Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/170/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 березня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Кашпура В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув зі ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як встановлено постановою судді, 09 жовтня 2017 року о 15 год. 55 хв., в м. Києві по вул. Харківське шосе водій ОСОБА_2 керував автомобілем «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, порушивши при цьому п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду доповнень, просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року та постановити нову постанову, якою закрити провадження відносно нього, ОСОБА_2, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об'єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

При цьому в апеляційній скарзі звертається увага на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та є незаконно складеним, оскільки працівники поліції підійшли до нього о 15 год. 55 хв., коли він стояв біля автомобіля, а не керував ним, а сам протокол склали о 17 год. 30 хв., ще до того, як відбулась здача біологічних матеріалів у КМНКЛ «Соціотерапія» о 18 год. 00 хв. 09.10.2017 року, а результати його огляду були взагалі через декілька днів.

Висновок лікаря нарколога, як зазначається в апеляційній скарзі ОСОБА_2, щодо результатів його медичного огляду від 10 жовтня 2017 року було складено з порушенням п.п. 17, 22 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом від 09.11.2015 № 1452/735 та ч. 4 ст. 266 КУпАП, а тому його слід визнати недійсним, як такий, що проведений з порушенням вимог закону.

Обставини, викладені в протоколі не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки на час складання цього протоколу був відсутній висновок щодо результатів медичного огляду, у зв'язку з чим в копії протоколу, яку він отримав не була вказана кваліфікація начебто вчиненого ним правопорушення.

Виходячи з цих та інших доводів, наведених у скарзі, ОСОБА_2 вважає, що суддя, який розглядав справу щодо нього, не мав законних підстав для висновку, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, який з огляду на допущені при його складанні порушення, взагалі не міг служити підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім цього, скаржник звертає увагу на те, що суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки нею передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а згідно протоколу, йому інкриміновано керування автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, що не відповідає диспозиції вказаної вище норми.

У зв'язку з цим, суд першої інстанції, як зазначається у скарзі, взагалі не мав права визнавати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки фабула правопорушення, наведена в протоколі, не співпадала з диспозицією ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог, передбачених КУпАП, підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена цим Кодексом.

Як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказаною нормою встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Між тим, згідно оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_2 визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом не в стані наркотичного сп'яніння, а з ознаками такого сп'яніння, що само по собі не утворює складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтованими слід визнати й інші доводи апеляційної скарги, які дозволяють зробити висновок про те, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 не може бути визнана законною та обґрунтованою, з огляду на таке.

По-перше, перевіркою матеріалів справи щодо ОСОБА_2, перш за все протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено, що вказаний документ не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки суть зазначеного в ньому адміністративного правопорушення не відповідає змісту нормативного акту, а саме ч. 1 ст. 130 цього Кодексу, яким передбачена відповідальність за дане правопорушення.

Крім того, в протоколі щодо ОСОБА_2 фактично не зазначена відповідна частина ст. 130 КУпАП, що також свідчить про невідповідність цього протоколу вимогам закону, оскільки відомості про це мають істотне значення для правильного вирішення справи.

По-друге, при складанні вказаного протоколу були порушені не лише вимоги КУпАП, а й вимоги Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, в п. 5 розділу ІХ якої прямо зазначається про те, що у разі проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп'яніння).

Між тим, в протоколі не зазначено про те, що до нього додається висновок лікаря нарколога.

Більш того, як встановлено по справі протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за часом було складено о 17 год. 30 хв. 09 жовтня 2017 року, тобто на пів години раніше ніж почався його медичний огляд в закладі охорони здоров'я - КМНКЛ «Соціотерапія».

По-третє, враховуючи ту обставину, що висновок лікаря нарколога щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану, алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції було видано не раніше 10 жовтня 2017 року, оскільки саме така дата заповнення вказана у долученому до справи висновку, можна зробити висновок про те, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський, який складав цей протокол, не мав жодних правових підстав для його складання, через відсутність офіційного документу, виданого у встановленому порядку, який би підтверджував факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп'яніння.

Крім цього, надаючи оцінку наявним у справі доказам, у тому числі висновку лікаря нарколога, суддя не звернув уваги на дотримання під час проведення огляду ОСОБА_2 вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, відповідно до вимог пунктів 7, 15-17 розділу ІІІ якої, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов'язковим; діагноз встановлюється та вноситься до акту медичного огляду за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторних досліджень, а відповідний висновок - додаток 4 до вказаної вище Інструкції видається на підставі акта медичного огляду. При цьому зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Таким чином, факт перебування особи в стані наркотичного сп'яніння, а відтак і факт керування транспортними засобами особою у такому стані, тобто вчинення нею адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, може бути підтверджений лише за результатами огляду водія на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями.

Незважаючи на вищенаведені вимоги законодавства, протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (серії БД № 433972) щодо ОСОБА_2, було складено до проведення та отримання результатів його огляду на стан сп'яніння та всупереч встановленому порядку проведення такого огляду в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до вимог п. 22 Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, а відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншогосп'яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважаються недійсними.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури проведення огляду ОСОБА_2 на стан наркотичного сп'яніння та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на які звертається увага в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку та які не викликають сумнівів у своїй достовірності, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об'єктивного та всебічного з'ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року - скасуванню, із закриттям провадження по справі, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу зазначеного вище адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 листопада 2017 року, відповідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі щодо нього- закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Леонтюк Л.К.