АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 17 листопада 2017 року, о 17 год. 00 хв. по вул. Харківське шосе, 68 у м. Києві, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 рокуУкраїни (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт зазначав, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 31 січня 2018 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження постанови пропустив з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначав, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення дані про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння не відповідають дійсності, оскільки він не вживає наркотичних засобів, а його відмова від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу зумовлена тим, що він поспішав додому, та не мав наміру проходити огляд з надуманих працівниками поліції підстав.

Також посилався на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що на думку апелянта, свідчить про невідповідність дій працівників поліції встановленому законом порядку проведення огляду.

Крім того, зазначав, що зазначена інспектором поліції у протоколі ознака наркотичного сп'яніння "зіниці очей не реагують на світло", не відповідає встановленому законом переліку ознак стану сп'яніння особи.

Протокол не містить чіткого формулювання суті правопорушення, оскільки у ньому вказано як про керування автомобілем у стані наркотичного сп'яніння, так і про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. При цьому відсутні дані щодо того, який саме огляд на стан сп'яніння і у який спосіб йому пропонувався. Апелянт зазначав, що за таких обставин, йому не зрозуміла суть вчиненого ним правопорушення, а тому він не міг надати однозначну відповідь стосовно згоди чи відмови від проходження огляду на стан сп'яніння.

Суддя місцевого суду у постанові встановив невірні фактичні обставини справи, оскільки зазначив про керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, у той час як протокол про адміністративне правопорушення складено за керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння.

Крім того, постановою судді місцевого суду притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, однак у відповідності до паспортних даних, він є ОСОБА_2.

Зазначав, що суддя місцевого суду при розгляді справи не дослідив наявні у справі докази, не витребував відеозапис з нагрудної камери поліцейського, не викликав свідків у судове засідання, та розглянув справу у його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили апеляційну скаргу задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, та апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії постанови судді місцевого суду протягом трьох днів у матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, у матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_2 від 31 січня 2018 року про отримання ним копії постанови судді Дарницького районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року. Апеляційну скаргу подано 06 лютого 2018 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на своєчасну обізнаність апелянта з текстом оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 278 КУпАП, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП порядку проходження огляду на стан сп'яніння, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно пункту 12 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно пункту 6 Розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У відповідності до пунктів 6, 7 Розділу II Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 17 листопада 2017 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній 17 листопада 2017 року, о 17 год. 00 хв. по вул. Харківське шосе, 68 у м. Києві, керував автомобілем марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння кінцівок. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил. /а.с.п. 1/.

Також до протоколу про адміністративне правопорушення додано пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 17 листопада 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб ОСОБА_2 відмовився від проходження перевірки для визначення стану сп'яніння в медичному закладі або за допомогою приладу «Драгер» /а.с.п. 2/.

Разом з тим, у поясненнях вказаних свідків не конкретизовано, від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння відмовився ОСОБА_2, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складено саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Крім того, вказані пояснення свідків не відповідають даним протоколу про адміністративне в частині відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер».

Протокол про адміністративне правопорушення та матеріали справи не містять даних про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер». Застосування вказаного приладу для огляду особи на стан наркотичного сп'яніння, законом не передбачено.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викладені на спеціальних бланках, які містять однотипну інформацію, при цьому їх особисті пояснення щодо обставин відмови ОСОБА_2 від проходження медичного огляду в лікаря-нарколога саме на стан наркотичного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні.

Вказані обставини свідчать про невідповідність даних протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 України, матеріалам справи про адміністративне правопорушення та вимогам ст. 256 КУпАП.

Однак суддя місцевого суду, у порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду на вказані обставини уваги не звернув, не дослідив обставини, що підлягають з'ясуванню.

Крім того, суддя місцевого суду дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки дані про керування ОСОБА_2 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, та відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, у матеріалах справи відсутні.

Також постанова судді місцевого суду містить неправильні дані в частині зазначення ім'я особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки постановою судді місцевого суду притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_6, у той час як протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно ОСОБА_2.

З наведеного убачається, що зазначені у постанові судді місцевого суду фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення не відповідають фактичним обставинам, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення, та суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення невірно застосував норми процесуального закону та виніс постанову, яка не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягають поверненню до Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КУпАП, після усунення яких справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті з урахуванням положень ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 256, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати, та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ України для дооформлення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.