Справа № 524/634/18
Провадження 3/524/1049/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області

у складі: головуючого судді Олейнікової Г.М.

при секретарі Денисенко Н.В.

за участю: захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кременчука адміністративний матеріал, який надійшов із Управління патрульної поліції у м. Кременчуці Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 «а», до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

07.01.2018 року о 11 год. 40 хв. в м. Кременчуці по проспекту Лесі Українки, 146 водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, мав запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки (а.с. 45), а тому згідно зі ст. 268 ч.2 КпАП України суд вважає розглянути справу у відсутність особи , яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, оскільки його явка до судового засідання не є обов,язковою.

Також упровадження Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшли письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в яких він зазначає, що вину у скоєнні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУПАП не визнає , оскільки 07.01.2018 року він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, і не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Він взагалі не вживає алкогольні напої, оскільки хворіє на виразку шлунку, і доказом тому є довідка Кременчуцької першої міської лікарні від 03.04.2018 року, яку він подав до канцелярії Автозаводського районного суду через захисника, адвоката ОСОБА_1 разом з клопотанням від 04.04.2018 року про відкладення розгляду даної справи на іншу дату. Дійсно 07.01.2018 року приблизно в 11 год. 45 хв., перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 21065 номерний знак В18317 АІ, він рухався в напрямку свого дому за адресою: м. Кременчук, вул. Древаля, 172-а . За кермом автомобіля він перебував у тверезому стані. Рухаючись по колу (кільцеву ділянку дороги) в районі колишнього «Пивзаводу», неподалік Полтавського проспекту, та увімкнувши показник правового повороту, він став повертати з кола (кільцевої ділянки дороги) направо на проспект Полтавський, який переходить у вулицю Харківську. Він побачив в дзеркало заднього виду патрульний автомобіль, який рухався за ним з увімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору. У відповідності до вимог пункт 3.2. Правил дорожнього руху, якщо на транспортному засобі увімкнено проблискові маячки синього і червоного або лише червоного кольору, водії інших транспортних засобів зобов'язані зупинитися біля правого краю проїзної частини (на правому узбіччі). Отже, дотримуючись п. 3.2. Правил Дорожнього руху він зупинив автомобіль біля правого краю проїзної частини проспекту Полтавського, поблизу прохідної колишнього «Пивзаводу». В момент руху автомобіля і до його зупинки він був пристебнутий паском безпеки. В дзеркало заднього виду він помітив, як до його автомобіля підходить поліцейський. В цей момент він розстебнув пасок безпеки, оскільки подумав, що йому можливо прийдеться вийти із автомобіля на вимогу поліцейського. Коли поліцейський підійшов, він привітався до нього і запитав чому він не користується паском безпеки.

Потім поліцейський ОСОБА_3В, запитав у нього документи на право керування транспортним засобом. Він надав йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та страховий поліс, який, як зясувалося був прострочений. Поліцейський ОСОБА_3 повідомив мені про те, буде змушений скласти постанову по статті 126 та почав розясняти йому права та обов»язки. Він почав нервувати, адже до останньої миті він був переконаний про наявність у нього діючого страхового полісу. Він намагався знайти поміж інших документів діючий (не прострочений) страховий поліс цивільної відповідальності, так як він точно пам»ятає, що він у нього був.

Потім поліцейський ОСОБА_3 запитав у нього чого він такий знервований. Інший поліцейський, що стояв поруч повідомив йому , що буде складати відносно нього постанову, і щоб він почекав на місці. Одночасно він запитав у нього де він проживає, на що він йому відповів, що прописаний АДРЕСА_1, а фактично проживає ІНФОРМАЦІЯ_3. Одночасно поліцейський ОСОБА_3, задав йому питання: чи вживав він щось? Відразу він навіть не зрозумів про що він у мене запитує, але потім він уточнив питання і запитав чи вживав він спиртні напої. Він відповів йому, що спиртні напої не вживав, що тверезий і не перебуває в стані сп»яніння. Після того, як він вийшов із автомобіля, поліцейський ОСОБА_3 відразу висловив свою думку про те, що на його погляд він перебуває в алкогольному сп»янінні, в зв»язку з чим він збирається відсторонити його від керування автомобілем та затримати автомобіль на штрафмайданчик. При цьому поліцейський не повідомив йому яким чином він дійшов висновку про те, що він перебуває в стані алкогольного сп»яніння. Жодної ознаки того, що він перебуває в стані алкогольного сп»янінні поліцейський йому на назвав. Поліцейський порадив йому , якщо він не хоче, щоб його автомобіль було затримано на штрафмайданчик, він повинен відмовитися, але не пояснив йому від чого він має відмовитися. Таку пропозицію він сприйняв, як відмову від евакуації автомобіля на штрафмайданчик. Розмова між ним та поліцейським тривала не більше 5 хвилин. Потім поліцейський ОСОБА_3 попросив у іншого поліцейського, який знаходився в патрульному автомобілі і щось писав, надати його водійське посвідчення, після чого промовив його прізвище, і те, що його було зупинено за порушення правил користування паском безпеки. Поліцейський ОСОБА_3 сказав, що в ході спілкування зі ним він виявив ознаки алкогольного сп»яніння, що він зараз зупинить двох свідків і в їх присутності він запропонує пройти тест. Він уточнив у поліцейського: що він повинен сказати, на що той зробив жест рукою, який він сприйняв як знак, що він повинен сказати слово «відмовляюсь». Він сказав: відмовляюсь.

Поліцейський йому не роз»яснив, що він розуміє під словом «тест», і «тест» він хотів йому запропонувати пройти. Йому не було роз»яснено яким чином, і де необхідно пройти «тест», за допомогою, яких засобів «тест» має бути проведено і таке інше.

Потім він запитав у поліцейського, що буде далі, на що він йому повідомив, що справу передадуть до суду і суд буде вирішувати, як його покарати. Після таких слів він відчув себе обманутим.

В подальшому він побачив, як поліцейський зупинив легковий автомобіль і підійшов до нього. 3 того автомобіля вийшли двоє; чоловік і жінка і пересіли в патрульний автомобіль. Що потім відбувалось в патрульному автомобілі він не бачив. Коли чоловік і жінка вийшли з патрульного автомобіля, і повернулися до свого автомобіля, поліцейській гукнув його і запропонував присісти в патрульний автомобіль. Там йому було надано на підпис протокол, який він підписав, але нічого в ньому власноручно не писав.

Звертає увагу суду на те, що поліцейський не пропонував і не проводив йому огляд на стан сн»яніння за допомогою алкотестера «Драгер» чи іншого спеціального технічного засобу в присутності двох свідків на місці зупинки автомобіля, і від проходження огляду на стан сн»яніння за допомогою алкотестера «Драгер» в присутності двох свідків, він не відмовлявся.

Поліцейський не пропонував йому в присутності двох свідків пройти огляд на стан спяніння в Кременчуцькому наркологічному диспансері, і від проходження огляду на стан сн»яніння в Кременчуцькому наркологічному диспансері, в присутності двох свідків він не відмовлявся.

У звязку із викладеним просить суд , закрити провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП. (а.с. 33-36)

Захисник ОСОБА_1 через канцелярію Автозаводського районного суду м.Кременчука надіслав заяву в якій просив провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 закрити у звязку із закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності передбачені ст. 38 ч.2 КУпАП.(а.с. 55), також надіслав клопотання про приєднання доказів по справі в якому просив приєднати до матеріалів справи копію виписки 2512 із медичної картки стаціонарного хворого гастроентерологічного відділення та копію направлення на цитологічне дослідження 06.04.2018 року на підтвердження того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 дійсно хворів у період з 03.04.2018 року по 19.04.2018 року. (а.с. 56-59)

Суддя, вислухавши думку захисника ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків :

Відповідно до ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень , передбачених частиною першою цієї статті , а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками обєктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по третє- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вище зазначив суд, до адміністративної відповідальності може бути притягнуто особу тільки тоді, коли вона відмовилася від проходження огляду лише у встановленому чинним законодавством порядку, який визначений ст.266 КУпАП та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 .

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку ( 1103-2008-п ), визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення вразі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного , наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов'язковою.

Згідно з Розділом1 п.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735,зазначено , що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Розділу 1 Інструкції вказано , що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п. 7 Розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним (ч.5 цієї статті).

Суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за встановлених судом обставин, яка підтверджуються фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення, де зазначені ознаки алкогольного спяніння , які встановлені у ОСОБА_2 і відповідають вимогам вищевказаної Інструкції (а.с. 1).

Суд вважає письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, які містяться на аркушах справи 33-36 є неспроможними , так як спростовуються наданими у судовому засіданні поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, останні пояснили, що 07.01.2018 року про проспекту Лесі Українки, 146 був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2, за те що він не був пристебнутий паском безпеки. Під час спілкування у водія були виявленні ознаки алкогольного спяніння а саме : запах алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук. ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою приладу «Драгер» на що водій у присутності двох свідків відмовився. Також водію було запропоновано пройти огляд у КОНД на що останній також відмовився і в подальшому на ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП. А свідок ОСОБА_4 акцентувала увагу суду на тому , що 07.01.2018 року вона із чоловіком їхала в с. Терешківка і в районі зупинки «Пивзавод» м.Кременчука їх зупинив автомобіль патрульної поліції і запропонували бути свідками того, як ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в КОНД, що останній і зробив, тобто ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в КОНД.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) вказує що адміністративне правопорушення було вчинене 07.01.2018 року.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1) складено уповноваженою державою особою і в порядку передбаченому чинним законодавством дії посадової особи що його складала не оскаржувалися.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Дана норма є імперативною і не передбачає обов'язку суду визначати питання винності чи невинності особи оскільки по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що на даний час закінчився визначений ст. 38 КУпАП строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_6 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Тому , враховуючи викладене та вимоги ст.247 ч.1 п.7 КУпАП провадження по справі відносно ОСОБА_2 за ст.. 130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 він вчинив адміністративне правопорушення 07.01.2018 року, станом на день розгляду справи у суді закінчився 3-х місячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності, також розгляд справи про адміністративне правопорушення неодноразово відкладався у звязку , із клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про відкладення розгляду справи у звязку із тим, що бажає скористатися послугами адвоката (а.с. 11), клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у звязку із його відрядженням (а.с. 17), у звязку із клопотанням захисника ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи у звязку із необхідністю ознайомитись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення (а.с. 22), у звязку із клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи у звязку із хворобою(а.с. 31).

Керуючись ст.38 ч.2 ,130 ч.1 , 247 ч.1 п.7, 284 ч.1 п. 3 КпАП України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.. 130 ч.1 КпАП України закрити у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його законним представником, адвокатом, потерпілим, його представником або прокурором в апеляційний суд Полтавської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: