ун. № 759/2029/18
пр. № 3/759/1324/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Оздоба М.О., за участю адвоката Кормушина Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Київської області, проживаючого: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 08.02.2018 року приблизно о 04.20 годин, в м. Києві, по б-ру Вернадського, керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2, відповідним шляхом не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.3 (б), 12.1 ПДР України. Крім того, ОСОБА_2 08.02.2018 року приблизно о 04.20 годин, в м. Києві, по б-ру Вернадського, керуючи автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2, став учасником ДТП, здійснив наїзд на дерево. При спілкуванні з водієм у водія були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав, пояснивши, що 08.02.2018 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_3, який керував автомобілем «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2, рухалися по б-ру Вернадського в м. Києві, де ОСОБА_3 не впоравшись з керуванням здійснив наїзд на дерево. У зв'язку з тим, що автомобіль «БМВ» не міг продовжувати руху, ОСОБА_3 поїхав за власним автомобілем, та за своєю дівчиною ОСОБА_4, яка б сіла за кермо автомобіля «БМВ», а він в цей час залишився їх чекати на місці пригоди. Приблизно через півгодини приїхав патрульний автомобіль, та працівники поліції почали складати на нього протоколи, хоча він і неодноразово говорив, що не керував автомобілем. Відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки автомобілем він не керував. Незабаром приїхали ОСОБА_3 та ОСОБА_4, та ОСОБА_3 пояснював поліцейським що автомобілем керував він, проте працівники поліції дані пояснення ігнорували.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що 08.02.2018 року він на прохання свого товариша ОСОБА_2 поїхав з ним на зустріч, де ОСОБА_2 вживав алкоголь, він алкоголь не вживав. Зачекавши ОСОБА_2, він сів за кермо автомобіля «БМВ», д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_2 перебував в автомобілі в якості пасажира, та вони поїхали додому. На б-рі Вернадського він не впорався з керуванням та здійснив наїзд на дерево. Після чого він поїхав додому за своїм автомобілем, а ОСОБА_2 залишився чекати його біля автомобіля «БМВ». Коли він разом з ОСОБА_4П .повернулися на місце пригоди, то побачили працівників поліції, які складали протоколи відносно ОСОБА_2, на його пояснення з приводу того, що керував автомобілем саме він працівники поліції не реагували. Інших свідків на місці пригоди він не бачив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 08.02.2018 року до неї зателефонував ОСОБА_2, та пояснив, що він разом з ОСОБА_3 потрапили в ДТП. За нею приїхав ОСОБА_3, та вони на його автомобілі поїхали на місце ДТП, щоб вона сіла за кермо автомобіля «БМВ» при його буксируванні. Коли вони приїхали на місце, то працівники поліції складали протоколи відносно ОСОБА_2, на зауваження, що автомобілем керував ОСОБА_3 вони не реагували. В той же день вони відбуксирували автомобіль «БМВ» в гараж, працівники поліції на той час вже поїхали.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, дослідивши зібрані по справі докази, приходжу до наступного.

Пояснення ОСОБА_2, в частині, що він не керував автомобілем, не викликають у сумнівів, та підстав не вірити їм у суду немає, оскільки дані пояснення узгоджуються з поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5, а також оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, з якого не вбачається факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, та на даному відеозаписі ОСОБА_2 неодноразово наголошував, що він не керував автомобілем.

Крім того, інспектор роти № 5 батальйону № 4 полку № 1УПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_6, інспектор роти № 5 батальйону № 4 УПП в м. Києві рядовий поліції ОСОБА_7, інспектор роти № 5 батальйону № 4 УПП в м. Києві старший лейтенант поліції ОСОБА_8, якими складалися матеріали даної справи, та свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 на неодноразові виклики до суду не з'явилися, таким чином, поясненням ОСОБА_2 не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності.

Порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп'яніння є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп'яніння, а й та обставина що він у такому стані саме керував транспортним засобом.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Так, в протоколах про адміністративні правопорушення, які надійшли до суду, наявні свідки з засвідченням їх підписів, проте з наданих в судовому засіданні ОСОБА_2 копій протоколів, які були йому вручені працівників поліції, вбачається відсутність свідків. Таким чином, у суду є достатньо підстав вважати, що вказані свідки були дописані до оригіналів протоколів, після того, як особа підписала протоколи та отримала свої примірники, що суперечить чинному законодавству, та дані протоколи не можуть бути визнані допустимими та належними доказами.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи, що матеріалами адміністративної справи не спростовано пояснення ОСОБА_2, матеріали провадження не містять доказів того, що працівники поліції зупинили водія ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом, та ці обставини не встановлені і судом, а протоколи про адміністративні правопорушення оформлені неналежним чином, отже вважаю за необхідне закрити провадження по справі, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 124, ч.1 ст.130, ст. ст. 221, 247, 254, 256, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :