Справа№718/454/18
Провадження№3/718/153/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2018 року суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Департаменту ПП УПП НП України в Чернівецькій області щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, приватного підприємця, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 лютого 2018 року о 21 год. 10 хв. керував транспортним засобом марки ОСОБА_2, д.н.з. СЕ 3309АЕ на трасі М-19, 485 км в стані наркотичного спяніння, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху , за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився в КУ «Кіцманській центральній районній лікарні».

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив факт вживання наркотичних речовин та керування автомобілем в стані наркотичного спяніння 24.02.2018 року. Пояснив, що працівниками поліції був зупинений через відсутність освітлення заднього номерного знаку в темну пору доби. При перевірці документів у нього також було виявлено відсутній поліс обов`язкового цивільного страхування, за що відносно нього працівниками поліції була винесена постанова 24.02.2018 року , до нього застосовано штраф 425 грн. Крім того, працівник поліції запідозрив його перебування в стані наркотичного спяніння, світив ліхтариком йому в очі. Приблизно через годину після його зупинки він поїхав з працівниками поліції в Кіцманську ЦРЛ для освідування. Там, більше години він чекав в приймальному відділенні, так як здати аналіз сечі в медичному закладі він не міг. Врешті, здавши аналізи, лікар повідомила йому про те, що він перебуває в наркотичному спяніння. Його ознайомили із медичним висновком, він підписав його, так як на той момент заперечень чи зауважень до нього не мав.

Захисник ОСОБА_3 в суді заявив клопотання про призначення судово-токсикологічної експертизи, проведення якої доручити експертам Чернівецького НДКЦ, запропонував ряд питань на вирішення експерту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його захисника, свідка ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до диспозиції ч.1ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9А Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306(з відповідними змінами та доповненнями), згідно якого водієві забороняється

a)керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 410771 від 24.02.2018; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №61 від 24.02.2018 року, відеозаписом події та іншими доказами в їх сукупності. (а.с.1-7)

В судовому засіданні оглядався диск із відеозаписом події, що мала місце 24.02.2018 року за участю ОСОБА_1, наданий управлінням патрульної поліції, з якого вбачається, що працівником поліції під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного спяніння у водія.

Твердження сторони захисту про те, що висновок лікаря ОСОБА_4 №61 від 24.02.2018 року є неналежним доказом по справі, оскільки лікар ОСОБА_4 не проходила тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно чинного законодавства, суд до уваги не приймає виходячи із наступного.

Так, свідок ОСОБА_4, будучи допитаною в судовому засіданні , пояснила, що вона являється лікарем відділення невідкладних станів КУ Кіцманської ЦРЛ, так як отримала відповідний сертифікат, а тому зобовязана надавати допомогу кожному хто перебуває з наркологічною інтоксикацією, а в такому стані перебував ОСОБА_1, в неї сумнівів не було. Іншого навчання вона не проходила.

Крім того лікар ОСОБА_4 повідомила суду, що ОСОБА_1 на протязі тривалого часу перебував в оглядовій із працівниками поліції , оскільки не міг здати аналіз сечі для освідування. У висновку № 61 вона вказала час 23 годину 35 хвилин, тобто фактичний час вже самого освідування особи, а не час доставки особи в лікарню. ОСОБА_1 без будь-яких зауважень ознайомився із результатами огляду та поставив свій підпис.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених частиною першою статті 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного спяніння 24.02.2018 року на трасі М-19, 485 км , а тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП при порушенні п.2.9А ПДР

Оскільки суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130КУпАП, на підставі зібраних доказів по справі, які визнані належними та допустимим , суд не вбачає підстав для задоволення клопотання захисника про призначення судової-токсикологічної експертизи.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення, в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді накладення штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст.ст. 30, 40-1,130 ч. 1, 284, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-токсикологічної експертизи відмовити.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1, що відповідно до вимогст.307 КУпАПштраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбаченихстаттею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постановине пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд.

Суддя: О.І. Мінів