АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/5944/17 Суддя 1 інстанції: Маньковська О.О.
Провадження: 33/790/310/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

11 квітня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., за участю особи, щодо якої провадження у справі закрите, ОСОБА_4., захисника - адвоката Зелінського П.Л., прокурора Гладуна Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою адвоката Зелінського П.Л., що діє в інтересах ОСОБА_4., на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та закрито провадження у вказаній справі у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи.

Як зазначено у постанові суду першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 240 від 09.11.2017 року, ОСОБА_4, перебуваючи на посаді завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку № 9 м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, 19, будучи, згідно пункту «А» частини 2 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, є суб'єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції» в порушення вимог ч. 1 ст. 45 вказаного Закону підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, зареєстрованого Міністерством юстиції України від 17.07.2016 № 959/29089, без поважних причин. Маючи всі необхідні можливості, несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, передбачену Законом України «Про запобігання корупції», тобто, вчинила дії, які містять ознаки адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з рішенням районного суду, адвоката Зелінський П.Л., що діє в інтересах ОСОБА_4., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року та постановити нову, якою закрити провадження у справі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, вказує, що суд першої інстанції, виносячи постанову від 23.02.2018 р., прийняв одразу два взаємовиключні рішення, а саме: приймаючи рішення про закриття провадження у справі у зв»язку із закінченням строків адміністративного стягнення, районний суд фактично провів розгляд справи по суті та встановив винуватість. Крім того, місцевим судом безпідставно залишено поза увагою доводи щодо порушення порядку контролю за поданими деклараціями, а відтак - складення протоколу неуповноваженим органом. Також, в рішенні суду помилково вказано, що робоче місце ОСОБА_4. розташоване за адресою: м. Харків, вул. Фонвізіна, 19, в той час коли правильною адресою є: м. Харків, пр. Ювілейний, 57 А. з огляду на викладене, районний суд дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_4 є суб»єктом адміністративного правопорушення, так як ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» № 1975-VIII від 23.03.2017 р. покращив становище останньої, скасувавши для неї відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, передбачених статтею 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та її захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. ОСОБА_4, зокрема, зазначила, що декларацію подає не в перше, жодних проблем з цього приводу у неї ніколи не виникало. Декларацію за 2016 рік жінка також подала вчасно. Пояснити, що стало об»єктивною причиною її несвоєчасного подання, ОСОБА_4 не може.

Адвокат Зелінський П.Л. у своїх поясненнях наголошував на тому, що апелянт не є посадовою особою юридичної особи публічного права, а в законодавстві взагалі відсутня офіційна позиція щодо того, чи повинна ОСОБА_4, яка обіймає посаду завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку, подавати таку декларацію. Крім того, я вказував захисник, у протоколі невірно зазначена посада правопорушника. Викладене, на думку Зелінського П.Л., є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення за п. 1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_4. та її захисника - адвоката Зелінського П.Л. на підтримку апеляційної скарги, пояснення прокурора Гладун Д.В., який заперечував проти її задоволення, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що Юр»євою Л.В. не надано відомостей щодо поважності причин несвоєчасного подання декларації, а зважаючи на те, що правопорушення вчинено 11.05.2017 р., виявлено 29.08.2017 р., а протокол надійшов до суду 18.12.2017 р., то провадження у справі підлягає закриттю у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками районного суду за таких підстав.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом Роз»яснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених Рішенням НАЗК 11.08.2016 р. №3 (з подальшими змінами), під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» (відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону) слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно- господарські функції. Визначальним при цьому є обсяг функцій (обов'язків) відповідного працівника.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 займає посаду завідувача державної лабораторії ветеринарно-санітарної експертизи на ринку № 9 м. Харкова, та згідно пункту «А» частини 2 статті 3 ЗУ «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, є суб'єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону «Про запобігання корупції».

Згідно посадової інструкції завідувача ДЛВСЕ на ринку завідувач лабораторії за посадою є державним інспектором ветеринарної медицини, призначається на посаду та звільняється з займаної посади начальником міської державної лікарні ветеринарної медицини м. Харкова.

ОСОБА_4 є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, оскільки належить до посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті , в зв'язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» як особа, зазначена в п.п. а п.2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції », зобов'язана щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави на минулий рік, за формою, що визначається Національним агентством. (п. «а» ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції»)

Зважаючи на викладене, Апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду щодо безпідставності доводів захисника в частині тверджень щодо неналежності ОСОБА_4. до суб'єктів, які підпадають до осіб, які зобов'язані подавати щорічну декларацію.

Даних щодо обставин, які об»єктивно могли завадити ОСОБА_4. для подачі до НАЗК декларації у встановлений законом строк апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять, а тому підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП не вбачається.

Такі висновки суду узгоджуються з роз*ясненнями ВССУ, викладеними в інформаційному листі від 22.05.17р. "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов*язані з корупцією"

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладене, та те, що з часу вчинення правопорушення до моменту винесення оскаржуваної постанови строки, встановлені ст. 38 КУпАП закінчилися, підстав для скасування постанови суддіКомінтернівського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката Зелінського П.Л., що діє в інтересах ОСОБА_4., залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року, якою ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та закрито провадження у вказаній справі у зв»язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева