Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/85/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року м. Житомир

Суддя апеляційного суду Житомирської області Ляшук В.В., з участю секретаря Воробей Д.О., адвоката Шелепи С.А., правопорушника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого в ТОВ «Імпульс-Транс»,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Відповідно до постанови, 06 січня 2018 року о 01 год. 20 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем марки «PEUGEOT», модель 2302, реєстраційний номер НОМЕР_1, в с. Барашівка, Житомирського району, Житомирської області по вул. 1-го Травня, 10, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову суду, адвокатом Шелепою С.А. подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що постанову Житомирського районного суду від 13.03.18 року щодо ОСОБА_2 він отримав лише 28 березня 2018 року, а тому вважає, що пропустив строк на її оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Крім цього, зазначає, що ОСОБА_2 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у присутності двох свідків не відмовлявся, оскільки автомобілем не керував, про що він говорив поліцейським.

Автомобіль стояв на узбіччі з вимкненим мотором в салоні авто знаходився ОСОБА_2 зі знайомими і вони розпивали спиртні напої.

Вказує, що з показів свідка поліцейського ОСОБА_3 в суді, слідує, що в авто були несправні світлові прилади, хоча всі світлові прилади були в справному стані, а також в салоні авто було ввімкнено світло.

Також, вказує, що ОСОБА_2 автомобілем не мав наміру керувати, оскільки живе неподалік, а машину хотів залишити біля подвір'я свого знайомого, який знаходився з ним в автомобілі.

Крім цього, зазначає, що ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5 судову повістку про розгляд справи на 13.03.2018 року не отримували, про що є відмітки в матеріалах справи.

Вказує, що ОСОБА_2 використовує автомобіль у робочих цілях і позбавлення його права керування, поставить його у скрутне матеріальне становище.

На його думку, суддею при винесенні постанови не в повній мірі з'ясовані всі обставини справи, були порушені норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Просить скасувати постанову та закрити справу за відсутністю складу події правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Шелепи С.А. та правопорушника ОСОБА_2 на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_2 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Разом з тим, вважаю, що суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь, згідно якого огляд ОСОБА_2 проводився за допомогою пристрою «Драгер» від 06.01.2018 року, за результатами огляду на стан сп'яніння - проба позитивна 0,90 %, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також письмовими поясненнями ОСОБА_2, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, з яких слідує, що він випив пива та керував автомобілем.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Суд апеляційної інстанції ставиться критично до пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які пояснили, що ОСОБА_8 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не керував, а лише вживав у ньому алкогольні напої, оскільки їх пояснення не узгоджуються з іншими матеріалами справи, в тому числі власноручними поясненнями правопорушника, вказані свідки не є неупередженими, оскільки перебувають в дружніх стосунках з ОСОБА_2, а їх пояснення щодо вживання алкогольних напоїв в автомобілі поблизу помешкання ОСОБА_7 та наміру ОСОБА_8 залишити автомобіль там, хоча він проживає по сусідству є нелогічними та суперечливими.

Суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування постанови суду з підстав істотного порушення прав ОСОБА_2 при розгляді справи у його відсутність.

Як засвідчують матеріали справи, судом тричі відкладався розгляд справи та неодноразово вживались заходи для виклику ОСОБА_2 та направлялись двічі рекомендовані повідомлення, два з яких були йому вручені про необхідність явки до суду 31.01.18 року та 27.02.18 року, однак справа судом відкладалась за його клопотанням та клопотанням захисника Шелепи С.А.

При цьому, ОСОБА_2 та його адвокат не заперечували, що знали про час та місце судового розгляду, однак в судове засідання своєчасно не прибули, переконливих даних про те, що заявляли клопотання про відкладення розгляду справи не надали.

Зазначені обставини на думку апеляційного суду вказують про свідоме зловживання ОСОБА_2 своїми правами та ігноруванням викликів до суду з метою уникнення відповідальності шляхом затягування розгляду справи та спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП

В той же час, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених статтею 268 КУпАП чим відновлено його право на участь в судовому розгляді.

Доказів, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи апелянт не надав.

Стягнення ОСОБА_2 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити адвокату Шелепі Сергію Анатолійовичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката Шелепи Сергія Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Житомирської області В.В. Ляшук