АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/5101/17Суддя 1 інстанції Сарат Н. О.
Номер провадження 33/774/24/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює «воєнізованій охороні», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн., -

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

За постановою суду першої інстанції, водій ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за наступних обставин - 26.10.2017 року, о 17-07 год.по вул. Промисловам. Кривого Рогу керував автомобілем ТІЗ ЗАЗ - ТАВРІЯ, державний номерний знак НОМЕР_1в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння проводився за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, показання приладу склали 1,36 % проміле, чим порушив п.2.9 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 18 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, відносно нього скасувати; провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт зазначає, що постанова суду винесена з порушення норм процесуального та матеріального права. ОСОБА_2 вважає, що дії працівників патрульної поліції були направленні на складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу, який би підтверджував саме факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

ОСОБА_2 зазначає, що він не керував транспортним засобом, а лише намагався його полагодити коли під'їхали поліцейські, цей факт не заперечували і самі поліцейські, тому він вважає, що суд упереджено прийняв, як доказ його винуватості протокол про адміністративне правопорушення, також вважає, що акт його огляду на стан сп'яніння суд повинен був визнати неналежним і недопустимим доказом, оскільки він тільки встановлює факт його сп'яніння і не доводить факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Апелянт вказує, що під час проведення його огляду поліцейські використовували газоаналізатор Alkotest 6820 ARHJ-0270, який у чітко встановленому списку газоаналізаторів дозволених для використання МОЗ та Держспоживстандартом не значиться через значні допустимі похибки у вимірюванні стану алкогольного сп'яніння, тому його акт огляду на стан сп'яніння, не може бути допустимим доказом. ОСОБА_2 вважає, що суд не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_3, який підтвердив в судовому засіданні, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що у постанові, як на доказ його винуватості, суд послався на його позовну заяву до поліції в іншій справі, не об'єднаній з цією справою, якої у даній справі немає, тобто послався на доказ, який не досліджувався в судовому засіданні.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції надав неправильну оцінку доказам, істотно порушив вимоги процесуального права, тому постанова суду є незаконною і необґрунтованою, просить її скасувати.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_2, підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №084311 від 26.10.2017р., складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254-256 КУпАП (а.с.1); актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_5, які були залучені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності, водій ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройшов огляд на місці для встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою приладу Драгер 6810№0726, вміст алкоголю 1,36 % проміле (а.с.3); роздруківкою тестування на алкоголь ОСОБА_2, де зазначено результат - 1,36 проміле (а.с.2); відеозаписом з боді-камери поліцейських, долученим до матеріалів справи (а.с.7), поясненнями в судовому засіданні свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 (а.с.34-35).

Протокол, як доказ підтверджується наявним та дослідженим в матеріалах справи відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейських.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 4 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, огляд на стан алкогольного сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі виявлення стану алкогольного сп'яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп'яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року №1452/735, у зв'язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

Окрім цього, в суді апеляційної інстанції були допитані свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 26 жовтня 2017 року не керував автомобілем ТІЗ ЗАЗ - Таврія, за кермом перебував ОСОБА_4 Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення ні він, ні ОСОБА_2 не повідомляли працівників поліції про те, що ОСОБА_2 не був за кермом автомобіля.

Свідок ОСОБА_4 під час апеляційного розгляду пояснив, що 26 жовтня 2017 року керував автомобілем ТІЗ ЗАЗ - Таврія, їхав по вулиці Промисловій у місті Кривому Розі, коли машина заглохла, то він вийшов з автомобілю та пішов по своїх справах, що відбувалося дальше пояснити не може.

Пояснення свідків, допитаних в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які містяться в матеріалах справи.

На думку суду апеляційної інстанції при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст.279, 280 КУпАП не було допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А. О. Пістун