АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юрдига О.С.,

за участю за участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнята із порушеннями процесуальних норм та права на судовий захист.

Зазначає, що суд при розгляді справи без участі ОСОБА_2, всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом залишено поза увагою те, що 07 грудня 2017 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_2 не керував автомобілем «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Литвиненко - Вольгемут, 5 в м. Києві, як про це вказано в протоколі, а лише знаходився поруч з ним. Крім того, працівниками поліції проігноровано вимогу ОСОБА_2 щодо проходження огляду на стан сп`яніння з закладі охорони здоров`я.

Також зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 110517 від 07 грудня 2017 року здійснювалося за відсутності свідків.

Одночасно з апеляційною скаргою захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_2 , копію постанови суду отримано лише 11 січня 2018 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, дослідивши доводи апеляційної скарги приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 19 грудня 2017 року проведено за відсутності ОСОБА_2, дані про його своєчасне повідомлення та направлення судом копії постанови в матеріалах справи відсутні.

У зв'язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення чи надсилання апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Як убачається із матеріалів справи, суд першої інстанції цих вимог закону не виконав.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах.

Разом з тим, вивчивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_4, правопорушника ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, переглянувши наданий Управлінням патрульної поліції у місті Києві відеозапис, приходжу до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 110517 від 07 грудня 2017 року,складеного інспектором патрульної поліції 5 роти 4 батальйону 1 полку Дмитрук Н.І., ОСОБА_2 07 грудня 2017 року о 03 год. 00 хв. на вул. Литвиненко-Вольгемут у м. Києві керував автомобілем «TOYOTACAMRY», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 2-6 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку , визначеному Кабінетом Міністрів України.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 07 грудня 2017 року близько 02 год.00 хв. перебував біля свого автомобіля «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_2. Коли до нього підійшли працівники патрульної поліції і запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу драгер Alcotest, він відмовився, пояснивши що не вбачає в цьому необхідності, оскільки він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не здійснював керування автомобілем, а лише знаходиться поруч із ним. Незважаючи на його пояснення, працівники поліції почали складати протокол про адміністративне правопорушення та повідомили йому, що зазначать в даному протоколі про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Після чого ОСОБА_2 повідомив про бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі охорони здоров'я, однак працівники поліції відмовили ОСОБА_2 в доставлені його до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, чим порушили Інструкцію

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Також ОСОБА_2 зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 110517 від 07 грудня 2017 року складено за відсутності свідків. Це підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4, який у суді апеляційної інстанції пояснив, що 07 грудня 2018 року о 3 год. 00 хв. був зупинений працівниками поліції, щоб засвідчити відмову ОСОБА_2 саме від підписання протоколу. Також свідок зазначив, що не чув від працівників поліції пропозиції, щодо проходження ОСОБА_2 огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу ДРАГЕР, але стверджував, що ОСОБА_2 неодноразово заявляв працівникам патрульної поліції про бажання пройти огляд на стан сп'яніння у медичному закладі, однак отримав відмову від працівників поліції. Дані про місце проживання іншого свідка ОСОБА_6 у протоколі відсутні, що позбавило можливості перевірити його пояснення.

Аналізуючи дані протоколу, який в обставинах вчинення адміністративного правопорушення не містить інформації щодо відмови від проходження огляду у закладі охороні здоров'я, вважаю, що пояснення ОСОБА_2 щодо обставин складання протоколу заслуговують на увагу.

Пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 підтверджуються також даними відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

Крім того, Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Пунктом 8 затверджено форму такого направлення.

Однак, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що вказує на те, що працівник поліції у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Матеріали адміністративної справи не містять жодного доказу про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, а тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопрорушення.

Керуючись ст. ст. п.1.ст.247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3, яий діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 19 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Юрдига О.С.

Справа № 33/796/821/2018 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Бандура І.С.