Справа № 138/994/18
Провадження №:3/138/495/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 квітня 2018 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ясінського Ю.А.,

з участю секретаря судового засідання Алєксєєвої І.Д.,

особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши в приміщенні міськрайсуду матеріали, які надійшли від Управління Держпраці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, перебуваючого на посаді голови СТ «Райкоопунівермаг», за ч.3 ст.41 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді голови СТ «Райкоопунівермаг», в порушення вимог ст.21, 24 КЗпП України здійснив фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), підмінив його договором цивільно-правового характеру при прийомі на роботу з 01.07.2017 по 01.07.2018 продавцем алкогольних напоїв та тютюнових виробів в магазин села Слобода-Шлишковецька Могилів-Подільського району ОСОБА_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що належний СТ «Рай-коопунівермаг» магазин орендує приватний підприємець, здійснюючи торгівлю продуктами харчування, яка уклала з продавцем своїх товарів ОСОБА_2 трудовий договір. В цьому ж приміщенні СТ «Райкоопунівермаг» згідно ліцензії, що діє з 01.07.2017 по 01.07.2018, реалізує алкогольні напої та тютюнові вироби і ОСОБА_1, як голова вказаного товариства, уклав з тим же ОСОБА_2 01.07.2017 строком на 1 рік цивільно-правовий договір про реалізацію вказаних алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Згідно даного договору ОСОБА_2 отримував 5 % від виторгу в кінці місяця. ОСОБА_1 під час перевірки не було, так як він перебував у відпустці, поклавши обовязки голови товариства на ОСОБА_3 На час перевірки ОСОБА_2 уже не працював, що підтверджується наданою в судовому засіданні копією договору від 01.02.2018 про розірвання цивільно-правового договору від 01.07.2018.

В судовому засіданні головний державний інспектор праці ОСОБА_4 пояснила, що 12-13.03.2018 проводила інспекційне відвідування СТ «Райкоопунівермаг», зокрема у вказаному вище магазині с.Слобода-Шлишковецька, на підставі направлення обласного управління Держпраці в присутності в.о. голови СТ «Райкоопунівермаг» ОСОБА_3 В ході перевірки їй не надавався договір від 01.02.2018 про розірвання цивільно-правового договору від 01.07.2018 і сам продавець ОСОБА_2 пояснив письмово, що працює в даному магазині на підставі цивільно-правового договору з головою СТ «Райкоопунівермаг» ОСОБА_1 згідно розпорядку роботи магазину з одним вихідним днем в тиждень з 9 год. до 17 год.

Крім вказаних вище пояснень вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення №02-05-75/10 від 23.03.2018, копією акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №02-05-75/20 від 13.03.2018, в яких викладено обставини зазначеного правопорушення; копією інформації Могилів-Подільського обєднаного управління ПФУ Вінницької області від 26.02.2018 про перелік застрахованих осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами у одного страхувальника більше року, станом на 01.02.2018, серед яких є і СТ «Райкоопунівермаг»; копією розпорядження № 10 від 01.03.2018 про відпустку ОСОБА_1 з 12.03.2018 по 22.03.2018 та покладення обовязків голови товариства на ОСОБА_3; копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії ААБ №493666 щодо СТ «Райкоопунівермаг»; копією цивільно-правової угоди про надання послуги від 01.07.2017, укладеної між СТ «Райкоопунівермаг» та ОСОБА_2 щодо реалізації товарів в магазині с.Слобода-Шлишковецька, з терміном дії до 01.07.2018; копією ліцензії роздрібної торгівлі алкогольними напоями, виданої СТ «Райкоопунівермаг» 22.06.2017 зі строком дії з 01.07.2017 по 01.07.2018; копіями платіжних відомостей щодо винагороди за реалізацію продукції продавцями за січень та липень 2017 року, січень 2018 року, серед яких є і ОСОБА_2; копіями актів виконаних ОСОБА_2 робіт з продажу підакцизних товарів по цивільно-правовій угоді за липень 2017 року та січень 2018 року; копією розрахунку нарахування зарплати працівникам прилавка СТ «Райкоопунівермаг» за липень 2017 року, серед яких є і ОСОБА_2 та письмовим поясненням ОСОБА_2 від 13.09.2018, де вказано, що він працює по цивільно-правовому договору, укладеному між ним та СТ «Райкоопунівермаг» в особі голови товариства ОСОБА_1 з 09:00 до 17:00 з одним вихідним днем в суботу, згідно розпорядку роботи магазину, заробітну плату отримує двічі на місяць в розмірі мінімального окладу на руки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 працював продавцем товарів у магазині, який знаходиться у спільному для використання приміщенні як приватним підприємцем, так і СТ «Райкоопунівермаг», одночасно на підставі трудового договору з під-приємцем та цивільно-правового договору з товариством, здійснюючи щоденно (крім суботи) упродовж робочого дня продаж і товарів підприємця і алкогольних напоїв та тютюнових виробів товариства, тобто одну і ту ж роботу, при цьому був допущений головою СТ «Райкооп-універмаг» ОСОБА_1 до роботи продавця без оформлення трудового договору (контракту).

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Діючим законодавством передбачені виключні випадки укладення цивільно-правових договорів підряду для виконання робіт з ознаками трудових відносин, однак, вони мають місце лише у випадку виконання робіт особами, які зареєстрували у встановленому законом порядку свою підприємницьку діяльність, яка і є обєктом даного договору.

При роздрібній торгівлі алкогольними напоями субєкт господарювання зобовязаний керуватись постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 р. № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями». Відповідно до змісту даної постанови право реалізації даної продукції має лише субєкт господарювання та його працівники.

Крім того, відповідно до п.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», продавцем є суб'єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Відповідно до п.14.1.195 ст.14 ПК України, працівник - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову функцію згідно з укладеним з роботодавцем трудовим договором (контрактом) відповідно до закону.

А тому реалізовувати дану продукцію має право субєкт господарювання та працівники (виключно за трудовим договором) субєкта господарювання.

Фактично описані вище відносини між СТ «Райкоопунівермаг» та ОСОБА_2 мають всі ознаки трудових, однак завуальовані ОСОБА_1 під цивільно-правові.

Заслухавши вказаних вище осіб та дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП: фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), а захисну позицію ОСОБА_1 розцінюю, як намагання ухилитись від відповідальності за скоєне.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, те, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, обставин, що помякшують чи обтяжують покарання судом не встановлено, та вважає, що для його виправлення та перевиховання доцільно застосувати мінімальне стягнення у виді штрафу.

Керуючись Постановою КМУ від 30 липня 1996 р. № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», п.18 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», ч.1 ст.626, ч.1 ст.901 ЦК України, п.14.1.195 ст.14 ПК України,ст.27, 40-1, ч.3 ст.41, ст.283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 (пятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч пятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Могилів-Подільський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя Ю.А.Ясінський