Справа № 515/552/18
Провадження № 3/515/1023/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 квітня 2018 р. Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Семенюк Л.А., при ознайомленні з матеріалами, які надійшли від Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2018 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшли два протоколи від Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в яких зазначено, що 12 квітня 2018 року о 10 год. 00 хв. в м. Татарбунари по вул. В.Тура Унгурян Іван Климентійович, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2121 д/н 156-15ОА скоїв ДТП, після чого з місця пригоди зник, звязку з чим, дії порушника кваліфіковані за ст. 122-4 КпАП України.

Також того ж дня 12 квітня 2018 року о 10 год. 00 хв. в м. Татарбунари по вул. В.Тура, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2121 д/н 156-15ОА був неуважним, не слідив за дорожньою обстановкою, не впевнився в безпечності руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106 з д/н 919-08ОА, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, в звязку з чим, дії порушника кваліфіковані за ст. 124 КпАП України.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням в провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб'єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об'єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом у справі.

Орган (особа), яка розглядає справу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст. 252 КпАП). Процес оцінки доказів передбачає, що суб'єкт адміністративної юрисдикції повинен дослідити відносність та допустимість доказів. Відомості про факт стають доказами тільки тоді, коли відповідають вимогам закону як щодо змісту, так і процесуального оформлення. Тому відомості про факти можуть бути визнані доказами в справі лише за наявності таких властивостей: відносності та допустимості.

У розділі ІІ пункт 15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року зазначено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).

Однак, на стадії підготовки справи до розгляду встановлено, що, в порушення вищезазначених норм, до протоколів про адміністративне правопорушення серії БД №397211 від 12.04.2018 року та серії БД №397210 від 12.04.2018 року не долучено копію посвідчення водія ОСОБА_1, або належним чином оформлену довідку про отримання вказаного посвідчення. Всі матеріали, а саме рапорт, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілого ОСОБА_2 долучені до матеріалів в одному екземплярі, хоча мають бути окремо до кожного протоколу.

Також, в матеріалах справи відсутня інформація щодо притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, в тому числі, за вчинення аналогічних правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху, а також чи не позбавлявся він раніше права керування транспортними засобами, що має враховуватись судом при вирішенні питання про обрання стягнення в разі встановлення його вини.

Крім того, у матеріалах справи відсутні дані, які мають враховуватись судом при прийнятті рішення по даній справі відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП, а саме: характеристика на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дані про ступінь вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

При цьому, слід зазначити, що обов'язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколах відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Таким чином, протоколи не може розглядатись суддею без усунення порушень, допущених при їх складанні, оскільки неповнота передбачених законом даних унеможливлює надання належної правової оцінки викладеним у них обставинам.

За наслідками встановлених недоліків, у суду немає можливості повно, всебічно та обєктивно розглянути дану справу, а тому матеріали адміністративної справи, слід повернути на доопрацювання для усунення недоліків, зазначених в постанові.

Звертаю увагу на необхідність усунути зазначені недоліки в максимально стислі строки, оскільки відповідно до ст. 38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення складає три місяці з моменту його вчинення.

Керуючись ст.ст. 7, 245, 251, 254, 256, 268, 277, 277-2, 278, 280 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повернути на доопрацювання до Татарбунарського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Семенюк