Справа № 127/6531/18
Провадження № 3/127/1865/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 122-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 15.03.2018 року, о 01 год. 40 хв., в м. Вінниці по просп.. Космонавтів, 42, порушуючи вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем НОМЕР_2, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу завчасно подану проблисковими маячками червоно-синього кольору та звуковим сигналом та був затриманий шляхом переслідування на службовому автомобілі поліції. Відповідальність за вказані правопорушення передбачена ст. 122-2 КУпАП.

В судове засідання призначене на 17.04.2018 року правопорушник не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим відправлення конверту, який повернувся до суду з відміткою «За закінченням терміну зберігання», а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ст. 122-2 КУпАП, тобто невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу, а вина доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БД №090114 від 15.03.2018 року, рапортом поліцейського.

Суд приймає до уваги, те що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності особи правопорушника і зазначенням його адреси проживання та містить відмітку ОСОБА_1 про бажання надати пояснення особисто в суді. Водночас будучи завчасно та належним чином повідомленим за вказаною у протоколі адресою, ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, що приводить суд до висновку про невизнання останнім своєї вину у вчиненому порушенні правил дорожнього руху та належних висновків він не зробив.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що помякшують відповідальність правопорушника та обтяжують відповідальність останнього судом не встановлені, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, однак вчинив суспільно-небезпечне правопорушення, своїми неправомірними діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, змусив поліцейських здійснити переслідування транспортного засобу, під час якого керуючи з порушенням ПДР України був зупинений та затриманий лише в залежності від дорожніх умов та обстановки, що у свою чергу свідчить про явну неповагу та цинічне відношення останнього до існуючих правил співжиття у суспільстві. Тому суд, вважає, що достатнім для виправлення та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, оскільки застосування більш мякого стягнення не досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ст. 122-2, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. (триста пятдесят дві гривні сорок копійок) в дохід держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя