Справа № 466/7299/17 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/783/213/18 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Маліновська-Микич О.В. з участю представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06 жовтня 2017 року,

встановив:

постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 06 жовтня 2017 року адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з постановою суду, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 11 листопада 2016 року о 18:20 год. на автодорозі Львів- Краковець с.Ямельня Яворівського району Львівської області керуючи автомобілем НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці маневру, вразі засліплення водія транспортного засобу - зупинитися не змінюючи смуги руху і увімкнути аварійну світлову сигналізацію, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження та водії ОСОБА_3, ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова підлягає скасуванню, оскільки постановлена судом першої інстанції передчасно, а саме в період коли тривало досудове розслідування в кримінальному провадженні. За результатами досудового розслідування кримінальне провадження закрито лише 30 січня 2018 року, що підтверджується постановою від 30 січня 2018 року. Апелянт вважає, що дана постанова є необґрунтованою, прийнятою без проведення оцінки доказів та без встановлення складу адміністративного правопорушення, однак встановлення події ДТП є необхідним для отримання страхового відшкодування, що передбачено ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то апелянт зазначає, що про дану постанову дізнався 04 лютого 2018 року з інтернет ресурсу Судова влада та реєстру судових рішень, а тому не порушив пропущений строк на оскарження даної постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанову судді скасувати з таких підстав.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то матеріалами справи підтверджуються пояснення представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 про причини пропуску строку апеляційного оскарження.

Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, що підтверджуються телефонограмою.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, прокурора, який вніс протест, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, так як передчасно, в період коли тривало досудове розслідування виніс дану постанову.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР 082296 від 28 вересня 2017 року, ОСОБА_3 11 листопада 2016 року о 18:20 год. на автодорозі Львів- Краковець с.Ямельня Яворівського району Львівської області керуючи автомобілем НОМЕР_1 проявив неуважність до дорожньої обстановки, не реагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці маневру, вразі засліплення водія транспортного засобу - зупинитися не змінюючи смуги руху і увімкнути аварійну світлову сигналізацію, внаслідок чого здійснив виїзд на зустрічну смугу для руху і здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1, внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження та водії ОСОБА_3, ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження, вчинивши тим самим правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР 082296 від 28 вересня 2017 року (а.с.1) та протоколами допиту свідків ОСОБА_5 (а.с.21) та ОСОБА_4 (а.с.32).

Аналізуючи докази у справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведеною повністю.

На стадії апеляційного провадження особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 не було представлено будь-яких інших доказів, що спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, таких не встановлено і судом.

Щодо прохання потерпілого ОСОБА_1, яке вказане в апеляційній скарзі про призначення розгляду справи в межах місячного строку для уникнення закриття провадження за ст. 38 КУпАП та відповідальності ОСОБА_3, то таке судом апеляційної інстанції задоволено, однак 26 лютого, 27 лютого та 02 квітня 2018 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 подавав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з чим розгляд справи було перенесено на іншу дату.

Таким чином, відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, вразі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно ч.4 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Виходячи з того, що постанова про закриття кримінального провадження була винесена 30 січня 2018 року і на момент розгляду справи апеляційним судом закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 слід закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

Поновити потерпілому ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Шевченківського районного суду м.Львова від 06 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задоволити.

Постанову Шевченківського районного суду м.Львова від 06 жовтня 2017 року - скасувати.

На підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі щодо ОСОБА_3 закрити у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду О.В. Маліновська-Микич

Львівської області