Справа 362/1123/18
Провадження 3/362/460/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.04.2018 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнка С.В,
розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частин НОМЕР_1 ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-17КУпАп,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія А 1789 № 07 від 06.03.2018 року ОСОБА_3 притягається до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-17КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, натомість надіслав витяг з наказу № 63 від 02.04.2018 року з якого вбачається, що він з 03.04.2018 року вибув у відрядження до в/ч- НОМЕР_2 м. Золотоноша Черкаської області для окремого розпорядження та виконання бойових завдань у районах проведення АТО та виконання завдань у складі об`єднаних сил.
Враховуючи те, правопорушник в судове засідання не з`явився, не надав пояснень, згідно протоколу вину не визнає, суд вважає, що участь самого ОСОБА_3 у судовому засіданні є обов`язкова для встановлення істини у справі.
Зі змісту ст.ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.
Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість зупинення провадження у справі і, відповідно, не передбачають порядку розгляду клопотання про зупинення провадження у справі.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожна людина має право при визначенні їїг ромадянських прав і обов`язківабо будь-якого кримінального обвинувачення протии неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.
Згідно з ст. 8 КонституціїУкраїни, в Українівизнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковістьяких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також, коли міжнародним договором встановлені інші права, ніжті, що передбачені законодавствомУкраїни, то застосовуються правила міжнародного договору.
Також, зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процессуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і зокрема, врегулювання порядку зупинення провадження у справі.
Зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачена лише щодо категорії справ повязаних із вчиненням корупційних правопорушень, зокрема з підстав хвороби та перебуванні на лікуванні особи, що позбавляє можливості розглянути адміністративний матеріал у визначений строк.
Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП України при розгляді справ про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розглядісправи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.
Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 складений за ч. 3 ст. 173-17КУпАп, асаме порушення правил несення бойового чергування ( бойової служби) встановлених для своєчасного виявлення та відбиття раптового нападу на Україну, або для захисту та безпеки України, що є суспільно небезпечним правопорушенням.
Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що в данному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані є суспільно небезпечним правопорушенням, а тому розгляд даної справи підлягає повному та всебічному дослідженню. У звязку із чим, участь у судовому засіданні, самої особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, є необхідною для повного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, з урахуванням пояснень та клопотань наданих захисником правопорушника.
Керуючись ст. 277, 278, 279 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Зупинити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.3 ст. 173-17Кодексу України до закінчення відрядження з в/ч НОМЕР_2 м. Золотоноша Черкаської області.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Корнієнко С.В.