АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/276/18 Справа № 712/726/18 Головуючий по 1 інстанції Бащенко С. М.
Категорія:ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., з участю прокурора Криворучка Р.О., правопорушника ОСОБА_3 та його адвоката Шестакова С.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою прокурора Черкаської місцевої прокуратури Лисика М. на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2018 р. відносно ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2018 р. відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, працюючого Черкаським міським головою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

закрито провадження по адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням прокурор Черкаської місцевої прокуратури в апеляційній скарзі ставить питання про його скасування та постановлення нової постанови про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та призначенням йому стягнення у вигляді штрафу розміром 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що згідно з ч. 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені в п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов'язані повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов'язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Однак, по за увагою судді місцевого суду залишилась та обставина, що приватний інтерес ОСОБА_3 полягав саме у призначенні на посаду директора Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради ОСОБА_6, який як і ОСОБА_3 входить до Черкаської обласної організації партії «Всеукраїнське об'єднання «Батьківщина», та як з'ясовано перебуває з ним в дружніх відносинах.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення прокурора, підтримавшого подану апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його захисника, про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга прокурора підлягає до її повернення, виходячи з наступних підстав.

Як зазначено у ч. 1 ст. 250 КУпАП прокурор, заступник прокурора, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має право оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення. Частиною другою цієї норми визначено, що при провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов'язковою.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Положення ч. 1 ст. 287 та ч. 5 ст. 7 КУпАП кореспондуються з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до якого однією із функцій прокуратури є нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені статтею 26 даного Закону і спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Однак, згідно змісту оскаржуваної постанови, провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП закрито, заходів примусового характеру, пов'язаного з обмеженням особистої свободи громадянина, до ОСОБА_3 не застосовано. Тобто, в даному випадку прокурор не наділений функцією нагляду у відповідності до ч. 5 ст. 7 КУпАП та не має повноважень на оскарження судового рішення згідно ч. 1 ст. 287 КУпАП та ч. 2 ст. 294 КУпАП.

Що стосується посилань прокурора на ч. 5 ст. 7, ст. 250 КУпАП, як на правову підставу звернення з апеляційною скаргою, то суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити наступне.

Ухвалою Конституційного Суду України від 08.12.2015 р. за №49-у/2015 встановлено неузгодженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 КУпАП, щодо повноважень прокурора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення. При цьому усунення таких розбіжностей може бути вирішене лише у законодавчому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП, постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному КУпАП.

Такий порядок встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП, яка є спеціальною нормою, згідно якої постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Зазначений перелік суб'єктів апеляційного оскарження є вичерпним, і прокурор, як учасник провадження у справах про адміністративні правопорушення, виключений із зазначеного переліку суб'єктів апеляційного оскарження шляхом внесення змін у ч. 2 ст. 294 КУпАП Законом України від 14.10.2014 р. №1697-VІІ.

Крім того, в п. 8 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. зазначено: «Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП, наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 р. № 1952-УІІІ «Про внесення змін до деяких 12 законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. При цьому слід зазначити, що за змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення. В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження».

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження, вважаю, що вимога прокурора щодо розгляду його апеляційної скарги, в якій ставиться питання про погіршення становища особи, не ґрунтується на вимогах закону, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню особі, що її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури Лисика М. на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.03.2018 р., якою закрито провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - повернути прокурору Черкаської місцевої прокуратури Лисику М.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок