Дата документу 04.05.2018
Справа № 334/2289/18
Провадження № 3/334/820/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м.Запоріжжя Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

в с т а н о в и в :

07 лютого 2018 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Центральна с.Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру "Драгер" та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил Дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне порушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

06 квітня 2018 року адміністративний матеріал відповідно до довідки про автоматизований розподіл справ між суддями надійшов у провадження судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя Ісакова Д.О., тобто майже після двох місяців з часу складання протоколу.

ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 19 квітня та 04 травня 2018 року не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Будь-яких клопотань та заяв від ОСОБА_1 до суду не надходило.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2016 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП доведена та він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.130 ч.1 КУпАП, правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 07 лютого 2018 року о 09 год. 00 хв. ОСОБА_1, керував автомобілем ВАЗ 21053, державний номерний знак НОМЕР_1, по вул. Центральна с.Нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області, перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестеру "Драгер" та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Відповідно до п.2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу 1 Інструкції, ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4 розділу 1 Інструкції).

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2018 року при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 скориставшись своїм правом надав письмові пояснення по суті правопорушення, вказавши в протоколі "випив вчора пиво, після чого керував автомобілем, від продуття алкостестеру і проходження медичного огляду у лікарні відмовляюсь".

Таким чином ОСОБА_1 підтвердив факт вживання алкогольного напою, керування транспортним засобом та відмову у проходженні медичного огляду.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративні правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Предметом доказування винуватості особи за даним складом правопорушення є факт керування транспортним засобом та факт відмови від проходження огляду на стан спяніння.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що докази вини ОСОБА_1 зібрані у відповідності до ст. 251 КУпАП та підтверджуються письмовими показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не викликають сумнівів.

Вказані докази по справі зібрані поліцейським ОСОБА_4 у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Виходячи з вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративні відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 судом двічі повідомлявся рекомендованою кореспонденцією про місце, дату та час судових засідань по справі, поштові конверти на яких позначено "судова повістка" повернулись до суду без вручення із вказівкою Укрпошти про причини повернення "за письмовою заявою одержувача".

Таким чином ОСОБА_1 свідомо відмовився від отримання судових повісток про виклик до суду.

Судом було використано усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи у суді.

На переконання суду, поведінка ОСОБА_1 свідчить про навмисне затягування розгляду справи та його намагання уникнути відповідальність за скоєне. Останній мав об`єктивну можливість як особисто приймати участь при розгляді справи так і за допомогою захисника.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини правопорушника і дані про його особу.

Відповідно до ст.4 п.2 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі вищевикладеного, керуючись: ст.130 ч. 1, ст.ст. 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_5, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти діб з дня винесення постанови через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Д.О.Ісаков