Справа № 496/1476/18
Провадження № 3/496/803/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм-електриком у в/ч НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20.04.2018 року до Біляївського районного суду Одеської області надійшов зазначений адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , згідно якого останній притягується до адміністративної відповідальності за те, що з 15.04.2018 року під час ранкового шикування о 08.05 год. перебував на території військової частини НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах із роту, почервоніння шкіри обличчя, нечітке мовлення) та був направлений на медичний огляд. Після проведення медичного огляду було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно перебуває в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, при цьому пояснив, що він випив безалкогольного пива, після чого пішов до казарми, медичний огляд відносно нього не проводили, тому в стані алкогольного сп`яніння він не перебував на території військової частини НОМЕР_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про військове адміністративне правопорушення № 95 від 17.04.2018 року, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 7 від 15.04.2018 року, не вбачає в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає, що адміністративна відповідальність за даною нормою настає за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Судом враховується, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи.

Суд не може прийняти до уваги в якості доказу вини ОСОБА_1 акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння № 7 від 15.04.2018 року, складений начальником медичної служби начальник медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , оскільки він не містить свідчень про те, що особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння, крім того не підписаний лікарем і не засвідчений печаткою медичної установи, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, вказаний акт складено без проведення будь-який досліджень, без відібрання проб (сеча, кров тощо) на алкоголь, а лише на підставі візуального обстеження, що є неприпустимим. Більш того, в матеріалах справи відсутні докази проведення цього огляду в акредитованій для цієї мети медичній установі.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою уст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, оскільки склад зазначеного в протоколі та відповідно інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не відповідає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дана особа не може бути піддана адміністративному стягненню за цією статтею.

Виходячи із вищезазначеного, суддя, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-20 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 284, 287, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 172-20 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в його діях.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області Буран В.М.

20 квітня 2018 року

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.