Провадження № 3/522/1326/18
Справа № 522/1721/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, фізична особа підприємниць, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 30.01.2018 року, суддя отримала 01.02.2018 року, 21.01.2018 року о 03 годині 51 хвилин у м. Одеса, на вул. проспект Шевченка, 13, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, проводився із використанням приладу Драгер в присутності 2-х свідків. Результат огляду позитивний 0,98 ‰. Водій порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху.

За цим фактом співробітниками УПП стосовно водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 090053 від 21.01.2018 року за ч.1 ст. 130 КпАП України, який підписав правопорушник з поміткою: «був тверезий, зупинили без причини».

ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1 (діє на підставі ордеру серії ОД № 331376) в судовому засіданні зазначив, що не було причини для зупинки ОСОБА_1, технічний прилад, яким вимірювали рівень алкоголю не має сертифікату, крім того поліцейський не відвіз правопорушника до медичного закладу, у звязку з тим, що ОСОБА_1 був не згоден з результатами проходження алкотесту. Тому просить закрити провадження у справі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що через його віросповідання і хронічні захворювання він не вживає спиртних напоїв., в минулому судовому засіданні зазначив, що його зупинив патруль поліції та його запідозрили в тому, що він знаходиться в стані спяніння. Зазначає, що йому не можна пити у звязку з хронічними захворюваннями. Розповів, що він є одиноким батьком, який виховує шестеро дітей. Причину зупинки поліцейські йому не повідомили. Він не знаю, чому прилад показав позитивний результат, адже він не вживає спиртних напоїв.

Лейтенант поліції ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що в поліцейських є сертифікат алкотестера. Він запропонував ОСОБА_1 пройти тест, за допомогою приладу Драгер в присутності 2-х свідків або ж поїхати до медичного закладу та ОСОБА_1 погодився пройти тест на місці. Поліцейські відкрили трубку при свідках і правопорушнику, ОСОБА_1 дихнув в трубку, було перевищення норми, тому працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейський вказує, що зупинили його у звязку з тим, що він не включив поворот при повороті, але точно причину зупинки він не памятає. Пояснює, що сертифікат на технічний прилад у них був, проте ОСОБА_1 не просив його показати. Все на відео записано. Зазначив, що йому запропонували пройти або ж огляд за допомогою «Drager Alcotest 6810» або ж поїхати до медичного закладу, ОСОБА_1 погодися на проходження тесту на Драгері.

Відповідно до п. 2.9.а Правил дорожнього руху водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

До суду надійшло заперечення від представника ОСОБА_2, який не погоджуючись зі складеним протоколом, оскільки, 1. працівники поліції у разі незгоди з пройденим на місці тестом на стан спяніння мали відправити ОСОБА_1 до закладу охорони здоровя для проходження тесту; 2. «Drager Alcotest 6810» - не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України. Вважає, що провадження у адміністративній справі має бути закритим, оскільки відсутній склад правопорушення, а результати огляду вважає недійсними, оскільки проведені з порушенням законодавчо встановленого порядку.

Судом встановлено, що інспектором роти №3 батальйону №1 лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол серії БР №090053 від 21.01.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до протоколу серії БР № 090053 результат огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Drager Alcotest 6810» є позитивний 0,98 ‰.

ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, свідками огляду стали ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а тест був проведений у звязку з виявленими ознаками алкогольного спяніння, а саме запах з порожнини рота та почервоніння очей. Суд викликав в судове засідання і свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проте останні не зявились, причини неявки суду не повідомили, та у звязку з терміном розгляду справи у суді суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Відповідно до характеристики Релігійної організації Одеська Іудейська релігійна громада «ХАБАД ШОМРЕЙ ШАБОС» ОСОБА_1 має репутацію чесної, відповідальної, доброзичливої та чуйної людини. Алкоголь не вживає, шкідливих звичок не має. З 2010 року ОСОБА_1 виховує самостійно 6 дітей, один з яких інвалід.

Зазначення ОСОБА_1 про те, що він має 6 дітей підтверджується посвідченням № 009503, видане Службою у справах дітей Одеської міської ради від 22.12.2011 року, а факт того, що вони проживають разом підтверджується Довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї).

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Тож, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

ОСОБА_4 положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

У відповідності до п. 7 р. І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_4 п. 9 р. ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, вбачається, порушення працівниками поліції вимог вищевказаної Інструкції, оскільки ОСОБА_1 не був згоден з результатами проходження тесту за допомогою спеціального технічного пристрою, але його не було відправлено до закладу охорони здоровя.

Як зазначалося вище огляд на стан алкогольного спяніння проводився з використанням приладу «Drager Alcotest - 6810».

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 та його адвоката щодо відсутності сертифіката на технічного приладу «Drager Alcotest - 6810» оскільки на думку суду це не є суттєвим для визначення підтвердження вини ОСОБА_1

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, З урахуванням вимог п.22. Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», результати тесту на стан алкогольного спяніння не може бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_4 пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахування викладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять достеменно вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного спяніння було проведено в порушення вимог Інструкції, а тому факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був.

Враховуючи, факт того, що працівниками поліції не було відправлено ОСОБА_1 для проходження аналізу на стан алкогольного спяніння до медичного закладу, у звязку з тим, що він не погодився з результатами тесту за допомогою приладу «Drager Alcotest - 6810», вина водія не доведена, а отже, ОСОБА_1 не може бути притягнений до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.62 Конституції України, ст.ст. 9, 16, 24, 33, 34, ч.1 130, 251, 252, 279, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: Домусчі Л.В.