Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 33/781/125/18 Головуючий у суді І інстанції: Голосеніна Т.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2018 року. Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області Бондарчук Р.А.,

з участю:

потерпілого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницького апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно протоколу серії БР № 094606 від 22.07.2017 року ОСОБА_4 28 липня 2017 року о 15 год. 10хв. по вул. Центральній біля будинку 128 в смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області керуючи автомобілем «Шевроле Нива», державний номер НОМЕР_1, при повороті ліворуч не переконавшись в безпечності, здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 21112», державний номер НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.п.10.1 Правил дорожнього руху України.

В обґрунтування вказаної постанови суддя зазначив, що як вбачається зі схеми місця ДТП, долученої до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 від 28.07.2017 року, дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті, що підтверджується поясненнями ОСОБА_5, ОСОБА_6, а також долученими фотокартками.

В протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що ОСОБА_3 здійснював обгін, а згідно пояснень, наданих в судовому засіданні, ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_3 розпочав обгін.

Відповідно до п. п. «а» п. 14.6 Правил дорожнього руху України на перехресті обгін заборонено.

Проте, зазначеним обставинам при складанні протоколу та схеми місця ДТП належної правої оцінки не надано, не з'ясовано хто з учасників ДТП який маневр здійснювали, умови дорожньої обстановки на момент ДТП, чи було увімкненні покажчики повороту, на якій відстані тощо.

Надані в судовому засіданні фотокартки не дають можливості встановити причини та механізм скоєння ДТП, а лише відображають наслідки.

ОСОБА_4 перекладає провину у цій дорожньо-транспортній пригоді на ОСОБА_3, пояснення свідків, не відображають дійсних обставин цієї пригоди, які по суті інспектором поліції не встановлені, а показання учасників не перевірені.

Наведені обставини потребували детального з'ясування, чіткої фіксації та об'єктивної оцінки інспектором поліції на місці пригоди та після цього, доводи кожного з учасників цієї пригоди потребували перевірки, в основу обвинувачення ОСОБА_4 покладені суперечливі, взаємовиключні факти, момент виникнення небезпеки чи перешкоди для руху і ким саме з учасників ДТП вона була створена, хто з учасників ДТП порушив Правила дорожнього руху України.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В ході судового розгляду не було встановлено беззаперечних, належних та допустимих доказів наявності винних дій ОСОБА_4, що становлять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що дорожньо-транспортна пригода відбулась саме через порушення останнім Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що він є потерпілим у справі та повинен був надати суду відповідні пояснення, клопотання, докази, щодо дорожньо-транспортної пригоди, однак районний суд не викликав його. Він був позбавлений можливості надавати пояснення, що грубо порушує його Конституційні права, як громадянина України, та учасника розгляду справ.

Крім того, свідки стверджують, що він рухався зі швидкістю 100 км. год., однак це не відповідає дійсності.

На думку апелянта дані відеозапису реєстратора, який долучено до апеляції підтверджують, що він не порушував правила обгону.

Заслухавши ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду першої інстанції, та визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст.. 124 КУпАП, дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляції в межах апеляційних вимог, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він керував «ВАЗ 21112», державний номер НОМЕР_2 по вул. Центральній в смт. Нова Прага, рухався зі швидкістю 70-75 км. год.

Коли намагався здійснити обгін «Шевроле Нива» виникло ДТП.

Безпосередньо він обгін на перехресті не здійснював, а лише завершував його. Зазначив, що водій «Шевроле Нива» бачив його як він здійснював його обгін, проте не дав можливість завершити маневр, не пропусти його все одно здійснив маневр - поворот ліворуч, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_4 у судовому засіданні суду першої пояснив, що 28 липня 2017 року близько 15.00 год. керував своїм автомобілем «Шевроле Нива», рухався по вул. Центральній в смт Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області. Швидкість його автомобіля була близько 45 км/год.

Доїжджаючи до потрібного йому повороту, він ввімкнув світловий показник лівого повороту, подивився у дзеркало, побачив, що позаду на невеликій швидкості рухався автомобіль «Шкода». Він почав повертати, відчув удар в лівий бік від автомобіля ВАЗ, від чого його автомобіль розвернуло і знесло на іншу сторону проїжджої частини. Вказаний автомобіль «ВАЗ» під керування ОСОБА_3, який рухався на швидкості близько 100 км. год., намагався здійснити обгін вже майже на алеї з лівої сторони, коли він здійснював поворот.

Дослідивши відео з регістратора, наданого ОСОБА_3 апеляційний суд встановив, що водій транспортного засобу «ВАЗ 21112» намагався здійснити обгін попутного транспортного засобу «Шевроле Нива», який під'їжджав до перехрестя та виконув поворот лівору.

При цьому, водій транспортного засобу «Шевроле Нива» ОСОБА_4 під'їжджаючи до перехрестя завчасно зайняв ліве крайнє положення на проїзній частині та увімкнув покажчик повороту.

В цей час водій автомобіля «ВАЗ 21112» ще не виїхав на смугу зустрічного руху та не здійснював маневр обгону. Відстань між автомобілем «ВАЗ 21112» та «Шевроле Нива», складала приблизно 25-30 метрів. Відстань від «Шевроле Нива» до перехрестям складала 20-30 метрів.

З відеозапису вбачається, що транспортний засіб «Шевроле Нива» наблизившись до перехрестя одразу почав здійснювати маневр поворот на ліво. При цьому водій транспортного засобу «ВАЗ 21112» з метою уникнення ДТП виїхав на узбіччя зустрічної смугу руху однак ДТП не вдалося уникнути.

За умовами п. 14.2. Правил дорожнього руху України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що:

а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону;

б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч;

в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Відповідно до п. п. «а» п. 14.6 Правил дорожнього руху України на перехресті обгін заборонено.

За змістом п. п. 1.4, 1.5 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Отже водій автомобіля «ВАЗ 21112» ОСОБА_3 повинен був ще до початку здійснення ОСОБА_4 маневру надати можливість автомобілю, що рухався попереду закінчити маневр та мав технічну можливість зменшити швидкість та здійснити обгін автомобіля, що повертав ліворуч - по правій смузі руху.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3 здійснив обгін на перехресті, однак правилами дорожнього руху обгін на перехресті заборонено, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_3 не виконав вимог пункту п. п. «а» п. 14.6 Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не переконався що водій попутного транспортного засобу здійснює маневр на перехресті, що й стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 неодноразово повідомлявся судо першої інстанції про час та місце розгляду справи, заявляв клопотання та знайомився з матеріалами, проте в судове засідання 21.03.2018 року не з'явився. Подав заяву про відкладення розгляду справи проте поважності причин своєї явки не обґрунтував.

Цим спростовуються доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі та повторно не допитав свідків, якіф раніше давали свідчення суду першої інстанції, про повторний допит яких було заявлене

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, апеляційним переглядом не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_4, а тому підстав для скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 березня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області Р.А. Бондарчук