АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/1594/2018 Суддя у І-й інстанції: Колесник О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та звільнено від адміністративного стягнення згідно ст. 38 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Провадження в адміністративній справі №753/23213/17 відносно ОСОБА_2 за ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрито.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 11.12.2017 р. о 03 год. 55 хв. керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, по вул. Сортувальна, 1/2, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук; від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності без встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №108276 від 11.12.2017 року.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що порушує норми матеріального та процесуального права, оскільки в оскаржуваній постанові суд, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та водночас закривши провадження, припустився порушень вимог ст.ст. 38, 247, 284 КУпАП, ст. 6 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апелянт звертає увагу на те, що судом при винесенні рішення не враховано узагальнений висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», в якому зазначається, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Крім того ОСОБА_2, вказує, що в оскаржуваній постанові міститься посилання на відеозапис з нагрудної камери № АА00877, який буцімто підтверджує його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, однак дане відео ні йому, ні захиснику, для огляду не надавалось, чим суд приховуючи даний доказ, свідомо порушив їхні права, передбачені ст.ст. 268, 271 КУпАП та ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначає, що в судовому засіданні він не був присутній через перелом ноги, що підтверджується відповідними довідками, а тому був позбавлений можливості обґрунтувати свою позицію відповідними доказами.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду захисником було заявлено клопотання про виклик свідків з метою забезпечення всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, від якого в подальшому він відмовився у зв`язку з чим суд вважає його розгляд недоцільним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника КоробкиД.В. в інтересах ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 108276 від 11.12.2017, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції № АА 00877.

Переглядом в судовому засіданні апеляційної інстанції вищевказаного відеозапису, в присутності захисника Коробки Д.В., суд пересвідчився у тому, що, в присутності двох незалежних свідків, працівник патрульної поліції неодноразово (4 рази) пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній підносив до обличчя прилад «Драгер» та вдихав повітря в легені, замість того, щоб видихати у трубку приладу, чим порушив процедуру проходження огляду на стан сп`яніння. Вказані дії розцінені працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Таким чином висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильними і таким, що відповідає матеріалам справи.

Що стосується доводу апеляційної скарги про неврахування узагальненого висновку науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України «Щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності», то зазначений документ не є джерелом права, а тому посилання ОСОБА_2 на нього є необґрунтованим.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Отже, норма ст. 6 Конвенції не позбавляє суд права встановлювати вину особи у вчиненні правопорушення або її відсутність, навіть за умови збігу строків для накладення адміністративного стягнення.

Із зазначеним також узгоджується норма, передбачена ч. 2 ст. 283 КУпАП про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, між іншим, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справита зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Що стосується доводу апеляційної скарги про розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, то як вбачається з матеріалів справи, вона знаходилась в провадженні районного суду з 14.12.2017 по 24.04.2018, її розгляд призначався 5 разів, однак ОСОБА_2 до суду жодного разу не з`явився.

Також, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про виклик до апеляційного суду, про що свідчить особистий підпис на зворотньому повідомленні, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що інтереси ОСОБА_2 представляє захисник Коробка Д.В., суддя апеляційного суду вважає, що законні права та інтереси вказаної особи, як учасника процесу, судом не порушено.

Отже, будь-яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко