Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/104/18
Провадження № 3/670/56/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Волкова О.М.

з участю секретаря Сікорської В.О.

розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11.02.2018 року о 14.45 год. в порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України в смт. Віньківці по вул. Першотравневі керував автомобілем ГАЗ 2410, державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком медичного огляду № 8 від 11.02.2018 року, виданим лікарем-наркологом Віньковецької ЦРЛ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечуючи обставини перебування за кермом транспортного засобу. Показав, що він хворіє цукровим діабетом. Після обіду 11.02.2018 року у нього погіршилось самопочуття й закінчився інсулін, тому він попросив свого знайомого ОСОБА_2 переїхати з ним в аптеку. ОСОБА_2 сів за кермо його автомобіля ГАЗ 2410, вони підїхали до супермаркета «Центральний», що в смт. Віньківці по вул. Першотравневі, і пішли в магазин. Коли повернулись, то за кермо знову сів ОСОБА_2, а ОСОБА_1 -- на переднє пасажирське сидіння, і вони поїхали в сторону магазину «Зодіак». По дорозі неподалік стадіону їхній автомобіль розминувся із поліцейським службовим автомобілем, який розвернувся і рушив за ними. ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зрозуміли, що поліцейські, побачивши останнього за кермом, їдуть саме за ним, оскільки з поліцейським ОСОБА_3 у нього склались неприязні стосунки через притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП та оскарження постанови суду в апеляційному суді. Біля «Зодіака» ОСОБА_2 вийшов із автомобіля і пішов в магазин, а ОСОБА_1 пересів на сидіння водія, та почав збирати документи. У цей момент він почув стук у двері, вийшов, надав поліцейському ОСОБА_3 посвідчення водія, який запідозривши у нього алкогольне спяніння, запропонував продути прилад «Драгер». Після продуття результат тестування склав 0,5 проміле, з яким він був не згідний, тому погодився пройти освідування у райлікарні. Оскільки спиртних напоїв і ліків ОСОБА_1 того дня не вживав, а запах з рота, схожий на алкоголь, міг бути спричинений захворюванням на цукровий діабет, то він звертався до лікаря -нарколога взяти на аналіз кров, але йому відмовили. ОСОБА_2 в цей час перебував у магазині, тому ОСОБА_1 подзвонив до нього і попросив забрати автомобіль. Однак, після перегляду відеозапису ОСОБА_1 змінив свої показання, вказавши, що знаючи про неприязні стосунки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 він вирішив допомогти останньому, і пересів із пасажирського сидіння на водійське в той момент, коли «Волга» вже стояла біля магазину «Зодіак», а ОСОБА_2 переліз на заднє сидіння і знаходився там, доки він спілкувався із поліцейськими. На місце водія він пересів тому, що особисто у нього із поліцейським ОСОБА_3 добрі стосунки через його двоюрідного брата, із яким він разом працює, тому він вважав, що стосовно нього ОСОБА_3 протокол складати не буде. Проте, не виявивши за кермом ОСОБА_2, поліцейський проявив упередженість та необєктивність і вирішив помститись йому саме шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку встановленим законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає з'ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду.

Дослідивши всі докази по справі, та проаналізувавши їх у сукупності, доходжу висновку, що ОСОБА_1 винуватий у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 2.9 (а) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, а сам порядок такого огляду виписаний, зокрема, у ст. 266 КУпАП, постанові Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджені спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858.

Відповідно до вимог цих нормативних актів, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками такого стану є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Тобто, відсутність вказаних ознак не дає підстав для огляду водія, а ознаки, які не установлені МОЗ і МВС, не можуть бути підставами вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння.

Отже, враховуючи особливості правопорушення і виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати, чи вчинено особою порушення ПДР, а якщо вчинено, то в чому саме полягає правопорушення і чи винна особа у цьому.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення, у вину ОСОБА_1 поставлено саме керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Його винуватість у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 11.02.2018 року серії БР № 054820, із якого слідує, що 11.02.2018 року о 14.45 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 , у стані алкогольного спяніння; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та актом медичного огляду медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції роздруківками № 8 від 11.02.2018 року, складеними лікарем-наркологом Віньковецької ЦРЛ ОСОБА_4, згідно з якими у ОСОБА_1 встановлено алкогольне спяніння.

Крім того, допитана у судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_4 підтвердила, що дійсно при обстеженні ОСОБА_1 відмовився продувати прилад, сказавши, що він не довіряє цим показникам, та просив взяти у нього на аналіз кров. Але оскільки після проведення обстеження клінічної картини для встановлення ОСОБА_1 діагнозу «алкогольне спяніння» було достатньо, то вона, враховуючи, що лабораторне дослідження крові проводиться лише з метою виявлення наркотичного спяніння, не вбачала необхідності брати на аналіз кров.

Згідно показань допитаного як свідка поліцейського СРПП Віньковецького відділення поліції старшого сержанта поліції ОСОБА_3, який є автором розглядуваного протоколу, 11.02.2018 року він здійснював патрулювання в смт. Віньківці, та неподалік супермаркету «Центральний» розминувся із автомобілем ОСОБА_1 Хто конкретно був за кермом транспортного засобу, він достеменно не побачив, але у нього була оперативна інформація, що ОСОБА_1 може керувати у нетверезому стані. Тому він розвернувся та поїхав услід за ним до магазину «Зодіак», де «Волга» зупинилась. На передньому пасажирському місці не було нікого, а на місці водія знаходився ОСОБА_1, від якого при спілкуванні із рота було чути перегар. На запитання ОСОБА_3, чи він вживав спиртне, і чи саме він керував автомобілем, ОСОБА_1 відповів ствердно. Після цього ОСОБА_3 запропонував йому продути газоаналізатор «Драгер», а коли тест показав 0,5 проміле, то запропонував ОСОБА_1 пройти експертизу у лікарні. «Волга» залишилась біля магазину, а він доставив порушника у Віньковецьку ЦРЛ, де лікар-нарколог ОСОБА_4 обстежила його та встановила алкогольне спяніння.

Свідок ОСОБА_2 суду показав, що з ОСОБА_1 проживає по сусідству та перебуває з ним у дружніх стосунках. Того дня, по обіді ОСОБА_1 попросив поїхати з ним в аптеку за інсуліном, але проїхавши приблизно 100 метрів, сказав, що йому погано, тому за кермо «Волги» пересів ОСОБА_2 Біля супермаркету «Центральний» вони зупинились, зайшли в магазин, після чого ОСОБА_2 знову сів за кермо, і далі вони поїхали до магазину «Зодіак», розминувшись по дорозі із поліцейським автомобілем. Біля «Зодіаку» він вийшов й пішов в магазин, а ОСОБА_1 залишився в автомобілі. Однак, коли через деякий час він повернувся, то ОСОБА_1 вже не було. ОСОБА_2 почав до нього телефонувати, але він скидав дзвінок, а потім зателефонував, і попросив доставити «Волгу» до нього додому.

Судом було досліджено відеозаписи, надані сторонами.

Так, на початку відеозапису, доданого до протоколу, чітко зафіксовано, як службовий автомобіль патрульної поліції на деякій відстані рухається за автомобілем «Волга» та слідує за ним аж до зупинки. Надалі поліцейський ОСОБА_3 підійшов до автомобіля «Волга», з боку водія відкрились двері та чітко видно, що на передньому пасажирському місці немає нікого, а за кермом знаходиться ОСОБА_1, який вийшов, предявив документи, та на запитання поліцейського, чи він пив та чи він їхав за кермом автомобіля, відповів ствердно. Впродовж всього часу спілкування з поліцейськими та під час перебування в медичному закладі, ОСОБА_1 жодного разу не вказав, що не керував автомобілем. Крім того, на відеозаписі не видно, щоб після зупинки ОСОБА_2 виходив із автомобіля та прямував у магазин, як він пояснював у суді, чи знаходився в середині автомобіля, як стверджував ОСОБА_1

Із відеозапису, наданого суду захисником, вбачається, як біля супермаркету «Центральний» за кермо автомобіля сідає ОСОБА_2, а ОСОБА_1 на переднє пасажирське місце. Однак, біля магазину «Зодіак» за кермом знаходиться ОСОБА_1, а коли і яким чином він пересів на місце водія, не зафіксовано. Тому це дає суду підстави вважати, що транспортним засобом керував саме ОСОБА_1, а його твердження про те, що він зовсім не керував, та за відсутності інших осіб, суд розцінює як намагання уникнути настання відповідальності.

Крім того, із жодним чином не спростованих стороною захисту даних відеозапису подій вбачається, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом, на місці зупинки, внаслідок продування приладу «Драгер» проходив тест на стан алкогольного сп'яніння, за результатами якого було встановлено, що він перебуває в стані сп'яніння.

Водночас, змістом акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 11.02.2018 року, які ОСОБА_1 не підписав, однак жодних скарг і заперечень щодо їх змісту не висував, стверджується, що ОСОБА_1 на місці зупинки автомобіля перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об'єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, ні ОСОБА_1, ні його захисником не надано, та судом не здобуто.

При цьому, судом у ході розгляду справи не встановлено, щоб ОСОБА_1 звертався із заявами та скаргами у відповідні інстанції з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому його твердження щодо упередженості та необєктивності поліцейського ОСОБА_3 суд вважає надуманими.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в процесі судового розгляду докази в їх сукупності, вважаю, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, обставини, при яких воно було вчинено, ступінь вини правопорушника, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та з огляду на це вважаю за необхідне накласти стягнення, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. 23, ст. 33, ст. 40-1, ст. 130 ч. 1, ст. ст. 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір» № 3674- VІ від 08.07.2011 р., суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.М. Волкова