Справа № 504/688/18

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2018 року смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське Ананьївського району Одеської області, громадянина України, одруженого, освіта вища, начальника автомобільної служби в/ч НОМЕР_1 , військове звання - підполковник, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення офіцера серії НОМЕР_2

за ст. 17215 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2018 року прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України Токовим М.І. було складено протокол №16/18 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 17215 КУпАП , відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного протоколу, суть адміністративного правопорушення полягає у наступному.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється вивчення у сфері використання бюджетних коштів для потреб оборони. Так, під час вивчення з вказаного питання у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що в діях начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 17215 КУпАП.

Так, встановлено, що 09.12.2016р. ОСОБА_1 уклав контракт для проходження військової служби та в подальшому був направлений для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2

На підставі наказу командира частини НОМЕР_1 17.01.2017р. підполковника

ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду начальника автомобільної служби військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до вимог ст.ст.11, 12, 16, 83, 95 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р № 548-ХІV, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999р. № 551-ХІV та п.п.3.2.12. «Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», затвердженого Наказом Міністром оборони України №300 від 16.07.1997р., підполковник ОСОБА_1 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; вести облік і складати звітність у встановленому порядку, щомісяця проводити з підрозділами і підпорядкованим складом полку звірку облікових даних, в установлені терміни проводити перевірку підрозділів відповідно до своїх обов`язків із складанням відповідних актів; своєчасно подавати заявки на озброєння, бойову та іншу техніку і матеріальні засоби для своєї служби, здійснювати їх одержання, зберігання, видачу в підрозділи і своєчасно поновлювати (освіжати) непорушний запас, керувати роботою складів (автомобільної служби).

Однак, всупереч наведених вимог закону, підполковник ОСОБА_1 неналежно ставився до своїх службових обов`язків внаслідок недбалого ставлення до них, зокрема з грудня 2017 року по теперішній час, не здійснював перевірку підрозділу (склад автомобільної служби), а також не контролював роботу складів (начальника складу автомобільної служби), внаслідок чого, начальник складу автомобільної майна молодший сержант ОСОБА_2 облік матеріальних засобів не проводив та здійснював видачу не облікованих та неоприбуткованих матеріальних засобів на загальну суму 25030,00 грн.

Таким чином, за викладених вище обставин, військовослужбовець військової служби призваний під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді начальника автомобільної служби, діючи на порушення своїх статутних обов`язків та безпосереднім вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно та всупереч інтересам служби, зокрема з грудня 2017 року по теперішній час, не здійснював перевірку підрозділу (склад автомобільної служби), а також не контролював роботу складів (начальника складу автомобільної служби), внаслідок чого, начальник складу автомобільної майна молодший сержант ОСОБА_2 облік матеріальних засобів не проводив та здійснював видачу не облікованих та неоприбуткованих матеріальних засобів на загальну суму 25030,00 грн., відповідальність за що передбачено ч.2 ст. 17215 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився про дату, час та місце проведення якого був сповіщений своєчасно, належним чином, що підтверджується відповідною довідкою секретаря судових засідань, крім того ОСОБА_1 надав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.5), у зв`язку із чим, керуючись ст.268 КУпАП, суддя вважає можливим справу розглянути в його відсутності.

Дослідивши і проаналізувавши докази по справі, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ст.15 КУпАП передбачає відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень.

При цьому зазначеною нормою регулюється, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу в.о. Президента України №303/2014 від 17.03.2014р. «Про часткову мобілізацію», на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Дослідивши матеріали справи суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена та підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення №16/18 від 02.03.2018р. (в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 власноруч зазначає, що свою вину у вчиненні військового адміністративного правопорушення визнає в повному обсязі)

- копією договору №000084 від 08.12.2017р.;

- копією видаткової накладної №1 від 12.12.2017р.;

- копією договору №000085 від 08.12.2017р.;

- копією видаткової накладної №ДДВ- 000423 від 12.12.2017р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.02.2018р.;

- копією меморіального ордеру №6 за грудень 2017р.;

- копією меморіального ордеру №17 за грудень 2017р.;

Таким чином, у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.17215 ч.2 КУпАП, а саме: недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, його щире каяття у вчиненому діянні, тому суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.17215 ч.2 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23, 27, 33-35, 40-1, 283, 284 ч.1 п.1, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.17215 ч.2 КУпАП. Накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, ставка якого складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідає сумі 352 грн. 40 коп.

Судовий збір має бути сплачений на наступні реквізити:

Отримувач коштів УК у Лиманському районі, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37984056, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, код банку отримувача (МФО) 828011, рахунок отримувача 0270, код класифікації доходів бюджету 22030101

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення та на неї може бути внесено подання прокурора у той же строк.

Суддя: П.В. Жовтан