АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/463/18 Головуючий у І-й інстанції Шофаренко Ю.Ф.
Справа № 202/164/18-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1С на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 29.12.2017 року о 01 год. 35 хв. в м. Дніпро по вул. Байкальській, 7/2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нечітка мова, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що дана постанова суду першої інстанції є незаконною та винесена в порушення вимог законодавства.

Вказує, що працівниками поліції було порушено "Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість уваги" згідно якої огляд на стан сп'яніння повинен бути проведений в передбаченому законом порядку та з дотриманням відповідних вимог, які поліцейськими не було виконані.

Зазначає, що з матеріалів провадження, зокрема протоколу, вбачається, що він відмовився тільки від проходження огляду за допомогою технічного приладу "Драгер" та не відмовлявся від проходження огляду у закладі охорони здоров'я, а отже не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не був йому наданий для підпису, у зв'язку з чим він був позбавлений можливості надати свої заперечення.

Апелянт також зазначає, що наявний в матеріалах провадження відеозапис не можна вважати належним доказом, оскільки будь-якого супровідного документу до нього не було додано, а отже його походження є невідомим. Крім того, наданий запис є фрагментарним та не містить запису всіх подій, що мали місце, зокрема відсутній фрагмент запису, коли він уточнював, що відмовляється тільки від проходження огляду за допомогою приладу "Драгер".

Суд апеляційної інстанції, заслухавши захисника ОСОБА_2, яка апеляційну скаргу підтримала, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, які підтверджуються належними та достатніми доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були залучені в якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, з яких вбачається, що в їх присутності саме водій ОСОБА_1 відмовився на вимогу працівників поліції пройти у встановлений законом прядку огляд для встановлення стану алкогольного спяніння; розпискою ОСОБА_5, якому було передано автомобіль правопорушника; відеозаписом з нагрудної камери співробітника патрульної поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності обєктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки алкогольного спяніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, уповноваженою особою органів поліції, що полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Доводи апелянта про те, він відмовлявся від проходження лише огляду на місці за допомогою приладу "Драгер" та не відмовлявся від огляду у закладі охорони здоров'я, спростовуються наявним відеозаписом, згідно якому ОСОБА_1 у присутності свідків неодноразово ухилявся від надання конкретної відповіді на запитання співробітника поліції про те, чи згодний він пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці або у закладі охорони здоров'я, а зрештою на повторне ідентичне запитання чітко заявив, що огляд проходити не має наміру та від нього відмовляється (час запису 1:54:25-1:54:55).

Посилання апелянта на те, що вказаний відеозапис не може бути використаний як доказ внаслідок незрозумілості джерела його походження суд апеляційної інстанції оцінює як надумані зважаючи на наявність в матеріалах справи супровідного листа ДПП УПП в Дніпропетровській області від 16.03.2018 р. № 3632с/41/19/01-2018, з яким даний відеозапис був направлений до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 30).

Доводи апелянта щодо фрагментарності відеозапису подій, внаслідок чого залишився незафіксованим момент, коли він уточнив, що відмовляється лише від огляду на місці за допомогою приладу "Драгер", суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки після відмови ОСОБА_1 від огляду запис продовжується протягом тривалого часу, та зафіксований ним перебіг подій спростовує надходження від апелянта вказаних уточнень.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_6