Справа № 219/2927/18
Провадження № 3/219/1656/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року м. Бахмут

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від начальника Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 (нині Бахмут) Донецької області, громадянки України, не працюючої, маючої на утриманні двох дітей: неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та малолітню ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_1,

за ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 434731 від 25 січня 2018 року вбачається, що 25 січня 2018 року о 10 годині 00 хвилин громадянка ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ухилялась від виконання батьківських обовязків по вихованню та піклуванню щодо свого неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки останній має пропуски навчання без поважних причин в кількості 180 годин в період часу з 01 грудня 2017 року по 25 січня 2018 року в БПАЛ.

Таким чином ОСОБА_1 згідно протоколу про адміністративне правопорушення вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 повідомлялась про те, що їй необхідно буде зявитись до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за викликом для розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї. В свою чергу, в судове засідання, призначене на 10 травня 2018 року на 08 годину 00 хвилин, ОСОБА_1 також не зявилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: засобом телефонного звязку, що оформлено відповідною телефонограмою. З приводу цього суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії» (1989), сторона зобовязана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». З огляду на вищевикладене, враховуючи ігнорування особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, викликів до суду, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Інших засобів звязку особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час складення відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення не повідомила. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. В контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка поряд з практикою Європейського Суду з прав людини,є джерелом права в Україні, «розумність тривалості провадження повинна оцінюватися у світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади та важливість предмета спору для заявника». Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідчать про недобросовісність наданих їй процесуальних прав, у вирішенні даного адміністративного протоколу, оскільки ОСОБА_1 жодного разу не зявилась до суду, станом розгляду справи не цікавилась та до Артемівського міськрайонного суду Донецької області не зверталась.

При таких обставинах, суд дістається висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 268 КУпАП України.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 у письмових поясненнях по суті адміністративного правопорушення зазначила, що посилить контроль за своїм сином.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає за необхідне провадження по адміністративній справі закрити у звязку з тим, що строк притягнення винного до адміністративної відповідальності сплив, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до вимог цього ж Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 25 січня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_1, вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 КУпАП, яке скоїла ОСОБА_1, мало місце 25 січня 2018 року.

У даному випадку, враховуючи що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 184 КУпАП надійшли в провадження судді 24 квітня 2018 року, суд приходить до висновку, що строк притягнення винного до адміністративної відповідальності сплив, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Що стосується встановлення вини особи, що притягуються до адміністративної відповідальності, суд зазначає наступне.

З узагальнення науково-консультативного висновку ОСОБА_4 при Вищому Адміністративному Суді України вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

1)вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

2)закінчення встановленого законом двомісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

За таких підстав, Артемівським міськрайонним судом не перевіряються обставини вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 38, 184, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП у звязку з закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. С.Конопленко