АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/471/18 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Справа: №192/1393/17 Головуючий у другій інстанції: ОСОБА_2.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу, з доданим клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_3 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, який народився 1971 року квітня місяця 03 дня у м. Ташкент, республіка Узбекістан, мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Рогальова, буд. 33, буд. 57,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 663827 від 15 вересня 2017 року, та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення;

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 663828 від 15 вересня 2017 року, закрите за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно оскаржуваній постанові суду, 15 вересня 2017 року приблизно о 15 год. 50 хв. на 437 км автошляху Н-08, під час несення служби, працівниками поліції був зупинений автомобіль «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1, в якому знаходився в якості пасажира ОСОБА_3, який був запрошений до приміщення посту № 3 у зв'язку з підозрою в незаконному зберіганні зброї.

Після надання наявного в нього пістолету травматичної дії для огляду, ОСОБА_3 почав поводитись агресивно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чіплявся за формений одяг, намагався вчинити бійку та на зауваження припинити свої протиправні дії не реагував, чим вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції при виконанні ними службових обовязків і скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП. За цим фактом відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 663827 від 15 вересня 2017 року.

Суд визнав винуватість ОСОБА_3 за цим епізодом доведеною, втім адміністративне стягнення на останнього накладене не було за збігом строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині було закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Одночасно судом розглядалася справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 663828 від 15 вересня 2017 року, згідно якому 15 вересня 2017 року о 18 год. 10 хв. в смт. Солоне, по вул. Усенко, буд. 13 в приміщенні Солонянської ЦРЛ ДОР останній здійснив злісну непокору працівникам поліції, виражався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, намагався вчинити бійку, на зауваження заспокоїтися не реагував, чим порушив вимоги ст. 185 КУпАП.

За цим епізодом винуватість ОСОБА_3 була визнана судом не доведеною поза розумним сумнівом, у зв'язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення у цій частині було закрите на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження вказаної постанови, зазначає, що у судовому засіданні 14.03.2018 р. було оголошено лише її резолютивну частину, а повний текст був отриманий 27.03.2018 р., що унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, вказує, що його вина не є доведеною, оскільки протокол про адміністративне правопорушення є не доказом, а лише формою фіксації допущеного порушення, показання працівників поліції виходять від заінтересованих осіб та не можуть вважатися об'єктивними, інші докази судом не досліджувалися.

Також вказує, що судом не було задоволене клопотання про дослідження відеоматеріалів незважаючи на те, що ними доводиться відсутність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_3 до суду не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки апелянт заявив відповідне клопотання, а матеріалами справи не спростовується факт отримання ним копії оскаржуваної постанови за межами строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції з метою забезпечення його права на доступ до правосуддя та на апеляційне оскарження вважає за необхідне вказаний строк - поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Зважаючи на те, що постанова суду від 14.03.2018 р. не оскаржується в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за епізодом, за яким був складений протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 663828 від 15 вересня 2017 року, судом апеляційної інстанції висновки суд у цій частині не переглядаються.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений у ній висновок про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від серії ГП № 663827 від 15 вересня 2017 року, відповідає фактичним обставинам справи, є законним, обґрунтованим і узгоджується з наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідальність за ст. 185 КУпАП наступає за умови встановлення факту злісної непокори законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків. Під злісною непокорою необхідно розуміти дії особи, які виражаються у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції.

Як було встановлено судом першої інстанції, 15 вересня 2017 року приблизно о 15 год. 50 хв. на 437 км автошляху Н-08, ОСОБА_3, будучи запрошеним до приміщення посту № 3 у зв'язку з підозрою в незаконному зберіганні зброї, у вказаному приміщенні почав поводитись агресивно, висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників поліції, чіплявся за формений одяг, намагався вчинити бійку та на зауваження припинити свої протиправні дії не реагував.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що вказані обставини поза розумним сумнівом підтверджуються дослідженими доказами - протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 663827 від 15 вересня 2017 року та показаннями допитаних судом першої інстанції у статусі свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що узгоджуються із вказаним протоколом та між собою, а вищезазначені дії ОСОБА_3 були правильно кваліфіковані за ст. 185 КУпАП, оскільки відмову останнього припинити свої протиправні дії незважаючи на неодноразові вимоги працівників поліції належить вважати злісною непокорою законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків

Правильність вказаних висновків доводами апеляційної скарги не спростовується, оскільки ці доводи полягають у переоцінці доказів, з наданням їм тенденційної, упередженої оцінки, ігноруючи їх дійсний зміст, узгодженість та взаємозв'язок.

Посилання апелянта на відеоматеріали, які підтверджують його невинуватість, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що такі докази надавалися суду першої інстанції, як не надані вони стороною захисту і в межах апеляційного провадження.

У зв'язку з наведеним, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне оскаржувану постанову суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2