Справа №482/367/18 10.05.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/784/209/18 Головуючий у місцевому суді: Демінська О.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Бондаренко Т.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, захисника - ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, місце проживання за АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

в с т а н о в и в :

Як вбачається з постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3 26 лютого 2018 року о 04 год. 20 хв. керував автомобілем ЗАЗ TF 699Р, номерний знак. НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі буд. 6, в стані алкогольного сп'яніння (з явними ознаками алкогольного сп'яніння: порушення мови, почервоніння шкіряного покрову обличчя), згідно висновку лікаря-нарколога № 286, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_3 адміністративного правопорушення. Дослідити в судовому засіданні відео в якості доказу з нагрудної камери інспектора патрульної поліції м. Миколаєва лейтенанта 3 роти 1 батальйону Боднар О.А., номер жетону №0005694.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Стверджує, що судом не встановлений та нічим не підтверджений факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом.

Звертає увагу, що поліцейськими не роз'яснено ОСОБА_3 його права, в тому числі і можливістю скористатися послугами захисника, причину його затримання, в чому полягає його вина, з якого приводу запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного та алкогольного сп'яніння.

Стверджує, що дані, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності та не підтверджуються доказами.

Вказує, що з відеозапису з нагрудного відеореєстратора вбачається, що ОСОБА_3 був зупинений поліцейським, коли йшов по дорозі, а не знаходився за кермом автомобіля, чи виходив з автомобіля.

Зазначає, що відеозапис того, що поліцейський намагався зупинити автомобіль під керуванням ОСОБА_3, відсутній.

Вважає, що на підставі вимог ст. ст. 251, 252, 268, 283 КУпАП, висновок щодо винуватості ОСОБА_3 ґрунтується на доказах, які є недостатніми для встановлення істини по справі, їм не надано належної кваліфікованої оцінки, тому постанова суду є незаконною.

Вказує, що свідками по даній справі є ОСОБА_6, який був за кермом даного автомобіля та ОСОБА_7, який разом з водієм ОСОБА_6 знаходились в квартирі АДРЕСА_2

Заслухавши пояснення захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП , завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Так, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №094513, від 26 лютого 2018 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, ОСОБА_3 26 лютого 2018 року о 04 год. 20 хв. керував автомобілем ЗАЗ TF 699Р, н.з. НОМЕР_1, в м. Миколаєві по пр. Богоявленському, в районі буд. № 6, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: порушення мови, почервоніння шкіряного покрову обличчя. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у лікаря - нарколога. Згідно висновку лікаря-нарколога № 286, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол про адміністративне правопорушення підписано особисто ОСОБА_3 без будь-яких зауважень та заперечень з приводу обставин у ньому викладених.

Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395.

Істотних порушень співробітниками поліції при оформленні відносно ОСОБА_3 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП положень ст. 256 КУпАП, а також вказаної інструкції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який міститься в матеріалах справи та переглянуто в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 рухався від своєї машини до поліцейської машини. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_3 не заперечував. На запитання патрульного поліцейського з приводу причин не зупинення транспортного засобу на вимогу поліції, повідомив, що не почув вимоги про зупинку. На пропозицію поліцейського пройти огляд в медичному закладі на стан наркотичного сп'яніння погодився. В медичному закладі пояснив, що напередодні ввечері вживав алкогольні напої.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 286, складеного о 04 год. 40 хв. 26 лютого 2018 року лікарем-наркологом Миколаївського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_8, ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до акту огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння за № 286, при огляді ОСОБА_3 скарг не висловлював, встановлено запах етанолу з рота, пояснив, що спиртні напої вживав напередодні ввечері, виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Також було проведено дослідження біологічного середовища, внаслідок чого виявлено в сечі 1,18% етилового спирту (а.с.55). Вказане також підтверджено результатами токсикологічного дослідження за № 1243 відповідно до якого виявлено 1,18 % етанолу в сечі (а.с. 56).

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, таким чином місцевий суд дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційному суду не надано.

Так, в апеляційній скарзі зазначається, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_3 транспортним засобом. Проте, вказане спростовується наведеними доказами, а також нагрудним відео, з якого з розташування машин чітко вбачається, що ОСОБА_3 відійшов від свого автомобіля декілька кроків на зустріч поліцейським, які запитали в нього, чому той не зупинився на вимогу. На це питання ОСОБА_3 відповів, що не чув вимоги, і не заперечив того, що він керував автомобілем. Вказане відео не дає підстав для сумнівів щодо керування автомобілем саме ОСОБА_3

З вказаного відео також вбачається, що ОСОБА_3 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі, що відповідає положенням п. 7 Розділу 3 наведеної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 № 1395, проте при проходженні в медичному закладі лабораторного дослідження було виявлено стан алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим і було складено відповідний протокол.

За такого, безпідставним є посилання на покази свідків ОСОБА_9, який ніби то перебував за кермом автомобіля та свідка ОСОБА_10, який перебував з ним разом в квартирі, оскільки на вказаному відео, ці свідки відсутні, а тому їх пояснення не спростовують наведені висновки суду.

ОСОБА_3 скористався своїм правом на послуги захисника, який подав від його імені апеляційну скаргу, був присутнім в судовому засіданні, надавав пояснення, що слід вважати відновленням прав ОСОБА_3, на порушення яких посилається апелянт.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП є небезпечним як для особи, яка притягується до адміністративної відповідальності так і для інших громадян учасників дорожнього руху.

Зважаючи на викладене, а також на відповідність судового розгляду та постанови місцевого суду вимогам КУпАП, ОСОБА_3 обґрунтовано, притягнуто до відповідальності та з урахуванням правил, встановлених ст. 33 КУпАП та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 квітня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Бондаренко Т.З.