Справа № 192/390/18
Провадження № 3/192/117/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"07" травня 2018 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, яка народилася 1986 року листопада місяця 23 числа, яка мешкає с. Сурсько-Михайлівка, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Широка, буд. 7, не працююча, яка протягом року до адміністративної відповідальності не притягалася,

за правопорушення, передбачене ст. 1831 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення №3/5 від 16 лютого 2018 року, відносно ОСОБА_1, згідно якого зазначено, що державним виконавцем Солонянського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області при примусовому виконанні виконавчого листа №248/10586/13-ц від 28 травня 2014 року, виданого Харцизьким міським судом Дніпропетровської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено, що ОСОБА_3, не сплачує аліменти на утримання дитини на протязі чотирьох років, в звязку з чим порушила вимоги ст.ст. 4, 12, 13, 71 Закону України «Про виконавче провадження» та скоїла правопорушення передбачене ст. 1831 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, повідомлена про час та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомила. У звязку з чим вважаю можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка не зявилася в судове засідання без поважної причини.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 4 Розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року передбачено, що зміст протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.

В порушення зазначених норм в протоколі про адміністративне правопорушення з фабули протоколу про адміністративне №3/5 від 16 лютого 2018 року вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена не повно, оскільки не відповідає складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1831 КУпАП, при цьому в протоколі не зазначено, чи вчинено правопорушення умисно, чи з необережності, яка сума заборгованості у ОСОБА_1 по сплаті аліментів та станом на яку дату.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Доказів щодо обставин викладених в протоколі до протоколу не додано.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За таких підстав, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. 256 КУпАП, до протоколу не додано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення позбавлений можливості доповнювати чи змінювати фабулу адміністративного правопорушення викладену в протоколі, тому вважаю, що можливості для висновку, що в діях ОСОБА_1 викладених в протоколі про адміністративне правопорушення є склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 1831 КУпАП немає і тому справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в порядку ст. 247 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1831, 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 1831 КУпАП закрити, за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 1831 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя: О.О.Стрельников