Справа № 583/918/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Безрядіної О.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, що надійшли з Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, -

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Охтирського міськрайонного суду Сумської області 19.03.2018 року надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №039385 від 03.03.2018 року ОСОБА_2 притягується до адміністративної відповідальності за те, що вона 03.03.2018 року близько 03 год. 06 хв. в м. Охтирка по вул. Пушкіна, 11-А Сумської області керувала автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, покази свідка, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не визнала та показала, що 03.03.2018 року вночі їй зателефонувала її знайома ОСОБА_3, яка повідомила, що відпочиває у кафе «Форпост» по вул. Незалежності, 26-А в м. Охтирка Сумської області та попросила приїхати за нею та відвезти додому. Вона погодилася, приїхала до кафе «Форпост» на автомобілі НОМЕР_2, забрала ОСОБА_3 і вони разом поїхали. По дорозі поліції вони не бачили, а коли приїхали додому по вул. Пушкіна, 11-А в м. Охтирка Сумської області, поставили автомобіль і закривали ворота, підійшов працівник поліції та попросив надати йому документи та повідомив, що вона керувала автомобілем у стані алкогольного спяніння і що буде складати протокол, при цьому не було ніяких свідків, крім ОСОБА_3, яка перебувала разом з нею. ОСОБА_2 передала документи, а через деякий час стала вимагати повернути її документи та висловила своє невдоволення працівнику поліції, що вона перебуває у дворі свого помешкання, тому заперечувала та вважала дії працівника поліції протиправними. Ці події продовжувалися близько трьох годин, працівник поліції намагався залучити свідків, однак, ніхто з проїжджаючих водіїв не погоджувався, так як не був очевидцем події. Зазначені у протоколі свідки не були очевидцями події, тому вона вважає, що протокол складений з порушенням закону, в якому вона написала, що пояснення надасть у суді, їй не були розяснені її права. Самого приладу не було надано їй для проходження огляду на стан спяніння, копії акту їй не було вручено, надано лише копію протоколу.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що дійсно, 03.03.2018 року вона відпочивала у кафе «Форпост», де вживала спиртні напої, а близько 3 години її забрала на автомобілі ОСОБА_2 на своєму автомобілі НОМЕР_2 і вони разом поїхали до неї додому на вул. Пушкіна, 11-А в м. Охтирка, при цьому по дорозі поліції не зустрічали. Коли через кілька хвилин вони приїхали до будинку по вул. Пушкіна, 11-А в м. Охтирка, поставили автомобіль у дворі і вже закривали ворота, до ОСОБА_2 підійшов працівник поліції, попросив надати йому документи, на що ОСОБА_2 передала документи, а працівник поліції став їй говорити, що вона керувала автомобілем у стані алкогольного спяніння. Вони заперечували проти таких дій працівника поліції, так як знаходилися у дворі свого помешкання, свідків події взагалі не було, це продовжувалося протягом тривалого часу, у двір вийшла мати ОСОБА_2 та вимагала припинити такі дії поліцейського з огляду на те, що в нічний час автомобіль знаходився у дворі, свідків не було, тому висловлювала невдоволення працівникам поліції їх поведінкою. Він не розяснив ОСОБА_2 права, залучив через тривалий період часу свідків при складенні протоколу, які взагалі не були очевидцями події, на прохання ОСОБА_2 пройти обстеження на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів не відреагував, так як приладу взагалі не було, поліцейський його не показував.

З дослідженого судом відеозапису, доданого до протоколу, вбачається, що працівники поліції водія ОСОБА_2 під час керування нею транспортним засобом не зупиняли, а рухаючись по місту Охтирка по вул. Пушкіна, зупинилися біля її будинку № 11 а. ОСОБА_2, приїхавши до себе додому, заїхала на автомобілі НОМЕР_2 у двір, поставила машину, пішла закривати з ОСОБА_3 ворота, після чого вже біля двору її домоволодіння до неї звернувся працівник поліції та попросив надати йому документи, на що остання передала документи. При вказаній події була присутня свідок ОСОБА_3 Вказані обставини щодо складання протоколу мали місце біля двору домоволодіння за адресою вул. Пушкіна, 11-А в м. Охтирка Сумської області, де проживає ОСОБА_2 В послідуючому з будинку вийшла її матір та стала обурюватися, на якій підставі працівник поліції забрав документи фактично на території її двору біля будинку.

З вказаного відеозапису вбачається, що відсутні очевидці події того, що саме ОСОБА_2 керувала транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_3 03.03.2018 року о 03 год. 06 хв. за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. З цього ж відео також вбачається, що поліцейський тривалий час намагався знайти свідків і в цей період ОСОБА_2 сама просила, щоб їй була надана можливість пройти медогляд на стан спяніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, але поліцейський на її вимогу не відреагував, цим самим проглядається упереджене ставлення з боку поліцейського до ОСОБА_2 З відеоматеріалу проглядається, що самого приладу для проходження медогляду на стан спяніння взагалі не було надано.

З цього ж відеоматеріалу вбачається, що свідків, які були очевидцями події за викладених у протоколі обставин, не було на місці, з відеозапису вбачається, що таких очевидців взагалі не було. До того ж складання протоколу мало місце біля двору, де мешкає ОСОБА_2, автомобіль знаходився у дворі. З відеозапису чітко проглядається, що працівник поліції протягом тривалого часу чекав проїжджих автомобілів, але декілька водіїв, що проїжджали по вул. Пушкіна в м. Охтирка не погодилися бути свідками, так як не були очевидцями вказаних подій. При складенні протоколу ОСОБА_2 не було розяснено права, в тому числі право користуватися правовою допомогою адвоката.

Вказані обставини викликають у суду сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні зазначеного у протоколі правопорушення. З огляду на викладене суд не може прийняти відеозапис, доданий до протоколу як належний доказ у підтвердження вини ОСОБА_2, оскільки, він викликає у суду великі сумніви щодо доведеності її вини та вказує на упередженість з боку поліцейського.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка знаходиться у стані алкогольного спяніння, чи передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані спяніння, а так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», розяснено судам, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, статтею 62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладені обставини суд не може прийняти до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, додані до протоколу про адміністративне правопорушення як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони не були очевидцями вказаної події і це спростовано як показами свідка, допитаного в судовому засіданні, так і дослідженим в суді відеозаписом.

У суді не знайшло свого підтвердження факт скоєння ОСОБА_2 правопорушення за вказаним протоколом.

Слід також зазначити, що доданий до протоколу акт огляду на стан алкогольного сп»яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03.03.2018 року, що нібито ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан спяніння суд не може прийняти до уваги з тих підстав, що він складений не у відповідності до вимог п. 10 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 (далі Інструкції) з вищевикладених підстав, а також тому, що копія цього акту не вручена ОСОБА_2, про його складення їй нічого не було відомо, її підпис в акті відсутній і про її відмову від підпису акт відомостей не містить, цим самим не дотримано п. 10 вказаної інструкції поліцейським.

Відповідно до п. 1.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС, огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 2.1 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності ознак, передбачених у пункті 1.3 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 2.5 Розділу ІІ Інструкції перед проведенням огляду на стан спяніння уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про його повірку.

Відповідно до п. 2.6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до п. 2.11 Розділу ІІ Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан спяніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п. 2.12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними у пункті 1.4 розділу 1 цієї Інструкції, уповноважена особа Державтоінспекції МВС, патрульної служби МВС направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, указані вище норми, які встановлюють порядок огляду на стан алкогольного спяніння передбачають направлення уповноваженою особою відповідного органу Національної поліції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя водіїв, які відмовилися від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловили незгоду з його результатами.

Відповідно до положень ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, наведені вище обставини дають суду законні підстави дійти висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_6