Справа № 500/1120/18 Провадження № 3/500/340/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року

суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Баннікова Н.В., ознайомившись з адміністративними матеріалами, що надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.1727, ч.2 ст.1727 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до представлених матеріалів ОСОБА_1 30.11.2017 р. гр., будучи директором загальноосвітньої школи № 7 І-ІІІ ступенів у м. Ізмаїл Одеської області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п. п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи в приміщенні загальноосвітньої школи № 7 м. Ізмаїл, достовірно знаючи, що в її інтересах призначити на посаду свою доньку ОСОБА_2, переслідуючи свій приватний інтерес, що виник при підписанні наказу по школі від 30.11.2017 р. № 139-к «Про призначення ОСОБА_2 за сумісництвом на посаду заступника з навчально-виховного (освітнього) процесу», не повідомила про наявність у неї реального конфлікту інтересів, тобто навмисно порушила ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції», чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1727 КУпАП.

Крім того, вона ж, ОСОБА_1, будучи директором загальноосвітньої школи № 7 І-ІІІ ступенів в ОСОБА_3 області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення, перебуваючи в приміщенні загальноосвітньої школи № 7 м. Ізмаїл, достовірно знаючи, що в її інтересах призначити на посаду свою доньку ОСОБА_2, переслідуючи свій приватний інтерес, підписала наказ по школі від 30.11.2017 р. № 139-к «Про призначення ОСОБА_2 за сумісництвом на посаду заступника з навчально-виховного (освітнього) процесу», вчинивши дії в умовах реального конфлікту інтересів, тобто навмисно порушила ст.ст.28,35 ЗУ «Про запобігання корупції», чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.1727 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїла адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 та 2 ст.1727 КУпАП, а саме неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала. Захисник ОСОБА_1 у судових засіданнях зазначив, що вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки мав місце потенційний конфлікт, а не реальний, що підтверджується і листом В.О.керівника Департаменту від 26.01.2018 р. на звернення ОСОБА_1 від 16.01.2018 р., крім того, пропущено строки притягнення останньої до адміністративної відповідальності тощо.

Заслухавши прокурора, ОСОБА_1 та її захисника, вивчивши матеріали справ, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно Наказу № 280-к від 04.09.1996 року призначена на посаду директора загальноосвітньої школи № 7 м. Ізмаїл, тобто є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

30.11.2017 року ОСОБА_1 при виконанні своїх обов'язків було підписано наказ № 139-к «Про призначення ОСОБА_2, яка є її донькою, та ОСОБА_4, за сумісництвом, на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи на 0,5 ставки.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 1727 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною другою цієї статті передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, визначення поняття «реальний конфлікт інтересів» у примітці до ст. 172-7 КУпАП є ідентичним визначенню, наведеному у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до визначень, наведених у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII:

- реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться у ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи, що може вплинути на об'єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на об'єктивність або неупередженність прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше, приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на об'єктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

З огляду на викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів.

А реальний конфлікт інтересів може мати місце лише у випадку, коли при прийнятті рішення необхідно зробити вибір при наявності факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями.

Судом встановлено, що при підписанні наказу, ОСОБА_1 було подано заяви від двох осіб, дві особи на 0,5 ставки ОСОБА_1 і було прийнято на посаду заступника з навчально-виховного процесу. Крім того, після підписання вказаного наказу, було вільними ще 0,5 ставки вказаної посади.

На підставі викладеного, суд робить висновок щодо наявності потенціального конфлікту, а, відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.1727 КУпАП.

Згідно статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, провадженя по справі слід закрити на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 10, 245, 247, 280 КУпАП, ЗУ ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України (паспорт серії НОМЕР_1), закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Постанова підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.В.Баннікова