Провадження № 3/582/146/18
Справа № 582/486/18
Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року

Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Петен Я.Л., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого виконробом філії «Сумська ДЕД» ДП «Сумський облавтодор,-

за ч. 4 ст. 140 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2018 року до Недригайлівського районного суду Сумської області надійшов адміністративний матеріал, складений інспектором ВБДР УПП в Сумській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про те, що 23.04.2018 об 11 год 10 хв. ОСОБА_1, будучи посадовою особою виконробом філії Сумський ДЕД, не вжив заходів щодо своєчасної ліквідації пошкодження проїзної частини (вибоїни) на а/д Київ-Суми-Юнаківка з 208 по 257 км, внаслідок чого 22.04.2018 водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, потратив у вибоїну, спричинивши автомобілю механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 4 ст. 140 КУпАП, як порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, не визнав, пояснив, що працює виконробом філії «Сумська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Облавтодор». Дійсно на даній ділянці дороги зявилася вибоїна, але попереджувальні знаки «Вибоїна» були встановлені ним вчасно, згідно діючих норм та стандартів на допустимій відстані, щоб попередити водіїв. При цьому, він є лише виконробом, самостійних рішень не приймає, а виконує вказівки начальства.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, дохожу наступного висновку.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про автомобільні дороги», державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Статтею 11 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що основними обов'язками органу державного управління автомобільними дорогами загального користування є, зокрема, організація будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами і нормами.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 12 Закону України "Про дорожній рух", посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов'язані забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху; впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів; позначати місця виконання робіт, місця, де залишено на дорозі, вулиці, залізничному переїзді машини і механізми, будівельні матеріали тощо, відповідними дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами, а в темний час доби і при тумані - сигнальними вогнями, передбаченими діючими нормами; по закінченні робіт на дорозі, вулиці, залізничному переїзді негайно привести їх у стан, що забезпечує безперешкодний і безпечний рух транспортних засобів і пішоходів, та впорядкувати зони відчуження; у разі забруднення проїзної частини доріг, вулиць, залізничних переїздів невідкладно здійснювати заходи для їх очищення і своєчасного попередження учасників дорожнього руху про загрозу безпеці руху, що виникла; обладнувати їх технічними засобами регулювання дорожнього руху; виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки; своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Зазначеними нормами передбачено обов'язок органу державного управління автомобільними дорогами загального користування організовувати будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами, а, відтак, і відповідальність за стан автомобільних доріг загального користування повинен нести орган державного управління автомобільними дорогами загального користування.

Державний стандарт України «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» (ДСТУ 3587-97) встановлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху.

Згідно п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.

Пунктом 3.1.2 ДСТУ 3587-97 передбачена гранична глибина окремих осідань та вибоїн.

У відповідності до 4.1.1 ДСТУ 3587-97, автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів повинні бути обладнані дорожніми знаками згідно з ДСТУ 2586 та ДСТУ 3308, що установлюються відповідно до проектів організації дорожнього руху, узгоджені і затверджені в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Згідно до вимог ст. 140 ч. 4 КУпАП субєктом адміністративного правопорушення може бути лише посадова особа до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні автомобільних доріг і вулиць, вжиття заходів своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на автомобільних дорогах і вулицях місць провадження робіт та вчинення дій передбачених частинами 1, 2 або 3 ст. 140 КпАП України.

Таким чином, зі змісту зазначених норм вбачається, що суб'єкт указаного адміністративного правопорушення - спеціальний, а саме: посадова особа, відповідальна за утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Судом встановлено, що на час складення щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 140 КУпАП, він займав посаду виконроба філії «Сумська ДЕД» ДП «Сумський облавтодор» та не виконував обов'язки керівника.

Крім того, з матеріалів, доданих до протоколу, взагалі не можливо встановити які обов`язки він повинен виконувати. В матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо виконуваних ОСОБА_1 обов`язків.

Згідно зі ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 14 КУпАП, посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв'язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров'я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов'язків.

Враховуючи зазначену норму, суд вважає за необхідне вказати, що у справах про притягнення до відповідальності посадових осіб протокол, окрім об'єктивної сторони правопорушення з посиланням на правила, норми чи стандарти, які порушені, має містити відомості про те, яку посаду обіймає посадова особу і які службові обов'язки на неї покладено.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, які б вказували, що відповідно до посадових обов'язків ОСОБА_1, станом на день складання акту обстеження вулично-шляхової мережі від 23 квітня 2018 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №039066 від 23.04.2018, на останнього покладено обов'язок забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільної дороги Н-07 Київ -Суми-Юнаківка км 246+900 м.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП).

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП) .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП) .

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП) .

По справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу (ст. 284 КУпАП) .

Вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у звязку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 4 ст. 140 КУпАП. Тобто ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, дохожу висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 4 ст. 140, 247 ч. 1 п. 1, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 4 ст. 140 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Недригайлівський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис з оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_4