Справа №461/2220/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В. за участю секретаря Збожної О.Р., прокурора Бриндак М.Т., особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Угринів», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколів про адміністративне правопорушення №190 від 29.03.2018р. та №189 від 29.03.2018р., ОСОБА_1, працюючи на посаді начальника відділу митного оформлення №4 митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС, відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме про набуття ним 18.10.2016 року права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0017 за адресою: Львівська обл., Жовківський р-н, м.Жовква, вул.В.Великого, 44. Крім того, 15.01.2018 року о 17.45 год., ОСОБА_1 несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про набуття ним 03.01.2017 року права власності на квартиру за адресою: м.Львів, вул.А.Сахарова, 24/7.

23.04.2018 року ОСОБА_1 подав клопотання про закриття провадження у справи, у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_1 та його захисник в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання підтримали та просили задоволити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання заперечила з мотивів необгрунтованості та безпідставності. Просила відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку особи стосовно якої складений протокол та її захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як видно з листа в.о. начальника УВБ територіальних органів ДФС у Львівській області ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 від 15.01.2018 року, опрацюванням Реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного Державного реєстру декларацій осіб. Уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування виявлено можливий факт порушення ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції» в частині своєчасного подання електронних декларацій.

Таким чином, моментом виявлення правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1 є саме 15.01.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КпАП України, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Суд відхиляє доводи прокурора щодо того, що днем виявлення правопорушення є 05.02.2018 року, тобто дата «погодження прокурором», адже такі доводи спростовуються матеріалами справи. Зокрема сам зміст листа начальника УВБ територіальних органів ДФС у Львівській області ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 від 15.01.2018 року свідчить про те, що відомості щодо ОСОБА_1 піддавались попередньому аналізу та дослідженню, тобто фактично оцінювались докази. Більше того, Єдиний державний реєстр декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є відкритим джерелом. Таким чином, суд не може погодитись з тим фактом, що орган уповноважений на складання протоколу, виявлення правопорушення чи прокурор трактують положення закону, в частині встановлення дати виявлення правопорушення, на власний розсуд. У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Вказані положення можна віднести і до прав і обовязків органів на які покладене виявлення адміністративних правопорушень. Таким чином, неоднозначне тлумачення закону в частині визначення дати виявлення правопорушення не може ставити особу в залежність від певних обставин будь це погодження, дата складання протоколу, тощо.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що станом на день розгляду справи минув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, оскільки днем виявлення правопорушення є 15.01.2018 року, вважаю, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38,247, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-2 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Стрельбицький В.В.