Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/48/18
Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2 Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2018 року м. Кропивницький

Суддя апеляційного суду Кіровоградської області Іванов Д.Л., за участю захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, його представника по довіреності ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2018 року в справі про притягнення:

ОСОБА_3, 10 січня 1928 року

народження, громадянина України, пенсіонера,

проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 02 жовтня 2017 року близько 14.00 год., під час керування автомобілем «ВАЗ-2121» реєстраційний номер Е0722КД по вул. Водопянова, що в м. Кропивницькому, в порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. ОСОБА_8, не надав переваги у русі автомобілю НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_6, який рухався по головній дорозі вул. ОСОБА_8, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

При таких обставинах, постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із закриттям провадження в справі, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Своє рішення суд, з посиланням на дані протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснення представника ОСОБА_3- ОСОБА_5, потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7, під час розгляду справи, дійшов висновку про те, що саме дії ОСОБА_3, який порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху, в даній дорожній ситуації, знаходяться у прямому причинному звязку з наслідками, у виді пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді районного суду, вказуючи на незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, необєктивність суду у дослідженні доказів та порушення права на захист.

Зясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, його представника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_6 та його представника - адвоката ОСОБА_7, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_3, а також показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, дослідивши наявні в справі письмові докази, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП винесена суддею Ленінського районного суду м. Кіровограда 12 січня 2018 року, однак даних про отримання її копії ОСОБА_3, матеріали справи не містять.

Для забезпечення процесуальних та конституційних гарантій ОСОБА_3 на оскарження рішення суду, а також принципів повноти та обєктивності при зясуванні обставин кожної справи (ст. 245 КУпАП), апеляційний суд вважає можливим та необхідним поновити ОСОБА_3 пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Кіровограда.

За змістом п.п. 1.4 та 1.5 Правил дорожнього руху кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно положень п. 1.10 Правил дорожнього руху , дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів та їх стан), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом;

За змістом п.п.10.1 та 10.2 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до вимог п.п. 8.1 Правил дорожнього руху України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожній знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорі, а також регулювальника.

За правилами п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В даному випадку, фактичні обставини справи та їх обєктивна оцінка свідчать про те, що вул. Водопянова, що в м. Кропивницькому, по якій рухався ОСОБА_3 у напрямку вул. Баженова є другорядною дорогою, а вул. ОСОБА_8, по якій рухався ОСОБА_6 - головною.

Таким чином, перехрестя вул. Водопянова з вул. ОСОБА_8. що в м. Кропивницькому є перехрестям нерівнозначних доріг.

Очевидно, що у даній дорожній ситуації, ОСОБА_3, при інтенсивності руху транспортних засобів на даній ділянці дороги, незалежно від напрямку та швидкості руху автомобіля «Шкода Фабіа», під керуванням ОСОБА_6, повинен був слідкувати за дорожньою обстановкою, утриматись від виїзду і дати можливість ОСОБА_6 безперешкодно проїхати перехрестя, після чого переконавшись у безпечності свого маневру, з дотриманням безпечної дистанції та інтервалу продовжити рух і, в такий спосіб запобігти зіткненню.

Не дотримання ОСОБА_3 елементарних правил безпеки дорожнього руху під час проїзду перехрестя нерівнозначних доріг і призвело до зіткнення.

Доводи представника ОСОБА_3 та його захисника про те, що дана ДТП відбулась внаслідок перевищення дозволеної швидкості руху ОСОБА_6, а також із-за того, що ОСОБА_6 не зміг своєчасно відреагувати на зміну дорожньої обстановки, спростовуються схемою ДТП, на якій чітко відображено напрямок руху кожного з учасників пригоди, місце зіткнення, гальмівний шлях автомобіля ОСОБА_6, сліди юзу та інші елементи дороги, а також поясненнями інспектора поліції ОСОБА_13, який під час апеляційного розгляду, пояснив механізм зіткнення транспортних засобів, як повинні були діяти учасники пригоди, відповідно до ПДР, підтвердив правильність проведених на місці замірів, достовірність даних схеми ДТП, які на місці ОСОБА_3 не оспорювались.

Крім того, як пояснив ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції, він дозволений швидкісний режим руху не перевищував, як тільки помітив автомобіль ОСОБА_3, який перегородив йому дорогу, вжив заходи до екстреного гальмування, однак на заокругленій ділянці дороги, з інтенсивним зустрічним рухом, уникнути зіткнення йому не вдалося.

Вказаним обставинам, з урахуванням пояснень учасників дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_3 та ОСОБА_6, наявних в матеріалах справи письмових доказах, суддя районного суду дав обєктивну оцінку і дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Доводи представника ОСОБА_3 та його захисника, про те, що ОСОБА_6 не дотримано безпечної швидкості руху, під час проїзду перехрестя та не вжито заходів для уникнення зіткнення, що і призвело на їх думку до даної дорожньо - транспортної пригоди, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки як суд першої так і апеляційної інстанції, не вправі виходити за межі предявленого ОСОБА_3 обвинувачення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б з достовірністю свідчили про перевищення ОСОБА_6 безпечної швидкості або недотримання інших вимог Правил дорожнього руху, що могло призвести до зіткнення, таких даних не представлено і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Показання свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не спростовують правильність та обєктивність висновків суду про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, фактично їх показання ґрунтуються на припущеннях та субєктивної оцінки дорожньої ситуації.

Будь-яких процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції, під час розгляду даної справи, в тому числі і тих про які вказує ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, висновки районного суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та доведеність його вини - являються правильними і такими, що підтверджуються обєктивними доказами, а тому постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та закриття провадження, у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 січня 2018 року стосовно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2