Справа № 755/2258/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" квітня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працюючу директором ТОВ «Центрекспертиз і консалтингу», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КУпАП,

встановив:

31 січня 2017 року о 15 год 30 хв ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по пл. Дарницькій в м. Києві, виїхала на острівець безпеки п. 1.16.2, чим порушила правила дорожньої розмітки, не вибрала безпечної дистанції та здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який зупинився попереду, не дотрималася бокового інтервалу. Своїми діями ОСОБА_1, порушила пункт 13.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У судовому засіданні ОСОБА_1 частково визнала вину та зазначила, що рухалась по площі Дарницькій в місті Києві при виїзді з кругового руху для здійснення маневру, а саме повороту праворуч на проспект Миру пропускала транспортні засоби. Пересвідчившись у відсутності транспортних засобів розпочала рух. Проте автомобіль який рухавсь попереду зліва зачепив її транспортний засіб в районі лівого крила автомобіля. Також зазначила, що вважає водія марки «Peugeot 206» теж винною в порушенні правил дорожнього руху, а в своїх діях не вбачає порушень правил дорожнього руху, щодо недотримання безпечної дистанції.

Крім цього в судовому засіданні заслухано пояснення свідка ОСОБА_2, який пояснив, що безпосереднім свідком дорожньо-транспортної пригоди він не був, проте прибув на місце події після зіткнення автомобілів, на його думку в даній дорожньо-транспортній пригоді винними є обоє водіїв, що вбачається з розташування автомобілів. Зазначив, що в діях водія ОСОБА_1, на його думку, відсутні таке порушення правил дорожнього руху, як недотримання безпечної дистанції.

Також в судовому засіданні заслухано пояснення водія автомобіля марки «Peugeot 206» - ОСОБА_3, яка зазначила, що 31 січня 2018 року о 15 год 30 хв рухалась по площі Дарницькій в місті Києві в крайній правій полосі по кругу Дарницької площі в сторону проспекту Миру. Для виконання даного маневру зупинилась та пропускала автомобілі, які рухались по праву сторону від неї. В цей час ОСОБА_1 рухаючись по острівцю безпеки теж намагалась перелаштуватись у той же ряд в якому рухалась ОСОБА_3, та здійснила зіткнення з її автомобілем в задню праву його частину.

Крім цього в судовому засіданні також заслухано пояснення свідка ОСОБА_4, яка пояснила, що 31 січня 2018 року вона їхала в автомобілі, яким керувала ОСОБА_3 та рухались у крайній правій полосі по Дарницькій площі в місті Києві. Зупинившись, щоб перелаштуватись на просп. Миру, надали перевагу в русі автомобілям, що рухались по праву сторону від них. Через певний проміжок часу ОСОБА_4 відчула удар іншого автомобіля, який пройшовся по автомобілю в якому вона знаходилась, після чого помітила, що зіткнення здійснив автомобіль марки «Жигулі». В результаті зіткнення автомобіль марки «Peugeot 206» отримав пошкодження в край заднього правого крила та бампер. Після зіткнення водій автомобіля марки «Жигуль» від'їхала від місця зіткнення та стала затирати пошкодження, які були на автомобілі марки «Peugeot 206».

Суд, заслухавши учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідка, дослідивши наявні у справі докази, копії фотознімків, вважає, що в діях ОСОБА_1наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 31 січня 2018 року серії БД № 102265, зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту13.1 правил дорожнього руху України, схемою місця ДТП від 31 січня 2018 року, поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, поясненнями свідка ОСОБА_4, фотознімками з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, зазначено, що терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру;

безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об'єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 31 січня 2018 року серії БД №102265 ОСОБА_1, зокрема, не вибрала безпечної дистанції та не дотрималась безпечного інтервалу, у зв'язку із чим здійснила зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Суддя критично ставиться до тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в тій частині, що її діях відсутнє недотримання безпечної дистанції, оскільки, вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Як вбачається із схеми місця ДТП від 31 січня 2018 року, місце зіткнення знаходиться в смузі для руху, по якій пересувалась водій автомобіля марки «Peugeot 206». Крім того, враховуючи місце розміщення автомобілів, дана схема дозволяє дійти висновку, що невеликий проміжок часу автомобілі рухались по тій самій смузі де і відбулось зіткнення.

Як роз'яснено в п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 124, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Законом України «Про судовий збір», суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн 00 к.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: