Справа № 752/8373/18
Провадження №: 3/752/4292/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, -

встановив:

23.03.2018р. приблизно о 19 год. ОСОБА_1, маючи намір на умисне вчинення дій психологічного характеру, знаходячись за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, під час сварки ображав свою дружину ОСОБА_2

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав, не заперечував, що в нього стався конфлікт з дружиною, який наразі вичерпано. Просив закрити провадження у справі у зв'язку його примиренням з дружиною.

Дільничий офіцер поліції Голосіївського управління ГУНП в м. Києві капітан поліції Харченко В.В. пояснив суду, що 23.03.2018 року у ОСОБА_1 сталась сварка із дружиною, під час якої він вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру. Підтвердив суду те, що ОСОБА_1 примирився з потерпілою ОСОБА_2, та остання подала заяву про те, що претензій до чоловіка немає, конфлікт вирішено мирним шляхом.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, працівника поліції, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.

Стаття 28 Конституції України гарантує кожному громадянинові України право на повагу до його гідності, та регламентує, що ніхто не може бути підданий поводженню, що принижує його гідність.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку що ОСОБА_1 23.03.2018р. о 19 год., знаходячись за місцем постійного проживання, коли ображав дружину, діяв умисно, оскільки розумів, що його слова ображають і принижують дружину.

Згідно ч.1 ст. 1732 КУпАП вчинення домашнього насильства це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (в тому числі: застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого тощо.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст.ст. 34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Також суд бере до уваги заяву потерпілої ОСОБА_2 від 30.03.2018 року, в якій вона зазначає, що претензій до чоловіка немає, а конфлікт було вирішено.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що від неправомірних дій правопорушника не настало будь-яких несприятливих наслідків, що свідчить про відсутність стійкої антисоціальної спрямованості в його діях та дозволяє зробити висновок про малозначність скоєного правопорушення.

За таких умов суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно ч. 2 ст. 284 КУпАП України при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 10, 22, 1732, 284, 287-288 КУпАП, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 1732 КУпАП, в зв'язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко