АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/6323/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/93/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально - міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352,40 (триста пятдесят дві ) гривні 40 копійок.

За участю:

Правопорушника - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Постановою Центрально - міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 18 листопада 2017 року о 07.10 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Кривий Ріг Дніпро біля електроопори № 211 з явними ознаками алкогольного опяніння (різки запах алкоголю з порожнини рота) на вимогу працівника поліції у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 13 лютого 2018 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, не в повному обсязі зясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та суворе застосування адміністративного стягнення, як вид покарання за адміністративне правопорушення.

Окрім того, зазначає про те, що в постанові суду зазначена дата складання протоколу 18 грудня 2017 року, тоді як в протоколі вказана 18 листопада 2017 року, тобто зазначені протиріччя мають суттєву відмінність та судом не достатньо обєктивно вивчені матеріали справи та упереджено винесено рішення по справі.

Також звертає увагу на те, що судом першої інстанції у постанові зазначено, що у протоколі чітко вказано місце вчинення правопорушення автодорога «Кривий Ріг Дніпро» елктроопора 211, але в протоколі у графі зазначено «місце складання протоколу», так і у графі «місце скоєння адміністративного правопорушення» -а/д Кривий Ріг м. Дніпро, тобто це може бути любе місце від м. Кривий ріг до Дніпра, і ці факти свідчать про те, що судом першої інстанції не достатньо обєктивно вивчені матеріали справи.

Вказує на те, що судом не була надана належна оцінка доказу, який ОСОБА_2 надав до суду, а саме письмовим поясненням свідка ОСОБА_3, які підтверджують той факт, що ОСОБА_2 від проходження тесту на газоаналізаторі, а навіть наполягав на тому.

Окрім того, зазначає про те, що газоаналізатор Драгер відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення фіксування порушень правил дорожнього руху.

Звертає увагу на те, що бланк протоколу про адміністративне правопорушення являє собою комплект із двох аркушів паперу розміром 297x 210 мм (+/- 0,5 мм), масою 80 г/м2, однак судом першої інстанції не надано відповідної оцінки тому, що Протокол про адміністративне правопорушення складено на бланку серії БД № 328024, який має розмір 278 x 201 мм, що є порушенням норм чинного законодавства України.

Також вказує на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що у протоколі про адміністративне правопорушення складеному на бланку серії БД № 328024 є підписи свідків, які засвідчують їх данні але відсутні підписи двох свідків, які засвідчують відмову особи від його підписання.

Окрім того, зазначає про те, що він не був відсторонений працівниками поліції від керування транспортним засобом, та у нього не вилучались посвідчення водія.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2, доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Судом в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

В судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 18 грудня 2017 року о 07.10 год. він керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Кривий Ріг Дніпро. Разом з ним в автомобілі їхав ОСОБА_3 В цей час його зупинив інспектор патрульної поліції, який виявив що від нього виходить запах алкоголю. Оскільки він не вживав алкоголю, то сам запропонував поліцейському пройти тест на газоаналізаторі, на що інспектор відмовив, пояснивши, що у нього немає газоаналізатора та запропонував пройти огляд на стан спяніння в лікарні. Оскільки у нього в машині знаходились продукти, які могли швидко зіпсуватися він відмовився їхати до лікарні для проходження огляду на стан спяніння. ОСОБА_1 чого інспектор склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що в його діях відсутній склад зазначеного правопорушення, а протокол складеним із порушенням вимог законодавства, оскільки інспектор зупинив його автомобіль без належної причини, пропонував пройти тест на газоаналізаторі Драгер, а не газоаналізаторах передбачених наказом МВС від 01.03.2010 року №33, бланк протоколу не відповідає встановленим вимогам, в протоколі неконкретне зазначено місце вчинення ним правопорушення, в протоколі нерозбірливо зазначено посаду особи яка його склала, неправильно зазначено серія та номер його паспорту, відсутні підписи двох свідків про його відмову підписати протокол.

Згідно статі 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом'якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Порядок огляду на стан сп'яніння встановлений статтею 266 КУпАП, відповідно до ч. 2 якої, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків.

У відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: а )запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак алкогольного сп'яніння( крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі у ОСОБА_2 зазначено лише одна ознака алкогольного спяніння запах алкоголю з порожнини рота.

В спільному наказі МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Мін'юсті України за № 1413/27858 від 11.11.2015 року. Відповідно до вказаного наказу, п. З. розділу 2: «поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки»; п.9. розділу 3: «використання в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки».

Візуальний метод обстеження не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає даний наказ.

Окрім того, згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_2 на вимогу працівника поліції відмовився від продуття газоаналізатора «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Разом з цим, згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_3, відповідно до яких 18 грудня 2017 року о 07.10 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по автодорозі Кривий Ріг Дніпро, а він був пасажиром у цьому автомобілі. В цей час атомобіль був зупинений поліцейським для перевірки документів. Коли ОСОБА_2 вийшов із автомобіля поліцейський зауважив що від нього виходить запах алкоголю. ОСОБА_2 заперечив та сам попросив пройти тест на газоаналізаторі. Однак інспектор пояснив, що не має із собою газоаналізатору та запропонував проїхати до медичного закладу. ОСОБА_2 відмовився, оскільки перевозив в машині продукти, які необхідно було покласти до холодильного обладнання. ОСОБА_1 чого інспектор склав протокол, а ОСОБА_2 перебуваючи стані душевного хвилювання відмовився його підписати.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції вважає, що пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які наявні у матеріалах справи, є такими, що протирічать іншим доказам у справі та викликають сумніви, тому не можуть бути розцінені як докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт, що виходять від співробітників патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже самі по собі ці документи не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Центрально Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП,з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: ОСОБА_1