Єдиний унікальний номер 226/8/18 Номер провадження 33/775/131/2018
Справа № 33/775/131/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП
Єдиний унікальний номер: 226/8/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Смірнова В.В., за участю особи, яку притягнуто адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника Майорова С.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Димитровського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, який народився 14 жовтня 1978 року в с. Зоряне Межівського району Дніпропетровської області, громадянина України, працює охоронцем в ТОВ «Еліта», проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Димитровського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Постановою суду встановлено, що 24.12.2017 року о 14 годині 00 хвилин в місті Мирнограді по провулку Уральському біля Десятого воєнізованого гірничорятувального загону водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ISUZU», номерний знак НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території будівельної бази «Граніліт», не дав дорогу автомобілю «ЗАЗ DAEWOO», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався по провулку Уральский, внаслідок чого сталося зіткнення зазначених автомобілів, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 прохав скасувати постанову суду та закрити провадження в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не повно з'ясував обставини та питання, передбачені ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення; не звернув уваги, що протокол складений з порушенням вимог ст. 256 КупАП, на схемі місця ДТП відображені не всі об'єкти. Крім того, в поясненнях учасників ДТП були встановлені суперечності, та із запису з відеореєстратора вбачалось, що лобове скло автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» було замерзлим, що позбавляло потерпілого ОСОБА_4 слідкувати за дорожньою обстановкою, тому для правильного вирішення справи були необхідні спеціальні знання, проте суд необґрунтовано відхилив клопотання ОСОБА_2 про призначення судової автотехнічної експертизи, чим порушив його право на захист. При цьому, у постанові суд зазначив про порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.10.2 Правил дорожнього руху України, проте як у протоколі про адміністративне правопорушення встановлено порушення останнім вимог п. 16.11 Правил.

Заслухавши ОСОБА_2, його захисника Майорова С.В., які підтримували доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова - скасуванню, за таких підстав.

Потерпілий ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, ніяких заяв та клопотань від нього не надійшло. У такому разі його неявка відповідно до положень ч.6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до наступних висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У п. 24 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р., звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставин , перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, а тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Відповідно до положень ст.. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища, адреси свідків і потерпілих, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. (ч.ч.1, 2 ст. 256 КУпАП).

Крім того, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктами першим, другим розділу VIII Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди - це графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об'єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками (п. 3 розділу І Інструкції).

Відповідно до вимог з п. 4 розділу VIII Інструкції на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об'єкти, зокрема, ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.

В обов'язковому порядку на схемі місця ДТП заповнюється таблиця дорожніх умов та зазначаються назви об'єктів, зображених на схемі.

Постанова Димитровського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року не відповідає обставинам справи, вимогам закону та підлягає скасуванню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 013287 за ст. 124 КУпАП України. Відповідно до протоколу водієм ОСОБА_2 порушений п. 16.11 Правил дорожнього руху України.

Однак в постанові судді суду першої інстанції відсутнє обґрунтування дотримання чи порушення п.16.11 ПДР України водієм ОСОБА_2, проте зазначено про порушення останнім вимог п.10.2 ПДР України.

Крім того, як показував ОСОБА_2 у судовому засіданні в суді першої інстанції, що перед перехрестям він зупинився, побачив зліва автомобіль «ЗАЗ DAEWOO», який переїжджав залізничний переїзд, був далеко, тому водій ОСОБА_2 повернув направо і почав рух. Щодо ненадання перевазі у русі, пояснив, що на перехресті не має знаків, дорога була заметена снігом, рухався він за швидкістю 5 км/г, виїжджав він не з бази «Граніліт», а був посередні дороги, яка веде до перехрестя. Також зазначив, з відеозапису відеореєстратора автомобілю «ЗАЗ DAEWOO» вбачається, що лобове скло автомобіля було запітніле, тому водій цього автомобілю ОСОБА_2 не бачив.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що дійсно лобове скло його автомобілю було трохи запітніле, але він все бачив. Автомобіль «ISUZU» виїжджав з правого боку грунтової дороги від складів бази «Граніліт», тому ОСОБА_4 впевнений, що даний автомобіль його пропускає, оскільки виїжджав зі складів, рухався далі. Проте водій автомобілю «ISUZU» не надав йому дороги, та почав повертати прямо перед ним, у наслідок чого він врізався у зазначений автомобіль.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що він є поліцейським ГРПП Мирноградського відділення поліції, при патрулюванні місця йому надійшло повідомлення про ДТП. На місці ДТП він зробив фотофіксацію, заміри, склав схему ДТП, взяв пояснення учасників ДТП, скопіював запис з відеореєстратору. У той день був сніг, шляхове покриття було засніжене. На місці ДТП є одна дорога та два виїзди до неї - один до 10ВГРЗ, а інший - до будівельної бази «Граніліт», вони не є дорогами. Неподалік є вулиця Читинська, але вона розташована нижче.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що вона їхала у автомобілі разом з потерпілим ОСОБА_4І, рухались вони по головній дорозі. Попереду з правого боку їхав автомобіль, який раптово виїхав перед їх автомобілем , та вони врізались.

Згідно висновку Мирноградського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в Донецькій області від 24.12.2017 р., водій ОСОБА_2 виїжджаючи з прилеглої території будівельної бази «Граніліт» не надав дорогу автомобілю «ЗАЗ DAEWOO», який рухався по головній дорозі, під керуванням водія ОСОБА_4

При цьому, встановивши суперечливі показання учасників ДТП, суд безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_2 про признання судової автотехнічної експертизи, чим порушив передбачене ст. 268 КУпАП право ОСОБА_2 на захист.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КупАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхиленням їх місцевим судом.

У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 був наданий висновок експертного дослідження від 02 березня 2018 року № 2/19-93, з якого вбачається, що вибрана водієм ОСОБА_4 швидкість руху автомобілю на момент ДТП, яка дорівнювала 25-35 км/г, є небезпечною по умовам видимості дороги, тобто він своїми діями створював реальну небезпеку для дорожнього руху. З технічної точки зору, у дорожній обстановці, що склалася, водій автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_4 для забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен був відмовитись від керування автомобілем з лобовим склом, що замерзло та обмежує видимість в напрямку руху, не створювати своїми діями небезпеки для дорожнього руху автомобілю, ураховувати дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, та на перехресті рівнозначних доріг дати дорогу транспортним засобам, що наближаються правопоруч, тобто діяти відповідно до вимог п.12.1; п. 2.3. ( а, д), п.п. 31.1, 31.4.7.(в) та п. 16.12 ПДР України. Водій автомобіля марки «ISUZU» ОСОБА_2 не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти зіткненню автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO» із лівою задньою бічною частиною керованого ним автомобіля. Можливість запобігання випадку ДТП з боку водія ОСОБА_4 в даній дорожній ситуації залежала від виконання ним вимог п.12.1; п. 2.3. ( а, д), п.п. 31.1, 31.4.7.(в) та п. 16.12 ПДР України, виконуючи у сукупності які, він мав в своєму розпорядженні технічну можливість запобігти наступ даної дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки водій автомобіля марки «ISUZU» ОСОБА_2, діючи відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України, не мав у своєму розпорядженні технічної можливості запобігти наступ даної ДТП, то з технічної точки зору у дорожній обстановці, що склалася, в його діях будь-яких невідповідностей з вимогами ПДР України, які перебувають у причинному зв'язку з подією, що настала, не вбачається. З технічної точки зору, у причинному зв'язку з подією, що настала, перебувають дії водія автомобілю «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_4, який у дорожніх умовах, що складися, не вибрав безпечної швидкості руху, керував автомобілем зі склом , що замерзло та обмежувало видимість в напрямку руху, вирушив на перехрестя рівнозначних доріг, не надавши переваги в русі автомобілю «ISUZU», що наближався до перехрестя з правого боку,що у свою чергу, привело до виникнення аварійної ситуації і її переростання у ДТП - зіткненню вказаних транспортних засобів, тобто дії водія автомобілю «ЗАЗ DAEWOO» ОСОБА_4, як невідповідні вимогам п. 12.1, п. 2.3 (а,д), п.п.31.1, 31.4.7.(в) та п.16.12 Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв'язку з подією, що настала.

Також у судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 показав, що на перехресті доріг - провулок Уральський та вулиця Читинська, відсутні дорожні знаки пріоритету, обидві дороги асфальтовані, на день ДТП бути засніжені, тобто мали однакове покриття; тому він вважав, що перехрестя було рівнозначне, та водій ОСОБА_4 повинен був надати дорогу автомобілю, що рухався справа від нього. Зіткнення сталося, після того як автомобіль «ISUZU», виїхав на провулок Уральський. Також зазначив, що із запису з відеореєстратора вбачається, що лобове скло автомобілю «ЗАЗ DAEWOO», під керуванням ОСОБА_4 було запітніле, що обмежувало водію ОСОБА_4 видимість дороги та можливість належним чином ураховувати дорожню обстановку.

Відповідно до положень п. 16.12. ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч.

За таких підстав прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім того, доводи апеляційної скарги щодо недотримання вимог ст. 256 КУпАП стосовно змісту протоколу про адміністративне правопорушення (відсутність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, пояснень потерпілого ОСОБА_4 та його даних, відсутність відмітки про відеозапис з відеореєстратора автомобіля «ЗАЗ DAEWOO»); неповноти відображення об'єктів (знаків дорожнього руху, слідів гальмового шляху коліс транспортних засобів) на схемі місця ДПТ є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним постанову суду - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Димитровського міського суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, - скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Донецької області В.В.Смірнова