необґрунтованими. Зокрема, суддя в постанові, пославшись на висновок автотехнічного експертного дослідження КНДІСЕ № 15045/17-52 від 17.08.2017, не мотивував чому він не бере його до уваги, а також взагалі залишив поза увагою висновок експерта КНДІСЕ № 17970/17-52 від 27.10.2017, складений на підставі постанови суду про призначення експертизи, в якому також чітко вказано, що саме дії водія ОСОБА_4 перебувають в причинному зв'язку з виникненням даної ДТП, при цьому безпідставно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про допит в суді експерта.

Також апелянти ставлять під сумнів об'єктивність пояснень в суді свідків, які плуталися та не могли повідомити про конкретні обставини пригоди, до того ж їх пояснення були перекручені судом у постанові.

Крім того, на думку апелянтів, судом надано однобічну оцінку відеозапису з місця пригоди, бо, посилаючись на відсутність світла фар автомобіля «Деу Нексія» і надаючи цій обставині певну оцінку, суд не надав оцінки загальній освітленості місця ДТП, зокрема довідці «Київміськсвітла», поясненням свідків, які безпосередньо спостерігали за подією, письмовим поясненням свідка ОСОБА_6, який також представив і відеозапис та неодноразово з'являвся в судове засідання, проте не був допитаний суддею у зв'язку з черговим відкладенням розгляду справи.

Таким чином, апелянти вважають, що суд, за наявності в матеріалах справи доказів про невинуватість ОСОБА_2 у виникненні даної ДТП, прийшов до необґрунтованого та невмотивованого висновку про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, заперечення ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 щодо доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, допитавши експерта ОСОБА_7, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, не дотримав.

Відповідно до постанови від 18 грудня 2017 року, суддя висновок про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, формально обґрунтував матеріалами справи, а це: протокол про адміністративне правопорушення та ті письмові докази, які були отримані під час досудового розслідування кримінального провадження, закритого постановою слідчого від 18 лютого 2017 року у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; навів у постанові: пояснення учасників ДТП - ОСОБА_2 і ОСОБА_4, свідків ДТП ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, відомості, зафіксовані у відеозаписі з відеореєстратора та послався на висновок автотехнічного дослідження від 17 серпня 2017 року № 15045/17-52, який не взяв до уваги. Але належної оцінки як письмовим доказам, так і поясненням в суді учасників ДТП та свідків, не надав і не проаналізував усі докази у взаємозв'язку між собою, при цьому взагалі залишив поза увагою висновок автотехнічного експертного дослідження від 27 жовтня 2017 року № 17970/17-52, отриманий за призначеною судом експертизою, а відтак достатніх аргументів на спростування позиції ОСОБА_2 щодо механізму виникнення даної ДТП у судовому рішенні не навів, отже фактичні обставини справи належним чином не з'ясував та прийшов до передчасного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За наявності суперечливих письмових пояснень учасників ДТП щодо її обставин, заперечень водія ОСОБА_2 стосовно порушення ним ПДР України, які б безпосередньо перебували у причинному зв'язку з наслідками ДТП та наявності висновку автотехнічної експертизи від 27 жовтня 2017 року № 17970/17-52, згідно з яким однією з причин настання даної пригоди могли стати дії водія автомобіля «Нісан Мікра» ОСОБА_4, суддя місцевого суду для допиту в судовому засіданні експерта, який здійснював експерте дослідження, не викликав, а тому є слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та захисника про неповноту з'ясування суддею фактичних обставин справи.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, обов'язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у виді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.

Перевіряючи доводи ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 щодо дотримання ОСОБА_2 ПДР України та відсутності правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності саме за ст. 124 КУпАП, апеляційним судом встановлено наступне.

Водій ОСОБА_2 в письмових поясненнях та в суді першої інстанції указував, що 11 лютого 2017 року о 20 год. 30 хв. він керував автомобілем «ДеуНексія», д.н.з. НОМЕР_1, та рухався по вул. Липківського в м. Києві з дозволеною швидкістю руху. Наблизившись до перехрестя вулиць Липківського та Ползунова, виїхав безпосередньо на перехрестя на зелений дозволяючий сигнал світлофора. В цей момент автомобіль «НісанМікра», д.н.з. НОМЕР_2, який рухався йому назустріч, здійснив на перехресті поворот ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 дав аналогічні пояснення. Стверджував, що здійснив виїзд на перехрестя із включеним ближнім світлом фар автомобіля, але в цій частині пояснення ОСОБА_2 до уваги не приймаються.

Водій ОСОБА_4 в письмових поясненнях та в суді першої інстанції указала, що 11 лютого 2017 року о 20 год. 30 хв. вона керувала автомобілем «Нісан Мікра»,

д.н.з. НОМЕР_2, та рухалася по вул. Липківського в м. Києві. Виїжджаючи на перехрестя вулиць Липківського та Ползунова, зупинила автомобіль, пропускаючи зустрічний транспорт, та почала виконувати поворот ліворуч. Проїхавши близько 5 метрів, боковим зором побачила як по вул. Липківського на великій швидкості рухається автомобіль із вимкненими фарами, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

З огляду на вказану позицію водіїв, які наполягали на дотриманні кожним з них ПДР, а також враховуючи наявний в матеріалах справи про адміністративне правопорушення висновок експертного дослідження Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, складений експертом ОСОБА_7 27 жовтня 2017 року № 17970/17-52, який взагалі залишився поза увагою судді місцевого суду, проте є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, за клопотанням захисника ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду був допитаний експерт ОСОБА_7 (стаж експертної діяльності 30 років, спеціалізація: 10.1 - дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди; 10.2 - дослідження технічного стану транспортних засобів; 10.3 - дослідження деталей транспортних засобів; 10.4 - транспортно-трасологічні дослідження), який, підтримавши свої висновки, викладені в експертному дослідженні, пояснив, що оскільки згідно переглянутого ним відеозапису з відеореєстратора не була чітко встановлена відсутність на автомобілі «Деу Нексія» увімкненого світла фар, що може бути пов'язано як з ракурсом зйомки, бо автомобіль знаходився правою бічною стороною до автомобіля, з якого здійснювався запис, так і з технічними характеристиками відеореєстратора, категоричних висновків про порушення водієм ОСОБА_2 п. 19.1(а) ПДР України зроблено не було, а лише вказано, що водій повинен був діяти відповідно до цих вимог ПДР України, а також пунктів 12.3, 12.4 ПДР України.

Між тим, експерт зауважив, що рух автомобіля без увімкнення світла фар, тобто невиконання водієм вимог 19.1(а) ПДР України, не завжди перебуває в причинному зв'язку з наслідками ДТП, і для визначення цього необхідні кількісні характеристики зближення транспортних засобів, а саме відстань, на якій водій автомобіля «Нісан Мікра» міг розпізнати транспортний засіб, який рухається назустріч.

В той же час, додатково вивчивши матеріали провадження та надані учасниками ДТП інші докази, які не досліджувалися під час проведення експертизи, експерт зазначив, що, враховуючи ширину перехрестя - 14 м, навіть за відсутності на автомобілі «Деу Нексія» включеного світла фар, його повинно бути видно, бо при включеному ближньому світлі фар іншого транспортного засобу, а саме «Нісан Мікра», видимість елементів дороги, з огляду на наявність зовнішнього освітлення, по технічним характеристикам складає близько 30 м, тобто габарити наближаючого автомобіля видно в межах даного перехрестя. Отже, з технічної точки зору причиною ДТП стало невиконання водієм автомобіля «Нісан Мікра» пунктів 2.3(б), 16.6 ПДР України.

Крім того, посилаючись на розмір перехрестя, а саме поперек руху транспортних засобів - 13,6 м (стоп кадр № 2), проїзд по перехрестю автомобіля «Нісан Мікра» до моменту зіткнення - близько 4 м, з огляду на середину проїзної частини 7 м (стоп кадр

№ 3), експерт вважав, що з технічної точки зору порушення швидкісного режиму у водія «Деу Нексія», який подолав за 1 секунду близько 10 м, немає.

За відсутності підстав для сумнівів у правильності надання в суді апеляційної інстанції додаткових висновків у поставлених перед експертом ОСОБА_7 питаннях, з урахуванням того, що дослідження проведено компетентним експертом за відповідним фахом, на підставі сукупності всіх фактичних обставин, за заданими характеристиками, які надають можливість їх оцінки експертом з технічної точки зору, висновок експерта ОСОБА_7 про те, що невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п.19.1(а) ПДР України з технічної точки зору не перебуває в прямому причинному зв'язку з виникненням ДТП та її наслідками, як такий, що узгоджується з іншими доказами у справі, в тому числі і відомостями у довідці КП "Київміськсвітло" від 07.06.2017 про те, що на час ДТП зовнішнє освітлення на перехресті вулиць Липківського та Ползунова працювало в режимі 100% включення, у висновку автотехнічного експертного дослідження КНДІСЕ № 15045/17-52 від 17.08.2017, приймається судом апеляційної інстанції до уваги.

Крім того, судом враховується, що постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_4 за обставин цієї ж ДТП визнана винною в порушенні пунктів 2.3(б), 16.6 ПДР, що перебуває у прямому причинному зв'язку з наслідками ДТП, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і в справах як щодо неї, так і щодо ОСОБА_2, відсутні докази про те, що виникла указана ДТП у результаті порушення ПДР обома водіями.

За таких обставин, вважаю, що наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази вказують, що дії водія ОСОБА_2, пов'язані з його виїздом на регульоване перехрестя на дозволяючий (зелений) сигнал світлофору з вимкненим ближнім світлом, в даному випадку не знаходяться у причинному зв'язку з цією ДТП та її наслідками, а тому висновок судді місцевого суду про доведеність вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення ним п. 19.1 ПДР України, внаслідок чого відбулося зіткнення автомобілів та їх пошкодження, не відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на припущеннях, що є підставою для скасування судового рішення у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Враховуючи викладене постанова судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.П. Павленко