Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/19/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2018 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Ковальчук М.В. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

До Олевського районного суду надійшов від ВП КВП ГУНП в Житомирській області, протокол про адміністративне правопорушення за серією БР №253929 відносно ОСОБА_1 з якого слідує, що він 31 грудня 2017 року о 23 годині 35 хвилин в Житомирській області Олевського району в с. Артинськ, водій ОСОБА_1 керував транспортим засобом ВАЗ 21091 д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння ( нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 31.12.2017 року він керував транспортним засобом в тверезому стані. Що стосується проходження огляду на стан спяніння то він не відмовлявся однак в працівників поліції не було в наявності пристрою за допомогою якого встановлюють ознаки алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що транспортний засіб в якому перебував він та його товарищ ОСОБА_1 31.12.2017 року поблизу с. Артинськ зупинили працівники поліції, пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки ОСОБА_1 не відмовлявся.

Зазначений в протоколі свідок ОСОБА_3 за вказаною адресою не значиться, будь-які письмові його пояснення відсутні.

Суд в судовому засіданні дослідивши та оцінивши докази по даній справі в їх сукупності вважає, що адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до зазначеної норми докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними - якщо вони підтверджують факт даного адміністративного правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння не доведена у встановленому законодавством України порядку належними та допустимими доказами.

Разом з тим, відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Так, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містяться і в абзаці 2 п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, згідно якого водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я, та п. 1.7 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 вересня 2009 року N 400/666, згідно якого у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Процедура огляду на стан сп'яніння чітко визначена законом.

Суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків поліцейськими і що він від цього відмовився.

Крім того, з пояснень свідка та самого ОСОБА_1 слідує, що йому поліцейські не пропонували пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів оскільки вони в їх були відсутні.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і наданий час.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, а саме заповнення форми направлення. Суду не надано доказів того , що працівники поліції у законний спосіб направляли ОСОБА_1 до закладів охорони здоров'я для обстеження на стан сп'яніння. (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, та вказує на відмову від огляду або непогодженням з його результатами , що є складовою змісту протоколу та його доказів ст. 251 КУпАП.

Крім того, непереконливий і той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, оскільки в протоколі та доданих до нього документів не додано доказів, що ОСОБА_1 відповідно до ст.266 КУпАП відсторонявся від керування транспортним засобом, як особа яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

З протоколу серії БР №253929 від 31 грудня 2017 року слідує, що від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Однак зазначені обставини не підтверджуються належними доказами оскільки в матеріалах справи відсутнє направлення поліцейського до відповідного закладу охорони здоровя для проведення огляду на стан спяніння, у відповідності до вищезазначеної Постанови КМ від 17.12.2008 року за №1103, також дані обставини спростовуються в судовому засіданні поясненнями ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 відповідно до яких працівники поліції не пропонували проходити огляд на стан спяніння у звязку з відсутністю спеціального пристрою. Що стосується іншого свідка ОСОБА_3 то його пояснення відсутні і за зазначеною адресою в протоколі не значиться, відповідно до поштових довідок які наявні в матеріалах справи.

Зазначені обставини на думку суду є грубим порушенням чинного законодавства, що тягнуть за собою не доведеність перебування ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння чи відмову від проходження даного огдяду.

З ч.1 ст.130 КУпАП слідує, що особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного, спяніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зазначені та досліджені в судовому засіданні докази по справі вказують на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відсутні докази, які вказують на те, що дана особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння чи відмовилась від його проходження.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_4