АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/791/126/17 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2017 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320,00 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 09.11.2017 року о 02:20 год. в м. Херсоні по вул. Перекопська, 6, керував транспортним засобом Peugeot 107, д.н. НОМЕР_1, в порушення п.2.9а ПДР України в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 «а» Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.9 «а» Правил, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає ст.ст.283,284 КУпАП.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколом про адміністративне правопорушення Серії БР № 007804 від 09.11.2017 року відповідно до якого ОСОБА_2 09.11.2017 року о 02:20 год. в м. Херсоні по вул. Перекопська, 6, керував транспортним засобом Peugeot 107, д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3); висновком медичного огляду КУ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР №335 від 09.11.2017 року, за результатами якого ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.4).

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що працівники поліції його зупинили через те, що він не увімкнув сигнал повороту. Працівники поліції виявили у нього ознаки алкогольного сп'яніння та він заперечив зазначений факт і запропонував продути алкотестер, проте у працівників поліції його із собою не було. Також пояснив, що в лікарню для освідування його не доставляли і висновок про наявність алкогольного сп'яніння не складали. Про слухання справи у суді першої інстанції його належним чином не повідомляли.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_2 без належного повідомлення його про день та час розгляду справи, що є підставою для скасування постанови, оскільки, як вбачається з матеріалів справи під час складення протоколу про адміністративне правопорушення порушник вказав адресу свого проживання: АДРЕСА_1. Так про судове засідання порушник повідомлявся судовою повісткою, яку було направлено за вказаною ним адресою, однак повістка повернулась до суду без вручення з відміткою, що ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає 3 роки (а.с.6). Факт обізнаності ОСОБА_2 про наявність адміністративного провадження, що буде розглядатись Херсонським міським судом Херсонської області, підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, бувши обізнаним про наявність адміністративного провадження, жодних заяв щодо направлення поштових відправлень на іншу адресу або відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до суду не надходило. Крім того з приводу наведених апелянтом доводів вважаю за необхідне, згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», взяти до уваги рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 на те, що уповноваженими особами було сфальсифіковано акт огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки такі пояснення не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Дії працівників поліції чи лікарів в законному порядку не оскаржувались та при складені протоколу про такі дії ОСОБА_2 не заявляв, хоча висловив свою письмову незгоду з протоколом.

В апеляційній скарзі та в доповненнях до неї ОСОБА_2 також не обґрунтував свою незгоду з рішенням суду першої інстанції неправомірними діями уповноважених осіб, направленими на підроблення доказів.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2017 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко