Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП Головуючий 1 інстанції: Литвиненко Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області у складі судді судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Преснякової А.А., при секретарі Меляник К.В., за участі захисників ОСОБА_2, Дьоміна О.М., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_4, розглянувши клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з апеляційною скаргою на постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.03.2018 року, якою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

Суддею місцевого суду встановлено, що ОСОБА_4 14 лютого 2018 року о 22.50год. в Кальміуському районі м.Маріуполя по вулиці Левченка біля будинку №3 керував автомобілем ВАЗ 2103 державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння.

Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» ARGO № 6810 тест № 759, результат позитивний 1,33 %, від проходження огляду на стан сп'яніння в міському наркологічному диспансері м.Маріуполя останній відмовився в присутності двох свідків у встановленому законом порядку.

Постановою судді Іллічівського районного суду Донецької області від 02.03.2018 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись з судовим рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, скасувати останнє, закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП розглянув 02.03.2018 року справу у його відсутність, без належного повідомлення про місце, час та дату розгляду справи, копію оскаржуваного судового рішення отримав від свого адвоката пізніше, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і просить його поновити.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 14.02.2018 року він дійсно знаходився в Кальміуському районі м.Маріуполя біля будинку № 3 і керував автомобілем ВАЗ 2163 державний номерний знак НОМЕР_2, але не порушував правила дорожнього руху, був зупинений працівниками поліції, у стані алкогольного сп'яніння не знаходився, тому на вимогу патрульних продув трубку алкотестеру, які після цього повідомили йому, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, але не показали результат тесту, і з цим результатом він не згоден.

На його думку, працівники поліції запропонували йому продути трубку, яка вже була використана, і в ній знаходились залишки алкоголю, або його навмисно туди добавили. Він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у наркологічному диспансері, оскільки чув від інших водіїв, що у цьому закладі також спотворюють результати огляду.

Окрім того, було порушено його право на захист, він був позбавлений можливості надати пояснення особисто, надавати докази, характеризуючи матеріали, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, ознайомлюватися з матеріалами провадження, тощо.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Звертає увагу, що у постанові суд першої інстанції неправильно вказав номер автомобіля, яким він керував, а саме, ВАЗ 210613 НГ державний номерний знак НОМЕР_1, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_4 і його захисників ОСОБА_2 та Дьоміна О.М., які просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 вбачається, що судове рішення постановлено 02.03.2018 року у його відсутність (а/п 13), але в постанові зазначено, що ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про судовий розгляд 02.03.2018 року працівниками поліції, а апеляційна скарга від останнього надійшла до суду першої інстанції 02.05.2018 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки, на його думку, пропустив цей строк з поважних причин.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 086706 стосовно ОСОБА_4 вбачається, що правопорушника було повідомлено належним чином про день, місце та час слухання адміністративної справи щодо нього, про що у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» свідчить особистий підпис ОСОБА_4 (а/с 3), що останній не спростовував при апеляційному розгляді.

Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 16.02.2018 року, тобто завчасно до дати розгляду справи (а/п 10).

Крім того, ОСОБА_4 02.03.2018 року в 15.08 годин звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області з заявою про ознайомлення з матеріалами провадження стосовно нього, в якій зазначено, що справа призначена до слухання на 02.03.2018 року (а/п 15). Також в цій заяві просив допустити до участі у справі адвоката Дьоміна О.М.

В матеріалах провадження наявні ордер (а/п 16), витяг з Єдиного реєстру адвокатів України (а/п 17), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4028 на ім'я Дьоміна О.М. (а/п 18), договір № 41 про надання правової допомоги, який укладений 02.03.2018 року між ОСОБА_4 і адвокатом Маріупольської міської колегії адвокатів Дьоміним О.М. (а/п 19).

З доповідної записки вбачається, що вказані документи захисник подав 02.03.2018 о 15.08 (а/с 20).

Вказане свідчить про обізнаність ОСОБА_4 та його захисника Дьоміна О.М. про розгляд справи судом саме 02.03.2018 року.

При апеляційному розгляді на підтвердження пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин за період з дати винесення постанови, 02.03.2018 року, до дати подачі апеляційної скарги, 02.05.2018 року, ОСОБА_4 та його захисники пояснили, що ОСОБА_4 суд не направляв судової повістки, а повідомлення поліцейського про дату, час та місце розгляду адміністративного матеріалу, а саме 02.03.2018 року вважають неналежним повідомленням. При цьому захисник Дьомін О.М. пояснив, що 02.03.2018 року він був в суді, але не дочекався та залишив заяву вже після 15 години 02.03.2018 року, після цього чекали судової повістки, а коли дізналися про наявність постанови суду, після того, як у ОСОБА_4 вилучили тимчасове посвідчення, звернулися з апеляційною скаргою.

На підставі ст. 289 КУпАП, строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу, в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин.

Враховуючи викладене, строк на апеляційне оскарження не може бути поновлений, оскільки ОСОБА_4 був належним чином, відповідно до вимог ч.1 ст. 277-2 КУпАП повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього 02.03.2018 року о 10.00год. в Іллічівському районному суді м..Маріуполя Донецької області, тоді як апеляційну скаргу подав до суду першої інстанції 02.05.2018 року, тобто через два місяця після постановлення судового рішення, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції не навів поважних причин пропуску цього строку.

Таким чином, ОСОБА_4 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02.03.2018 року повинно бути відмовлено, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст.ст. 289, 293-294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_4 в поновлені строку на подачу апеляційної скарги на постанову Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 березня 2018 року, якою ОСОБА_4 визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Апеляційну скаргу на постанову судді Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 02 березня 2018 року щодо ОСОБА_4 повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: