Провадження № 33/779/176/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Волосянко Р.О. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп., -

в с т а н о в и в :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_3 24 грудня 2017 року о 04 год. 40 хв., в м. Івано-Франківську, по вул. Івасюка, керував транспортним засобом «Рено Кенгу» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на факт вживання алкогольного сп'яніння проводився за згодою водія алкотестером «Драгер» в присутності двох свідків.

На вказану постанову суду адвокат Волосянко Р.О. в інтересах ОСОБА_3 03 квітня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною, прийнятою внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповного дослідження доказів.

Разом з апеляційною скаргою апелянт подає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх доводів щодо поважності причин, з яких було пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилається на те, що суддя Лазарів О.Б. в порушення вимог чинного законодавства, незважаючи на відповідне клопотання про відкладення розгляду справи, безпідставно розглянув справу 16.02.2018 року без участі ОСОБА_3, а копію постанови йому надіслано поштою 24.02.2018 року, яку він фактично отримав 13.03.2018 року Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду необхідно рахувати саме з цього часу.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.

Як вбачається з матеріалів провадження, постанова судді була винесена 16.02.2018 року без участі ОСОБА_3, якого належним чином було повідомлено про розгляд справи 16.02.2018 року о 13-08 год. про що свідчить підпис останнього про отримання ним поштового відправлення суду 20.01.2018 року (а.п. 15-16).

Апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області 03 квітня 2018 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що з дня винесення вищевказаної постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, протягом якого ОСОБА_3 вже звертався до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.02.2018р., обґрунтовуючи необхідність поновлення строку аналогічними обставинами.

Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 березня 2018 року ОСОБА_3 було відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки судом було встановлено, що вказана ним причина пропуску не є поважною, оскільки несвоєчасне отримання копії постанови суду не може бути визнано поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.

Висновки викладені у вищевказаній постанові суду щодо вказаної конкретної причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції мають преюдиціальне значення, оскільки встановлюють факти, які свідчать про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження і спростовують доводи апелянта про те, що він не мав можливості вчасно, в межах строку передбаченого законом, оскаржити постанову суду першої інстанції.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правила регулювання строків для подання скарги повинні забезпечувати належне здійснення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

З матеріалів справи вбачається, що апелянту достеменно було відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення перебуває в провадженні суду, про що свідчить його заява (електронне повідомлення) про перенесення судового засідання, що було призначене судом на 17.01.2018 року, на інший час у зв'язку із його відрядженням в м. Стрий (а.п. 11-14).

На підставі вказаної заяви ОСОБА_3, судове засідання було перенесено на 16.02.2018 року про що останньому було направлено повістку про виклик до суду на вказану дату, яку він отримав 20.01.2018 року (а.п. 15-16).

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з врахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження подані адвокатом Волосянко Р.О. в інтересах ОСОБА_3, а не самим правопорушником.

Разом з тим, з матеріалів справи та долучених до скарги матеріалів вбачається, що адвокат Волосянко Р.О. не приймав учать як захисник у суді першої інстанції і діє на підставі договору, який було укладено 21.03.2018 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, враховуючи причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду, та те, що ОСОБА_3 раніше вже було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити адвокату Волосянко Р.О. у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2018 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками адвокату Волосянко Р.О.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області підпис О.П. Васильєв

Згідно з оригіналом. Суддя: О.П. Васильєв