АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/301/18 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку оскарження, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 12 липня 2017 року о 17 годині 45 хвилини, керуючи транспортним засобом «Субару», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 10 по вул. Курчатова в м. Дніпрі, перебуваючи при цьому в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку оскарження, зазначає, що оскаржувану постанову суду було винесено без його участі, оскільки він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду вказаної справи. Крім того вказує, що він дізнався про наявність вказаної постанови лише 25.10.2017 року, при ознайомленні з матеріалами провадження у суді, у зв'язку з чим не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу.

Апелянт також вказує, що він звернувся до суду апеляційної інстанції у десятиденний термін з дня ознайомлення з матеріалами провадження, проте постановою від 02.11.2017 року її було повернуто через пропущення строків оскарження.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що постанова суду є незаконною, винесеною в порушення норм процесуального права, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові суд безпідставно посилається на його належне повідомлення про дату та час розгляду провадження, оскільки такі відомості в матеріалах провадження відсутні, у зв'язку з чим було грубо порушено його право на захист.

Апелянт вказує, що він дійсно 12.07.2017 року перебував під дією специфічних фармакологічних засобів, у зв'язку з чим зателефонував Прохорову, щоб той його забрав на автомобілі та відвіз додому, після чого він зустрівся з останнім, який передав йому ключі від автомобіля та попрохав його почекати деякий час. В подальшому він присів на місце водія та втратив свідомість, при цьому не вставивши ключі в замок запалювання, та прокинувся від того, що його розбудив працівник поліції та запропонував пройти огляд на стан сп'яніння.

Також зазначає, що він не здійснював рух на вказаному транспортному засобі, у зв'язку з чим в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав, на її задоволенні наполягав.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, він при винесенні згаданої постанови не був присутній та отримав її копію за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ОСОБА_1 з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які встановлені правильно та підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР №230421, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком щодо огляду на стан наркотичного сп'яніння від 25.07.2017 року за №2169; поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також не спростовуються поясненнями самого правопорушника.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 5 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп'яніння).

ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі визнав факт перебування під дією медичних препаратів, втім заперечував факт керування транспортним засобом у такому стані, проте судом апеляційної інстанції такі доводи не приймаються до уваги.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 12.07.2017 року за адресою: вул. Курчатова 10 в м. Дніпрі мало місце ДТП за участю автомобіля "Субару Форестер", д.н.з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_1, та автомобіля НОМЕР_2, з причепом, під керуванням водія ОСОБА_3, що підтверджується схемою з місця ДТП та фототаблицею до неї, а також наявними поясненнями як свідків, так і учасників ДТП, що спростовує вказані доводи апелянта та поза розумним сумнівом підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем "Субару Форестер", д.н.з НОМЕР_1.

Що стосується доводів апелянта про його неповідомлення про дату та час розгляду справи та порушення тим самим права на захист та участь у судовому засіданні при розгляді провадження щодо нього, то вказані обставини є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, проте не можуть бути підставою скасування вірного по суті судового рішення та закриття провадження у справі.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити апелянту строк на апеляційне оскарження даної постанови, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року, щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.А. Мазниця