Справа № 370/630/18 Головуючий у І інстанції Тандир О.В.
Провадження № 33/780/380/18 Доповідач у 2 інстанції Слива
Категорія 138 16.04.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 24 лютого 2018 року близько 21:40 години на 27 км автодороги Київ - Чоп Макарівського району Київської області АЗС «БРСМ Нафта», водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, перед початком руху виїжджаючи з топливно - роздаточної колонки №2, не переконався в безпечності руху, в наслідок чого пошкодив майно заправки (заправочний пістолет), чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України.

На вказану постанову суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає, що топливно-роздаточна колонка не є учасником дорожнього руху, її пошкодження не може вважатися адміністративним проступком, відповідальність за який передбачена ст.124 КУпАП. Апелянт впевнений, що нанесені пошкодження майну АЗС «БРСМ Нафта», а також встановлення винних осіб не може бути предметом розгляду у справі про адміністративне правопорушення, а повинне доказуватися сторонами у порядку цивільного судочинства. Окрім цього, зазначає що суд жодним чином не аргументував, що саме в особі правопорушника змусило застосувати максимальну санкцію, не врахувавши при цьому, що він працює у сфері будівництва і позбавлення права керування транспортними засобами позбавить його здійснювати свою діяльність, оскільки автомобіль є невід'ємною її частиною. Тому просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення БР №114337 від 24.02.2018 року, поясненнями ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з яких видно, що під час заправки автомобіля на АЗС «БРСМ-Нафта», останній почав рух автомобіля з невідєднаним від автомобіля заправним пристроєм. При цьому, заправочний пістолет зламався та пошкодив автомобіль (а.с. 3,5). Поясненнями ОСОБА_6 з яких вбачається, що він працює заправщиком на АЗС. Коли до колонки під'їхав автомобіль НОМЕР_1, він вставив пістолет в автомобіль, а водій пішов до каси. Він відійшов заправляти автомобіль на іншу колонку і побачив, як автомобіль НОМЕР_1 почав рух з пістолетом у баку. При цьому, вирвавши пістолет з колонки. Автомобіль зупинився, водій вийняв пістолет, поклав на асфальт та хотів від'їжджати, але він його зупинив (а.с. 6).

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними.

Доводи про те, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки порушень, передбачені п 10.1 ПДР України, оскільки ніякої шкоди іншим учасникам руху він не завдавав, безпідставні та не ґрунтуються на Законі.

Так, згідно з п. 10.1 ПДР України, перед початком руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним.

Оскільки, ОСОБА_2 перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, розпочав рух з невідєднаним заправочним пістолем, що не може вважатися безпечним, суд вважає, що в його діях містяться ознаки порушень, передбачені п. 10.1 ПДР України.

Доводи апеляції про те, що винним у даному ДТП є працівник автозаправочної станції, суд не може прийняти до уваги, оскільки, виходячи зі змісту ст.ст. 7, 254, 279, 280 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи та з пояснень учасників процесу на вказаного працівника навіть не було складено протокол про адміністративне правопорушення.

За даних обставин, вказані доводи можуть бути перевірені судом у разі складання на вказану особу протоколу про адміністративне правопорушення.

При прийнятті рішення, суд врахував особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, врахував, що дане правопорушення є грубим порушенням ПДР України та призначив стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні апеляційного суду не наведено жодних доводів про неправомірність вказаного стягнення та необхідність його пом'якшення.

Тому, з визначеним судом видом стягнення, апеляційний суд погоджується, і підстав для його зміни та пом'якшення не вбачає.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 29 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива