Провадження № 3/127/6595/17

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.05.2018 м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого старшим солдатом Вінницького зонального відділу Військової служби правопорядку, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП,-
Водій ОСОБА_1 28.09.2017 року, о 07 год. 00 хв., в м. Вінниці на перехресті вул.. Винниченка-Стрілецької, керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, повертаючи праворуч, не надав перевагу автомобілю «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.
В ході розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та вважав, що саме водій ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР України та допустив зіткнення з його автомобілем. Крім того, суду надав письмові пояснення з приводу обставин справи.
В судове засідання призначене на 03.05.2018 року правопорушник не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що підтверджується рекомендованим поштовим відправленням, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .
Відповідно до положень ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
В ході розгляду справи допитаний в якості свідка водій ОСОБА_2 суду пояснив, що 28.09.2017 року біля 07.00 годин він керував автомобілем «Чері Амулет» д.н.з НОМЕР_3 та рухався по головній дорозі, по вулиці Стрілецькій в м. Вінниці, в напрямку Агрегатного заводу. Автомобіль був технічно справний. Пасажирів в його автомобілі не було, вантажу теж. Стаж водія у нього 30 років. Рухався зі швидкістю біля 60 кілометрів на годину по своїй смузі руху, лівими колесами ближче до центру дороги. В дзеркало заднього виду він бачив, що за ним рухається легковий автомобіль, як пізніше з`ясувалось «Део Ланос» д.н.з НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_3 . Коли він автомобілем наближався до перехрестя з вулицею Вінниченка і знаходився на відстані біля 25-30 метрів до перехрестя, то побачив, що по вулиці Вінниченка, на великій швидкості наближається автомобіль «Таврія». Так як зустрічного транспорту не було, він вивернув кермо вліво і виїхав на зустрічну смугу руху, розраховуючи, що водій «Таврія», збавить швидкість, виїде на головну дорогу і поверне направо. Коли автомобіль «Таврія», не зупиняючись і не збавляючи швидкості виїхав на перехрестя з головною дорогою, справа на ліво по ходу його руху, він нажав на гальма. Відстань до цього автомобіля, в цей час складала біля 10-15 метрів від передньої частини його автомобіля. Автомобіль «Таврія» по діагоналі направлявся до заїзду у військову частину. Даний автомобіль «Таврія», не виїздив на головну дорогу, а вже потім з неї заїздив до військової частини, а не зупиняючись, пересік головну дорогу в напрямку заїзду до військової частини, де і сталось зіткнення. Під час зіткнення, автомобіль «Таврія» перебував у русі, що підтверджується і схемою огляду місця події, так як слід гальмування коліс мого автомобіля не прямолінійний, а дугоподібний, що вказує на те, що «Таврія» «затягувала» передню частину його автомобіля зліва на право по ходу мого руху.Водій автомобіля «Део Ланос», як потім з`ясувалось, щоб не зіткнутись з «Таврією», загальмував та вивернув кермо вправо, вискочив на бордюр і зупинився між двома древами, на узбіччі. Після зіткнення, коли всі вийшли з автомобілів, стало зрозуміло, що «Таврією» керував військовослужбовець, який мабуть поспішав на службу. Працівникам поліції, які згодом приїхали на місце події, водій «Таврії» повідомив, що він рухався по головній дорозі і заїздив з головної до військової частини, аж поки водій «Део Ланос» не повідомив про обставини зіткнення. Поліцейські після його пояснень та пояснень водія « ОСОБА_4 », склали протокол на військовослужбовця.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що 28.09.2017року біля 07.00 годин він керував по дорученню автомобілем «Део Ланос» д.н.з НОМЕР_4 , яким рухався по вулиці Стрілецькій в м. Вінниці, в напрямку Агрегатного заводу на якому працює. Пасажирів в його автомобілі не було. Рухався він зі швидкістю біля 60 км/год по смузі руху. Попереду його автомобіля у попутному зі ним напрямку рухався автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_3 , з такою ж швидкістю. Відстань між їх автомобілями була біля 5-7 метрів. Автомобіль «Чері Амулет» д.н.з. НОМЕР_3 рухався ближче до центру дороги. Коли їх автомобілі наближались до перехрестя з вулицею Вінниченка, з цієї вулиці, не зупиняючись перед перехрестям з головною дорогою, на великій швидкості, біля 30-40 км/год, виїхав автомобіль «Таврія», справа наліво по ходу їх руху. Даний автомобіль «Таврія», не зупиняючись перед головною дорогою, по діагоналі направлявся до заїзду у військову частину. Автомобіль «Таврія», не виїздив на головну дорогу, а вже потім з неї заїздив до військової частини, а не зупиняючись, пересік головну дорогу в напрямку заїзду до військової частини, він виїхав з другорядної дороги на головну на відстані біля 15 метрів від автомобіля «Чері Амулет», який рухався попереду мене. В момент, коли «Таврія» наближалась до головної дороги на великій швидкості і було вже зрозуміло, що водій зупинятись перед перехрестям не має наміру, та і часу у нього вже не було, водій «Чері Амулет» почав гальмувати, та вивернув кермо вліво, в сторону зустрічної смуги руху, уникаючи зіткнення з «Таврією». А він в свою чергу, своїм автомобілем теж, щоб не зіткнутись з «Таврією» загальмував та вивернув кермо вправо. Йому вдалось уникнути зіткнення, так як автомобіль вискочив на бордюр і зупинився між двома деревами, на узбіччі. Після зіткнення, коли всі вийшли з автомобілів, стало зрозуміло, що «Таврією» керував військовослужбовець, який мабуть спішив на службу. Працівникам поліції, які згодом приїхали на місце події, він повідомив про обставини зіткнення і залишив свої координати, однак письмового пояснення ніхто у нього не відібрав.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що вина правопорушника доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 268638 від 28.09.2017 року, схемою місця ДТП від 28.09.2017 року, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 28.09.2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, висновком автотехнічної експертизи № 1399/18-21 від 03.04.2018 року.
Так, згідно висновку автотехнічної експертизи № 1399/18-21 від 03.04.2018 року в заданій дорожній ситуації водій автомобіля ЗАЗ 1100307 р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_1 повинен був керуватись технічними нормами п 10.1, 16.11, вимогами дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», а водій автомобіля ЧЕРІ АМУЛЕТ д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 та водій автомобіля ДЕУ- Ланос р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_3 нормами п. 12.3 ПДР України. В заданій дорожній ситуації водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не
мали технічної можливості зупинити автомобілі ЧЕРІ АМУЛЕТ та ДЕУ-
ЛAHOC до смуги руху автомобіля ЗАЗ з моменту початку руху останнього по
перехрестю шляхом виконання ними норм вимог п. 12.3 ПДР України. Практична можливість у водія автомобіля ЗАЗ 1100307 р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_1 попередити дане ДТП заключалась у виконанні ним технічних норм п 10.1, 16.11, вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» ПДР України. В діях водіїв автомобіля ЧЕРІ АМУЛЕТ д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 та автомобіля ДЕУ-Ланос р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_3 невідповідностей технічним нормам вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились у причинному зв`язку з даним ДТП, не встановлено. В діях водія автомобіля ЗАЗ 1100307 р.н. НОМЕР_5 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності технічним нормам п.п. 10.1, 1611, вимогам дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», які знаходяться у причинному зв`язку з даним ДТП.
Таким чином, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Суд критично розцінює пояснення ОСОБА_1 , наданих у судових засіданнях, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та розцінює їх лише намаганням правопорушника уникнути відповідальності.
Стаття 38 КУпАП, передбачає, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП у разі відмови у порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову у порушенні кримінальної справи або про її закриття.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З огляду на те, що правопорушення вчинене 28.09.2017 року, та на час розгляду адміністративної справи в суді строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_5 закінчився, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі ст. 38 КУпАП.
Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ст. 124, 280 КУпАП,-
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, в звязку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.
Суддя