АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Чернівці

Суддя апеляційного суду Чернівецької області Семенюк К.М., за участю правопорушниці ОСОБА_1 та діючої в її інтересах адвоката ОСОБА_2, прокурорів Данилка Р.С. та Ревеги К.Т., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2018 року, ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, українку, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючу на посаді головного спеціаліста відділу контролю за додержанням законодавства з питань пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькій області, раніше не судиму, зареєстровану та проживаючу в м. Чернівці, вул. Головна, 204-Е/69, визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. (одна тисяча сімсот) гривень.

Згідно з постановою районного суду та протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу контролю за призначенням та перерахунками пенсій управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного Фонду України у Чернівецькій області, всупереч ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», отримавши у власність обєкт нерухомого майна житловий будинок, що розташований за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с. Брусенки, вул. Б. Хмельницького, буд. 69, загальною площею 57,4 м.кв., житловою площею 47,9 м.кв., стала власником вказаного майна, вартістю 104 939,00 грн. (сто чотири тисячі девятсот тридцять девять гривень 00 копійок), яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, несвоєчасно повідомила про суттєві зміни в майновому стані в установленому порядку Національне агентство з питань запобігання корупції, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 зобовязана була повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту

Справа № 33/794/261/18 Головуючий в І інстанції: Семенко О.

Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАП Суддя: Семенюк К.М.

реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про суттєві зміни в майновому стані щодо отриманого 29.11.2017 року у власність житлового будинку, вартістю на дату набуття 104 939,00 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, однак нею було повідомлено тільки 29.12.2017 року.

Своїми діями, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити провадження у справі. Також просила скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2018 року про її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення нею адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП і провадження по справі закрити, у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянт вказувала на те, що зазначена постанова суду є незаконною, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вважає, що районним судом неповно були зясовані усі фактичні обставини справи і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. При цьому вказувала, що суд формально підійшов до вивчення обставин справи, що потягло до безпідставного притягнення її до адміністративної відповідальності.

Зокрема, районний суд, зазначаючи у своєму рішенні про визнання нею вини, не звернув уваги на її пояснення про те, що нею було визнано факт набуття у власність майна, а не вину у вчиненні правопорушення.

Посилалась і на те, що у своїх поясненнях вона вказувала, що про внесення в законодавство змін про декларування доходів у разі суттєвої зміни в майновому стані на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановленої для працездатних осіб їй стало відомо в грудні 2017 року під час семінару. Після чого, нею 29 грудня 2017 року було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в майновому стані. Тому вважає, що орган контролю та суд помилково сприйняли її пояснення як визнання вини, а також не звернули увагу на те, що в її діях був відсутній прямий умисел.

Вказувала і на те, що неповідомлення нею Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані через необережність свідчить і те, що вона своєчасно подала до НАЗК щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функції держави та письмове повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані 29.12.2017 року, тобто до виявлення вказаного факту правоохоронними органами та складання протоколу щодо неї про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.

Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як несвоєчасність повідомлення НАЗК про зміни у майновому стані відбулися через необережність.

На вказану апеляційну скаргу, прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_4 11.04.2018 року було подано заперечення, в якому він просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14.03.2018 року, якою останню було притягнутоза вчинення нею адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП без змін.

Розглянувши справу, заслухавши доводи ОСОБА_1 та діючої в її інтересах адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурорів Данилка Р.С. та Ревеги К.Т., про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальностіза вчинення нею адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП , перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, дослідивши наявні докази, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

За змістом ч.2 ст. 172-6 КУпАП конструктивною ознакою субєктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказуючи в постанові, що ОСОБА_1 визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, суд не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією, суди зобов'язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Зокрема, як встановлено наданими матеріалами справи, у звязку із реорганізацією головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, 01.04.2016 року ОСОБА_1 було переведено з посади головного спеціаліста відділу контролю за призначенням та перерахунками пенсій управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління на посаду головного спеціаліста відділу контролю за призначенням та перерахунками пенсій управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (а.п. 61 витяг з наказу від 28.03.2016 року за № 71-о).

Тобто ОСОБА_1 займає посаду, яка відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» відноситься до субєктів відповідальності за корупційні правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_1 також була попереджена про спеціальні обмеження, встановлені Законами України «Про державну службу» та антикорупційним законодавством (а.с.69-70-попередження).

14 листопада 2017 року відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області було задоволено позов ОСОБА_1 до сільської ради с.Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області про визнання права власності на спадкове право і за останньою було визнано житловий будинок загальною площею, 57,4м.кв., житловою площею 47,9 м.кв. Тобто ОСОБА_1 стала власником вказаного майна, вартістю 104 939, 00 грн., що розташований в с. Брусенки Кіцманського району Чернівецької області (а.п. 32-34).

29.11.2017 року витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було підтверджено факт набуття ОСОБА_1М права власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна. (а.п. 16).

Із скріншоту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що 29.12.2017 року ОСОБА_1 опублікувала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а саме, про отримання нею у власність обєкту вищевказаного нерухомого майна загальною вартістю 104 939,00 грн. (а.п.12- 15).

Разом з цим, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 27.02.2018 р., дії ОСОБА_1, які визначають субєктивну сторону адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, не відображені у ньому (а.п. 1-10).

Крім цього, в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях останньої умислу на порушення вимог фінансового контролю, а також відомості про наявність в діях ОСОБА_1 корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Натомість з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1, хоча із порушенням строку, визначеного у ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», до початку здійснення щодо неї перевірки самостійно 29.12.2017р. подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані, що свідчить про відсутність в її діях вини у формі прямого умислу.

Про неповідомлення ОСОБА_1 Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані через необережність свідчить і те, що вона своєчасно подала до НАЗК щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функції місцевого самоврядування, а письмове повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані здійснила 29 грудня 2017 року, тобто до виявлення цього факту правоохоронними органами 27 лютого 2018 року (а.с.1-10,12).

Крім цього, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що свою вину щодо приховування отриманого нею права власності на спадкове майно, а саме, житловий будинок загальною площею, 57,4м.кв., житловою площею 47,9 м.кв., що у с. Брусенки Кіцманського району Чернівецької області, вона не визнає. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані на сайт НАЗК внесла із запізненням із-за своєї необережності. При цьому також пояснила, що 14 листопада 2017 року відповідно до рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області, ставши власником вищевказаного майна, вартістю 104 939, 00 грн., вона не звернула уваги на технічний проект, зроблений БТІ, а також оцінку майна у ньому в сумі 104 939, 00 грн.

Зазначала, що після проведення у грудні 2017 року семінару на роботі щодо окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» вона вирішила уточнити в районному центрі суму оцінки майна, зроблену БТІ. Спочатку вона не звертала уваги на суму вказану у технічному проекті, оскільки будинок, який вона отримала у спадок після смерті матері, був зроблений із саману, тому і не думала, що сума при оцінці майна могла перевищувати 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Однак, згодом після уточнення вказаного, одразу подала повідомлення на сайт НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, опитавши ОСОБА_1 приходжу до висновку, що дії останньої були необережними, з наведених вище обґрунтувань.

Крім цього, згідно з розясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 22.05.2017 року №223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» предметом правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціям. Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення,повязаного з корупцією за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обовязковим елементом обєктивної сторони є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Субєктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд, звертає увагу, на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не було наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження субєктивної сторони даного правопорушення.

Зокрема, повідомлення в порядку ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст.52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування виключають наявність вини у формі умислу у вчиненні зазначених дій, а відтак і наявності субєктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до переконання про відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 статті 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 9, ч. 2 ст.172-6, 247, 283-285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 14 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Чернівецької області ______________________ ОСОБА_5

(підпис)

М. П.