Справа №490/398/18 17.04.2018
Провадження: № 33/784/166/18 Суддя суду першої інстанції: Дірко І.І.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя апеляційного суду: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

за участю секретаря судового засідання - Лвшенка О.С.,

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

його захисника - ОСОБА_3,

розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

в с т а н о в и в :

Постановою судді встановлено, що 14 січня 2018 року близько 01:40 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом марки "Fiat Tipo", реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався в м. Миколаєві по вул. Набережна в районі буд. 21 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на з'ясування стану алкогольного сп'яніння на місці зупинки чи у встановленому законом медичному закладі у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2

Апелянт зазначає, що суд на підтвердження вини ОСОБА_2 посилався на неналежні докази, яким є свідчення інспектора патрульної поліції ОСОБА_4, оскільки отримання свідчень від особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в якості джерела доказу стаття 251 КУпАП не передбачає.

Вважає, що незаконним є і посилання на відеозапис, з якого не можливо встановити стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2

Стверджує, що протоколи допиту свідків були заготовлені заздалегідь у друкованому вигляді протоколів.

Зазначає, що ОСОБА_2 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення, доказом цього є наявність оригіналу та копії протоколу в матеріалах адміністративної справи.

На думку апелянта, протокол про адміністративне правопорушення сфальсифіковано в тій частині, де зазначено, що ОСОБА_2 вручено тимчасове посвідчення на управління автомобілем.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно,всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 256 КУаП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвище, адреса свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та ін.. Протокол підписується особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідками та потерпілими.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Вимогами ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД № 061631 від 14 січня 2018 року, 14 січня 2018 року о 01 год. 40 хв. в м. Миколаєві по вул. Набережна, 21 водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Fiat Tipo, державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). На місці зупинки в присутності двох свідків пройти тест на визначення стану алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та проїхати до медичного закладу категорично відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме, як зазначено в протоколі такою особою є ОСОБА_2, не підписаний, запис про відмову його від підписання даного протоколу в протоколі відсутня. Другий екземпляр вказаного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності знаходиться у справі на аркуші справи № 2 та про причини його невручення, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, не зазначено.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які особисто підписали протокол, надали письмові пояснення в частині того, що в їх присутності, водій ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога для визначення стану сп'яніння (а.с. 3,4).

В той же час, вказані письмові пояснення не можна прийняти, як належний доказ, оскільки вони викладені у формі бланку та не містять вільного викладення свідками відомостей щодо наведених обставин.

Також, в наведених письмових поясненнях, не наведено свідчень щодо відмови ОСОБА_2 від підписання протоколу та отримання копії протоколу.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, та пояснень захисника особи, що притягується до відповідальності, ОСОБА_2 25 лютого 2016 року було змінено прізвище на «Романов». Вказане підтверджено свідоцтвом про зміну імені, виданого Міськім відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції від 25 лютого 2016 року (а.с. 23, 24).

На підставі вказаного свідоцтва 26 лютого 2016 року було видано паспорт на ім'я ОСОБА_7, копія якого також долучена до матеріалів справи та є дійсним на час складання протоколу. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення дані про дійсне прізвище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності відсутні.

Таким чином, в порушення наведених вимог КУпАП, які регулюють порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа на складання протоколу не дотрималась цих вимог закону, оскільки в протоколі не відображено наведених даних щодо відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання та отримання протоколу, а більш того фактично не встановлено особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як в протоколі вказане прізвище, яке не відповідає паспортним даним цієї особи.

Не зазначення цього в протоколі про адміністративне правопорушення позбавляє суд процесуальної можливості встановити особу, з'ясувати обставини щодо вчинення адміністративного правопорушення, вину особи у його вчиненні, відтак, і наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, зазначені вище вимоги Закону залишилися поза увагою співробітника поліції при складанні даного протоколу, на що не звернув уваги районний суд.

Відповідно до положень ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні данні на основі яких, у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозаписами та. ін. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному і повному і обєктивному долслідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як слідує з оскаржуваної постанови, районний суд не надав належної оцінки наведеним доказам, не звернув уваги на те, що протокол складено не за встановленою формою, без урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року № 1395, та передчасно дійшов висновку щодо винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тоді як протокол складено стосовно особи ОСОБА_2

Також районний суд послався і на інші докази у даній справі, як то покази посадової особи, яка склала протокол та відеозапис здійснений під час складання протоколу, проте, вказані докази не усувають наведених вище порушень.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року зазначено, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Враховуючи, що районний суд не вжив заходи щодо усунення порушень допущених співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_2 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не повернув у зв'язку з цим їх на дооформлення відповідному органу, при розгляді даної справи не дотримався засад закріплених в положеннях ст. 7 КУпАП, апеляційний суд, враховуючи положення ч.ч. 7, п.2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, переглянувши справу, дослідивши докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі.

У зв'язку із закриттям справи без накладення адміністративного стягнення, враховуючи положення ст. 40-1 КУпАП, не підлягає сплаті судовий збір.

Керуючись п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у даній справі закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.