Провадження № 33/782/61/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області Юрченко А.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що передбачено ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 320 гривень на користь Державної судової адміністрації України.

В постанові зазначено, що 25 грудня 2017 року, о 14-31 годин ОСОБА_3 в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Audi», моделі 100, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 діючий в інтересах ОСОБА_3 просить постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березня 2018 року скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_3 події складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказує, що судове рішення, прийняте на підставі протоколу про адміністративне правопорушення є упередженим, передчасним, безпідставним та незаконним, яке не обґрунтоване належними та допустимими доказами і не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що по справі було надано клопотання про закриття провадження до якого були додані пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які були присутні при складанні протоколу, і які підтверджують, що 25.12.2017 ОСОБА_3 був тверезий, відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу, але висловив бажання направитися разом із поліцейськими для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, крім того підтверджується наявними в справі відеоматералами, поясненням ОСОБА_3

Крім того співробітниками Управління патрульної поліції були порушені положення п.2.3 наказу МВС України від 09.11.2015 №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують та швидкість реакції», а саме огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідне з ознаками такого стану. В порушення вказаних вимог робітник патрульної поліції не маючи підстав вважати, що ОСОБА_3 перебуває стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану наполягав на його проходженні на місці події, що підтверджується наданими суду відеоматеріалами, в яких у ОСОБА_3 відсутні порушення координації рухів; порушення мови, крім того відеофайлах на відрізку часу з 12-тої хвилини 40 секунді (в відео зазначена дата та час - 2017/12/25 14:38:49) на запитання робітника поліції у камуфляжній формі (словами оригіналу): «От него нема запаху?», ОСОБА_6 відповідає (словами оригіналу): «Я не слышал, от него - нет».

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного уповноваженою особою УПП ДГІП. огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду.

В поясненнях до протоколу ОСОБА_3 відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та висловив бажання направитися разом із поліцейськими для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров'я (підтверджується наявними в справі відеоматералами, поясненням ОСОБА_3 та поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_10.), однак робітники поліції одразу повідомили, що стостовно ОСОБА_3 буде складено протокол за ст. 130 КУпАП на підставі лише відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Приблизно о 15-50 годин до ОСОБА_3 прибув його адвокат, у присутності якого ОСОБА_3 повторно висловив бажання направитися разом із поліцейськими для проведення огляду до найближчого закладу охорони здоров'я, однак, не приймаючи до уваги позицію ОСОБА_3, робітниками поліції було складено протокол за ст.130 КУпАП, після вручення копії якого робітники поліції покинули місце події приблизно о 16-30.

ОСОБА_3 разом із адвокатом - ОСОБА_7 виїхали до найближчого закладу охорони здоров'я для проведення самостійного огляду на стан сп'яніння, за результатами проведення якого ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3 не виявлено.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_2, та ОСОБА_3 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, матеріали адміністративної справи свідчать про те, що зазначених вимог суд не дотримався.

Висновок судді суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, та поясненнях свідків у присутності яких ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестера, та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 вказаного складу адміністративного правопорушення.

Так, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення 25 грудня 2017 року, о 14-31 годин ОСОБА_3 в м. Сєвєродонецьку по вул. Новікова керував транспортним засобом - легковим автомобілем марки «Audi», моделі 100, реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАПУ разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

З пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що 25.12.2017 року ОСОБА_3 який керував автомобілем «Audi», моделі 100, реєстраційний номер НОМЕР_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера або пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я відмовився.

Однак, з відеозапису з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно відмовився від проходження від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера, але неодноразово наполягав на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я (а.с.9). Однак працівники патрульної поліції з невідомих причин не відвезли ОСОБА_3 до медичного закладу охорони здоров'я з метою огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Таким чином згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зазначені обставини суд першої інстанції залишив поза увагою.

Крім того, відповідно до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачено частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, після складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП, він не тільки не був позбавлений можливості подальшого управління транспортним засобом шляхом його затримання, більш того, він продовжив керування автомобілем з наявними у ньому пасажирами.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, на підставі ч.1 п.1 ст.247 КУпАП доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обґрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 12 березнея 2018 року відносно ОСОБА_3 якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя А.В. Юрченко