Апеляційний суд міста Києва
Справа № 33/796/164/2018
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Цією ж постановою суддя стягнув з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 гривень.

Як встановлено постановою судді, ОСОБА_2 вночі 22 вересня 2017 року в м. Києві, по Кільцевій дорозі, 16, керував автомобілем «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням внесених під час її розгляду уточнень, просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2017 року по справі про адміністративне правопорушення № 759/14219/17 щодо нього скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності - закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, виходячи з наступного.

По-перше, суддя призначив лише одне судове засідання на 15.11.2017 року, проігнорувавши три його клопотання про розгляд справи за місцем проживання та реєстрації транспортного, одне з яких було власноручно написано 22.09.2017 року під час складання протоколу, а два відправлені поштою 15.11.2017 року, в тому числі електронною. При цьому в останньому клопотанні, направлення якого випадково співпало з датою судового розгляду, зазначалось про те, щоб справа не розглядалась без його, ОСОБА_2, участі, однак працівниками поліції та судом були проігноровані відповідні клопотання та положення ч. 2 ст. 276 КУпАП про розгляд справи за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

По-друге, розглянувши справу без його, ОСОБА_2, участі суддя значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушивши його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року.

По-третє, при складанні протоколу працівником поліції його, ОСОБА_2, не було ознайомлено з правами, передбаченими Конституцією України та ст. 268 КУпАП. Крім того, в протоколі вказано, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився в присутності свідків, проте у відповідній графі протоколу вини не зазначені, що також є порушенням вимог законодавства.

До того ж, як зазначається у скарзі, матеріали справи та сам протокол про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів відсторонення його від керування автомобілем 22.09.2017 року та передачі цього автомобіля для керування іншій особі.

Враховуючи вищенаведене, а також ту обставину, що на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції, сплили строки, передбачені ст. 38 КУпАП, апелянт просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, яка підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вважаю, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, постанова судді від 15 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки під час розгляду даної справи не були дотримані вимоги КУпАП, які потягли за собою істотні порушення прав та законних інтересів, особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності.

Зокрема, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, з посиланням на вимоги ч. 2 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 і 4 ст. 130 цього Кодексу, можуть розглядатися не тільки за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а й за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Однак незважаючи на це, а також наявність в матеріалах справи відповідного клопотання ОСОБА_2, суддя, який розглядав цю справу не тільки не розглянув вказаного клопотання, а й взагалі не звернув на нього будь-якої уваги.

Обґрунтованими слід також визнати і доводи апеляційної скарги про порушення суддею вимог ст. 268 КУпАП, оскільки незважаючи на те, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а за відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, суддя розглянув справу без участі ОСОБА_2, який не був належним чином повідомленим про місце і час її розгляду, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б підтверджували той факт, що останній належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, як про це зазначено в оскаржуваній постанові.

Тим більше, що матеріалами справи не спростовується, а навпаки підтверджується твердження апелянта про те, що він заявляв клопотання про перенесення розгляду справи щодо нього за місцем його проживання, а судову повістку, яка була направлена на його адресу отримав лише 18.11.2017 року, тобто після дати судового засідання, на якому було прийнята оскаржувана постанова, що підтверджується наданими суду апеляційної інстанції документами.

За таких обставин, суддя не мав законних підстав для розгляду справи щодо ОСОБА_2, в той же день, на який було призначено перше судове засідання, оскільки це призвело до реального порушення прав та законних інтересів останнього, на що обґрунтовано звертається увага в апеляційній скарзі.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним за наслідками розгляду апеляційної скарги скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього містять в собі достатньо фактичних даних, які дозволяють зробити висновок про доведеність його вини у скоєнні вказаного правопорушення.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що, крім протоколу про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджується Актом його огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів - алкотестера Драгер АRBH-0023; письмовими поясненнями двох свідків, у присутності яких проводився його огляд; роздруківкою тесту алкотестера № 4539 з результатом тесту та іншими документами, долученими до справи.

Разом з тим, оскільки на момент розгляду справи судом апеляційної справи, минуло більше ніж три місяці з дня вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на нього не може бути накладено адміністративне стягнення за вчинення цього правопорушення у зв'язку із закінченням строку його накладення, передбаченого ч. 2 ст. 38 цього Кодексу, а тому провадження у справі щодо нього слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, винесену щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження по справі щодо нього закрити, на підставі п. 7 ст. 247 цього Кодексу, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва

С.О.Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Сенько М.Ф.