Справа №576/2262/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Колодяжний А. О.
Номер провадження 33/788/139/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. 00 коп. на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3, 10 грудня 2017 року близько 04 год. 25 хв., рухаючись по вул. Матросова в м. Глухів, Сумської області керував автомобілем марки "Toyota", реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 вважає, що постанова ухвалена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Під час проходження огляду на місці, ОСОБА_3 відмовився від продування спеціального технічного засобу, лише із за того, що наданий працівниками пристрій був з використаним мундштуком, та просив надати запакований. Від проходження медичного огляду у найближчому закладі охорони здоров'я, ОСОБА_3 не відмовлявся. Накладаючи адміністративне стягнення, судом не враховано, що автомобіль є засобом існування, оскільки використовується для забезпечення життєдіяльності, у тому числі батьків пенсійного віку. Просить змінити постанову суду та призначити адміністративне стягнення не пов'язане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Про день та час розгляду справи у порядку апеляційної процедури учасників було проінформовано, однак в судове засідання не з'явились, а їх участь в розгляді суддею апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 522789 від 10.12.2017 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили відмову ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу та в найближчому закладі охорони здоров'я.

ОСОБА_3 у суді першої інстанції пояснив, що 10 грудня 2017 року був зупинений працівниками поліції, які запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці. Оскільки для проведення огляду на місці, ОСОБА_3 був наданий спеціальний технічний пристрій з розпакованим мундштуком, останній відмовся проходити огляд. На пропозицію пройти медичний огляд, ОСОБА_3 також відмовився, побоюючись, що його звинуватять у керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Тобто ОСОБА_3 не був обмежений у праві пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, у разі встановлення факту пошкодженого спеціального технічного засобу та не довіри в його висновку.

Матеріали справи підтверджують факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, що є складовою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_3 щодо нібито недотримання суддею вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, є безпідставними.

Законодавець визначив, що вчинення водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Тобто, за змістом ст.25 КУпАП, в даному випадку основним видом стягнення є штраф, а позбавлення права керування транспортними засобами являється додатковим видом адміністративного стягнення. При цьому вбачається, що законодавець чітко та без будь-якої альтернативи визначив обов'язковість призначення водієві за ч.1 ст.130 КУпАП додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Відтак, доводи апелянта щодо неправильності накладення суддею адміністративного стягнення та можливості зміни постанови в частині накладеного адміністративного стягнення є безпідставними оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

При розгляді справи судом першої інстанції, порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для зміни постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 16 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.