П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова Марина Анатоліївна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 Вячеславівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої інспектором прикордонної служби 2 категорії дозиметрист відділення інспекторів прикордонної служби відділу ПС «Запоріжжя 4 категорії (тип А), яка мешкає за адресою м. Запоріжжя вул. АДРЕСА_1, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-18 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли матеріали адміністративної справи згідно яких ОСОБА_1 Вячеславівна вчинила адміністративне правопорушення: 17.01.2018 о 07 год. 00 хв, на відділі прикордонної служби «Запоріжжя», розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул.. Блакитна,4, прапорщик ОСОБА_1 перебуваючи у прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів». під час дії особливого періоду, передбаченого ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в порушення вимог пункту 11 глави 2 розділу II інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом МВС від 19 жовтня 2015 року № 1261, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1391/27836, 20.1 глави IV «Порядок роботи посадових осіб на автоматизованих робочих місцях ПТК АПС «Гарт-З/П», «Інструкції про порядок використання програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонної служби «Гарт-З/П» в оперативно-службовій діяльності органів та підрозділів охорони державного кордону, затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 21.11.2005 № 864. статті 236 розділу II частини «Інструкції з організації оперативно - службової діяльності відділу прикордонної служби Державної прикордонної служби України», затвердженої наказом Адміністрації Держприкордонслужби України від 29.12.2009 року №1040. в порушення графіку несення Служби відпочивала у не відведений для цього час, порушила порядок ведення службової документації. чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст.. 172-18 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала, надала особисті пояснення в яких вказала, що порушень ведення документації нею не було допущено оскільки рейс Запоріжжя-Стамбул через погодні умови було відмінено. Відпочинок на момент перевірки було допущено з тих підстав, що її чергування керівництвом ставляться через день, вона фізично не встигає відпочивати, про що неодноразово доповідала безпосередньому керівнику, також вказувала, що фактична кількість відпрацьованих нею годин на тиждень перевищує 40 годин.

Всебічно вивчивши матеріали справи, письмові докази з урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-18 КУпАП, свого підтвердження достатніми достовірними доказами не знайшла з огляду на наступне:

Стаття ст. 173-18 КУпАП встановлює відповідальність за Порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України.

Склад правопорушення завжди конкретний і становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші),отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобовязана доводити свою невинуватість.

Так в протоколі, що складено відносно ОСОБА_1 не вказано які саме порушення при несені прикордонної служби допущено ОСОБА_1, що унеможливлює притягнення особи до відповідальності за порушення несення прикордонної служби без конкретизації цих порушень.

З Висновку службового розслідування за фактом перевірки інформації, викладеної в листі начальника відділу внутрішньої безпеки по Бердянському прикордонному загону підполковника ОСОБА_2 від 18.01.2018 року № 16/8, вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують не облікування в ПТК АПС «Гарт З/П» проведення перевірки прикордонних нарядів ТВС начальника відділу Капітаном ОСОБА_3 та не заповнення довідки про результати проведення контролю другої лінії стосовно 6 іноземних громадян з країн ризику, які прибули рейсом № 1469 Стамбул Запоріжжя.

Згідно наявних матеріалів справи рейс № 1469 Стамбул Запоріжжя було скасовано у звязку із погіршенням погодних умов, за таких обставин вимоги, щодо заповнення довідки про результати проведення контролю стосовно 6 іноземних громадян, які прибули рейсом № 1469 Стамбул Запоріжжя за умови їх неприбуття, не відповідають законодавству та не можуть бути предявлені до службової особи.

Щодо відпочинку ОСОБА_1 у не відведений для цього час під час несення чергування, судом встановлено: що згідно графіку чергувань та Висновку службового розслідування, службове навантаження на прапорщика ОСОБА_1 у грудні 2017 року складало 288 годин, а з 01.01.2018 року по 16.01.2018 року 203 години.

У грудні 2017 року було 21 робочих днів та 10 вихідних таким чином тривалість робочого дня військовослужбовця ОСОБА_1 у грудні складало 13 годин 42 хвилини години на добу та 68 год. 30 хвилин на тиждень з розрахунку 5 робочих днів та 2 вихідних на тиждень.

У січні 2018 року в період з 01 січня 2018 року по 16 січня 2018 року було 4 вихідних дня та два дня святкових (1,8 січня 2018 року) таким чином тривалість робочого дня військовослужбовця ОСОБА_1 у січні складало 20 годин 20 хвилини години на добу, що відповідає 101 год. 40 хвилин на тиждень.

Згідно ст.. 50 КЗпП України Нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень.

Відповідно до статті 45 Конституції України: кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час.

Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Згідно статті 55 КЗпП України Забороняється залучення до роботи в нічний час: 1) вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до трьох років (стаття 176); 2) осіб, молодших вісімнадцяти років (стаття 192); 3) інших категорій працівників, передбачених законодавством. Робота жінок в нічний час не допускається.

Згідно ч. 1 ч. 4 ст.. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Загальна тривалість службового часу військовослужбовців на тиждень не може перевищувати нормальної тривалості робочого часу за відповідний період, визначеної законодавством України, за винятком випадків, передбачених пунктом 5 цієї статті.

Для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової військової служби, встановлюється п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для військовослужбовців строкової військової служби і курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів та курсантів вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи, навчальних центрів (частин) - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Як встановлено ОСОБА_1 є матірю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС № 227271.

За таких умов встановлення уповноваженими особами, військовослужбовцю ОСОБА_1 графіку чергувань, що в порушення ч. 1 ч. 4 ст.. 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в двічі та в тричі перевищує нормальну тривалість робочого часу і призвело до відпочинку ОСОБА_1 у не відведений для цього час.

Час для сну та відпочинку є фізіологічною потребою особи, законодавчо закріплений положеннями конституції та законами України

Таким чином, враховуючи, що тривалість робочого часу ОСОБА_1 у грудні 2017року та січні 2018 року в два-три рази перевищувала встановлену законодавчу, ОСОБА_1 має на вихованні малолітню доньку, є жінкою що залучалась керівництвом Прикордонної служби до чергувань та робіт у нічний час, суд не вбачає наявності її вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-18 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна,необережна) дія чи бездіяльність,яка посягає на громадський порядок,власність,права і свободи громадян,на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130 ч.1,247 ч.1 п.1 КпАП України, суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 Вячеславівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КпАП України, закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або опротестована прокурором до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів після її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Голубкова М.А.