Справа № 461/1420/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.04.2018 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Лялюк Є.Д., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у магазині «Ельдорадо» у м. Львові на вул. Городоцькій, 56, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2018 року, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу «Драгер Alcotest 6810» прилад №ARGL-0247, тест №420, проба позитивна 1,47%, чим порушено вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності в суді заперечив свою вину у інкримінованому правопорушенні, надав письмові пояснення про те, що 22 лютого 2018 року він не перебував у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом, був зупинений працівниками патрульної поліції у звязку із поганим освітленням заднього номерного знаку. Вказує, що не згідний із результатами освідування на стан спяніння, оскільки вважає, що прилад був несправним, оскільки документів на такий на його прохання працівниками патрульної поліції надано не було, про що зазначив в результаті тесту на стан спяніння. Також вказує, що свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 під час огляду не було, що підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями, які не написані свідками від руки, а надруковані. Крім цього, зазначає, що інспектор ДПС ОСОБА_4 не підписав та не вказав дати складення ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, у звязку із чим він теж відмовився від підпису такого. Просить визнати вказаний ОСОБА_4 недійним та закрити провадження у справі у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши відеозапис, оглянувши інші матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням,виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із відео з нагрудної камери інспектора поліції не вбачається, що під час складення та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були присутні свідки, на відео видно лише працівників поліції і ОСОБА_1

Як вбачається із пояснень ОСОБА_1, як наданих в протоколі про адміністративне правопорушення, на висновку про проходження огляду на стан спяніння, письмових пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, останній вини не визнає та вказує, що не перебував у стані алкогольного спяніння.

В матеріалах справи міститься ОСОБА_4 огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Однак, суд не може прийняти до уваги, як належний та допустимий доказ, вищевказаний ОСОБА_4, оскільки у такому відсутня дата складення та підпис особи, яка складала даний ОСОБА_4, що позбавляє суд можливості пересвідчитись в достовірності такого, оскільки відсутні ознаки офіційного документу.

Із доданих до протоколу письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що 22 лютого 2018 року о 01.20 год. у м. Львові на вул. Городоцька, 47 вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 В їх присутності вказаний водій погодився у встановленому законом порядку пройти перевірку на визначення стану спяніння за допомогою приладу «ДРАГЕР». Однак, такі покази не можуть бути судом враховані, як належні та допустимі, одержані у встановленому законом порядку, оскільки вказані свідки не були присутні при зупинці водія ОСОБА_1 працівниками поліції. Суд приймає до уваги покликання ОСОБА_1, як доказ відсутності вказаних свідків під час зупинки і складання протоколу відносно нього, на те, що пояснення не написані від руки на місці складення протоколу, а надруковані.

Частиною першою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння врегульовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до п.п.6,7 розділу І вищевказаної Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Однак, як вбачається із наявної в матеріалах справи копії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, виданого 01 вересня 2014 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, такий чинний до 27 березня 2017 року, тобто строк чинності такого сплив понад рік тому.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року зареєстрованої Міністерством юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція), з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як встановлено в судовому засіданні, водій ОСОБА_1 не погодився із висновком огляду на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», про що зазначив працівникам поліції у протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку огляду на стан спяніння приладу «Драгер» та виявив бажання пройти освідування у спеціалізованій медичній установі. Однак, працівниками поліції не було забезпечено доставку ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту заявлення ОСОБА_1 вказаного клопотання.

Також згідно п. 4 вищевказаної Інструкції встановлено, що ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Окрім цього, п. 2 Інструкції встановлює, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Із положень п. 2 Інструкції вбачається, що не кожний водій транспортного засобу підлягає огляду на стан спяніння, а лише ті водії щодо яких у поліцейських є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення та у долучених до такого документах відсутні дані, які б вказували на ознаки спяніння водія ОСОБА_1

Таким чином, суд приходить до висновку, що вище проаналізовані докази, а саме: пояснення ОСОБА_1 та відеозапис події, що мала місце 22 лютого 2018 року, спростовують у своїй сукупності та логічному звязку між собою, висновок інспектора поліції ОСОБА_5 про те, що 22 лютого 2018 року о 01.29 год. ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння.

За таких обставин склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 відсутній.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю події і складу правопорушення в його діях.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 130, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП України - закрити за відсутністю події і складу правопорушення.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області.

Суддя Лялюк Є.Д.