Справа № 645/1614/18
Провадження № 3/645/809/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Горпинич О.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

- за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2018 року в провадження Фрунзенського районного суду м. Харкова з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Харкові надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, не визнав та пояснив, що 28 лютого 2018 року був великий снігопад. Того дня він виїжджав на своєму автомобілі з гаражного кооперативу, бачив припаркований автомобіль потерпілої, проїжджав повз нього дуже повільно, обережно, уважно дивився в дзеркала та дотримувався безпечного інтервалу. ОСОБА_1 не бачив, щоб він зачепив автомобіль потерпілої. Якщо навіть припустити, що він зачепив автомобіль потерпілої, то він би обовязково зупинився, хоча б за для того, щоб подивитися чи пошкоджено його автомобіль. Крім того зазначав, що про те, що він нібито вдарив автомобіль потерпілої йому повідомили лише 08 березня 2018 року, хоча і 02 і 04 березня 2018 року потерпіла з чоловіком приходили до свого автомобіля.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що в двадцятих числах лютого 2018 року вона залишила свій автомобіль в гаражному кооперативі, де вона винаймає місце для стоянки свого автомобіля, оскільки він був без акумулятора. 02 та 04 березня 2018 року вони приходили до кооперативу щоб поставити акумулятор в машину, проте він не підійшов. Автомобіль ніхто не оглядав, оскільки навіть не припускали того, що хтось може його вдарити. 08 березня 2018 року вона разом із чоловіком прийшли до гаражного кооперативу та побачили, що ліве переднє крило та бампер пошкоджені. Вона пішла до охорони та переглянула відеозаписи з камер спостереження за період з 27 лютого 2018 року по 08 березня 2018 року, відповідно до яких побачила, що за ці дні лише автомобіль ОСОБА_1 проїжджав повз її машини, та коли він забуксував та вивертав руль було видно, що він проїхав впритул до її машини.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що прямим свідком ДТП він не був, проте ДТП сталася ніби то 28.02.2018 року, а його батьку ОСОБА_1 про це повідомили лише 08.03.2018 року, хоча коли він переглядав відео з камер спостереження було видно, як потерпіла раніше приходила до своєї машини, знаходилась біля неї близько 20 хвилин та дивилась на місце пошкодження.

Свідок ОСОБА_4 повідомив, що 08 березня 2018 року вони з ОСОБА_2 прийшли до гаражного кооперативу перевірити їх автомобіль. Свідок відкрив капот машини, її фари були в снігу та він вирішив його почистити, після того як він струсив сніг він побачив вмятину на лівому передньому крилі, якої раніше не було. Переглядаючи відеозапис з камер спостереження вони побачили як 28.02.2018 року повз їх автомобіля впритул проїжджає автомобіль ОСОБА_1 Спілкуючись після цього с ОСОБА_1 останній спочатку не визнавав свою провину, потім визнавав, погоджувався на зустріч з ними, але потім не прийшов на неї. Після зустрічі з ОСОБА_1 було оглянуто його автомобіль, проте він має багато ушкоджень. В звязку з тим, що ОСОБА_1 то визнавав вину, то ні було вирішено викликати співробітників патрульної поліції для складання протоколу.

Вислухавши пояснення притягуваного, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, 28 лютого 2018 року о 18 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Nissan Almera Classic», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по проспекту Петра Григоренка, 2-В в м. Харкові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Mitsubishi Colt», державний номер НОМЕР_2, після чого з невідомих причин залишив місце події.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальних збитків.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у звязку з порушенням водієм вимог п.п. 13.1, 2.10а) ПДР України.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Пунктом 2.10а) ПДР України передбачено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 073189 від 15 березня 2018 року та схемою місця ДТП, доданою до нього, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 073188 від 15 березня 2018 року, поясненнями ОСОБА_2, переглянутим відеозаписом.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Отже, судовим розглядом встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, характер та обставини вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1, відсутність обставин, що помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення, а також приймаючи до уваги, що санкцією ст. 124 КУпАП, передбачено стягнення, більш суворе, ніж стягнення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, вважаю за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 352 грн. 400 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2018 року.

Суддя -