АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/281/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БР № 226348, ОСОБА_2 27.11.2017 року о 03 год. 50 хв. у м. Харкові, пр-т. ОСОБА_3, 59-Б, керував автомобілем Chevrolet Evanda, державний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан спяніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager 6820 ARHE-0215» в присутності двох свідків, проба позитивна 1,70 %.

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на необґрунтованість судового рішення та зазначив, що встановлені судом обставини не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційним судом ОСОБА_2 двічі викликався шляхом направлення повістки на його адресу, однак жодних даних про отримання ним повісток апеляційний суд не має.

У судове засідання призначене на 04.04.2018 року прибув адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_4 та надав клопотання про перенесення розгляду справи у звязку із зайнятістю ОСОБА_2 на роботі. Захисник був повідомлений про нове судове засідання по розгляду апеляції призначене на 18.04.2018 року.

Проте, 16.04.2018 року до апеляційного суду Харківської області надійшов лист від адвоката ОСОБА_4, в якій він повідомляв, що ним розірвано договір про надання правової допомоги з ОСОБА_2, у звязку з грубим порушення взятих на себе ОСОБА_2 зобовязань.

На підставі цього 17.04.2018 року ОСОБА_2 був повідомлений про судове засідання призначене на 18.04.2018 року шляхом телефонограми.

ОСОБА_2 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не зявився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Більш того, відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, про дане провадження апелянт без сумніву знав про час та місце апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних причин.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_2 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_2, та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він подав через свого захисника клопотання про перенесення розгляду справи, призначеної на 23.02.2018 року, а районним судом було відмовлено в клопотанні апеляційним судом не приймається до уваги, оскільки в довідці (а.с. 32) зазначено, що він знаходився в лікаря-стоматолога з 08-00 до 11-00 23.02.2018 року. Тобто вказана довідка дійсно видана на майбутнє, що ставить під сумнів її достовірність. Також викликає питання оформлення вказаної довідки, оскільки на ній відсутні будь-які реєстраційні дані, а саме за яким вихідним номером вона видана.

Районним судом дана належна оцінка довідці, а тому порушень з боку суду ст.268 КУпАП не вбачається. Більш того в судовому засіданні був присутній адвокат ОСОБА_2 ОСОБА_4

Затягування розгляду справи як в районному суді так і в апеляційному суді шляхом неявок в судові засідання розцінюється як позиція захисту ОСОБА_2 з метою уникнення від передбаченої законом відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складений уповноваженою державою особою.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), ОСОБА_2 керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння та пройшов огляд на стан алкогольного спяніння з використанням газоаналізатору «Драгер» в присутності двох свідків.

З цим протоколом ОСОБА_2 ознайомився під розпис і в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності власноруч зазначив: «Не согласен».

Відповідно до п. 7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду - «водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоровя».

Проте, як зазначив ОСОБА_2 в апеляційній скарзі, він не погоджувався з діями інспекторів патрульної поліції, а не з результатами огляду на стан спяніння.

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки технічного приладу «Драгер» (а.с. 2-3), результат огляду на стан спяніння позитивний 1,70 % (а.с. 4), з якими ОСОБА_2 погодився шляхом підпису.

Перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 5-6), які були присутні при огляді ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання ОСОБА_2 на те, що поліцейський його не проінформував про порядок застосування спеціального технічного засобу та не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки апеляційним судом не приймається, оскільки матеріали справи не місять даних, що ОСОБА_2 вимагав предявлення цих документів відповідно до ч. 5 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а вони надаються лише на вимогу водія.

Протокол та інші матеріали справи не містить письмової вимоги щодо надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з боку ОСОБА_2

Не приймаються апеляційним судом й посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на Наказ МВС від 01.03.2010 року № 33 «Про затвердження переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», а саме на п. 3 цього Переліку, оскільки даний Наказ втратив чинність, підрозділів Державтоінспекції МВС на даний час не існує.

Доводи ОСОБА_2 про те, що свідчення викривлення результатів тесту є невідповідність показників газоаналізатору дійсним обставинам, в тому числі, погодним умовам, що не могло б бути у випадку проведення попередньої повірки газоаналізатора «Драгер» спростовуються матеріалами справи, оскільки відповідно до роздруківки технічного приладу «Drager ARНЕ-0215 Alcotest 6820» від 27.11. 2017 року (а.с. 2-3) останньою датою технічного обслуговування калібрування приладу є 12.09.2017 року.

Відповідно до Інструкції з експлуатації приладу «Drager Alcotest 6820» передбачені інтервали технічного обслуговування приладу калібрування, яка має проводитись кожні дванадцять місяців.

Оскільки результат, щодо перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння був проведений на приладі, який належним чином обслуговувався, то роздруківка алкотестеру може бути беззаперечним доказом провини ОСОБА_2

Також газоаналізатор «Драгер» має дрейф чутливості в діапазоні 0,04 % показання за місяць, проте дані коливання не впливають на кінцевий висновок показань, оскільки він є вищим за допустимі норми.

Твердження ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначив, що не він був за кермом, а його приятель, який припаркував автомобіль після чого вони розійшлись в різні боки матеріалами справи спростовується, оскільки дані показання відсутні в матеріалах справи, а в судові засідання суду першої інстанції та апеляційного суду він жодного разу не зявився на судовий розгляд.

Протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.

Законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_2 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді від 23 лютого 2018 року є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2018 року, щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_7