Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

7 травня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 березня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Донецька, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 07.03.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 11 грудня 2017 року о 0 годин 40 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем Toyota д/н НОМЕР_2 на вул. Декабристів, 5 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 зазначає про незаконність та необґрунтованість постанови, оскільки суддею було порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, не було повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано обставини справи відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП.

На переконання захисника, суддя не врахував положення ст.ст.130, 266, 268 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом _________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1303/2018 Постанова винесена суддею Коляденко П.Л.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок). Так, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Такий огляд здійснюється поліцейським на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків і про результати огляду складається акт, а у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатами, особа направляється до закладу охорони здоров'я, де у разі відмови від проходження огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально описує ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Всупереч цим вимогам закону ОСОБА_3, який відмовився від огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу "Drдger", до закладу охорони здоров'я не направлявся, до того ж, транспортним засобом він не керував, що в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_6 Свідок ОСОБА_7 - патрульний поліцейський також зазначив, що коли він прибув на місце, автомобіль не рухався, а поліцейські, які нібито зупиняли транспортний засіб, у судове засідання не прибули. В судовому засіданні не були допитані свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення, і суд у постанові безпідставно послався на письмові пояснення одного з них, не було надано відеозапис нагрудної камери (реєстратора).

З огляду на викладені обставини захисник вважає, що відмова ОСОБА_3 від огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку не знайшла свого підтвердження, оскільки поліцейський склав протокол лише про відмову від проходження огляду із застосуванням спеціального технічного засобу, пройти огляд у закладі охорони здоров'я не пропонував, і ОСОБА_3 транспортним засобом не керував. Тому просить постанову судді скасувати і закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_4 і ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити; вивчивши матеріали справи, опитавши правопорушника, дослідивши інші докази та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_3, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідка ОСОБА_8, у присутності якого ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Drдger", а також наданих суду письмових поясненнях свідка ОСОБА_9 про його ж відмову пройти огляд як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров'я; поясненнях свідка ОСОБА_7 - інспектора патрульної поліції, який приймав участь в оформленні матеріалів справи; рапорті інспектора патрульної поліції Яциковича І.М.

Як пояснив свідок ОСОБА_7, під час патрулювання було отримано повідомлення про те, що працівниками батальйону супроводження було зупинено автомобіль "Toyota" за орієнтуванням про викрадення, водій якого, ймовірно, перебував у стані сп'яніння. По прибуттю екіпажу на місце зупинки транспортного засобу на вул. Декабристів водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу "Drдger" або проїхати до медичного закладу, на що той категорично відмовився і, не дочекавшись оформлення протоколу, пішов.

Відповідно до рапорту патрульного поліцейського Яциковича І.М. під час несення служби ними 11.12.2017 року о 0 годин 40 хвилин на вул. Декабристів, 5 було зупинено автомобіль "Toyota", який був схожий за маркою за орієнтуванням. Під час спілкування з водієм ОСОБА_11 він відчув різкий запах алкоголю, помітив нестійку ходу, і по спецлінії було викликано інший патруль для складання протоколу.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення ОСОБА_3, які він дав суду першої та апеляційної інстанцій, згідно з якими того вечора він неподалік станції метро "Харківська" зустрівся з ОСОБА_6, вони спілкувалися на різні теми і очікували ще на одного знайомого. Оскільки було холодно, він запропонував ОСОБА_6 сісти у свій автомобіль, на якому прибув на місце зустрічі. Коли знаходилися в автомобілі, двигун був вимкнений, під'їхали працівники поліції, постукали у вікно, повідомили, що автомобіль нібито за орієнтуванням рахується як викрадений, і запропонували надати документи. Коли він надав документи і запитав про орієнтування, це роздратувало поліцейського, який сказав, що його необхідно перевірити на стан сп'яніння. На це він одразу зазначив, що автомобілем не керував, заперечив вживання алкоголю і від проходження огляду відмовився, так як законних підстав для цього не було. У присутності свідків також зазначав, що транспортним засобом не керував. Пройти огляд у заклад охорони здоров'я йому не пропонували.

Свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції давав такі ж за змістом пояснення.

Вважаю, що суд першої інстанції дав належну оцінку поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та свідка ОСОБА_6 і правильно не взяв їх до уваги, оскільки вони спростовуються наведеними раніше доказами.

Крім того, з метою з'ясування обставин справи і складання протоколу апеляційним судом було витребувано запис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції у м. Києві.

Пояснення ОСОБА_3 про те, що він транспортним засобом не керував, а тому відмовився проходити огляд на стан сп'яніння, а також, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння відповідно до встановленого порядку, тобто за допомогою спеціального технічного засобу та в закладі охорони здоров'я, повністю спростовуються цим доказом.

Записом зафіксовано, що на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп'яніння за наявності відповідних ознак за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров'я ОСОБА_3 відмовився, сперечаючись з працівниками поліції та пояснюючи свідкам причину відмови тим, що підставою зупинки транспортного засобу стало нібито перебування його в угоні. При цьому вказує, що коли він зупинився, то у нього попросили пред'явити документи.

Оскільки цілком логічним є те, що зупинці транспортного засобу передує його рух, пояснення в тій частині, що транспортним засобом він не керував, не відповідають дійсності.

Враховуючи зміст пояснень ОСОБА_3, адресованих до свідків, допит свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8, клопотання про що було заявлено стороною захисту, є недоцільним і в задоволенні відповідного клопотання належить відмовити.

Недоречними є і доводи в апеляційній скарзі про порушення процедури огляду, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, не складалося.

Вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_3 відмовився проходити огляд і в закладі охорони здоров'я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Отже, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_3 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 7 березня 2018 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн