АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/7889/17 Суддя 1-ї інстанції: Клименко А.М.
Провадження № 33/790/188/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзеваського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзеваського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом, 27.11.2017 року о 14-05 ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1, біля буд. № 29 по вул. Шариковій в м. Харкові з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР).

На постанову районного суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Орджонікідзеваського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що від проходження огляду на стан наркотичного спяніння він не відмовлявся, у протоколі про адміністративне правопорушення висловив незгоду з підозрою поліцейського, а останнім було порушено порядок огляду на стан спяніння, у звязку з чим такий огляд вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини апелянта. Вказує, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного спяніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоровя. Зазначає, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, що на його думку у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідальність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП. Зазначає, що посилання у протоколі на порушення ним вимог п. 2.5 ПДР України не грунтується на законі, адже цей пункт передбачає відмову проходження огляду на стан спяніння працівника міліції у той час, як сам протокол складав поліцейський. Вважає, що показання свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Вказує, що при наявності суперечливих показань свідків суд не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у звязку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_3, які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив, що має хронічне захворювання бронхіальну астму та атопічний дерматит, що підтверджується наданою медичною документацією, та пояснив суду, що на пропозиціє працівників поліції пройти огляд відповів, що вимушений через хворобливий стан терміново зайти до аптеки, де його автомобіль зупинився, та прийняти ліки, після чого він погоджується пройти огляд, але працівники поліції почувши таку відповідь одразу стали складати протокол про адміністративне правопорушення. Після складання цього протоколу ОСОБА_2 одразу звернувся до експертної установи, пройшов обстеження, за результатом якого було встановлено, що ознаків наркотичного сп'яніння у нього немає.

Апеляційним судом двічі належним чином викликався в судове засідання інспектор поліції Півень К.О. для з'ясування обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, та можливого спростування вказаних вище пояснень останнього, однак до суду він не прибув та причин не явки суду не повідомив.

Крім того при розгляді апеляційної скарги здійснювався запит до Управління патрульної поліції щодо надання суду відеозапису з нагрудних камер, на існування яких є посилання у протоколі про адміністративне правоапрушення, але листом від 23.03.2018 року повідомлено, що відеозапис від 27.11.2017 року про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 видалено з архівів відділу зв'язку та телекомунікацій УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додатковіо бов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичнийо гляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або підвпливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Приймаючи до уваги наведене вище, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується його особистими поясненнями, змістом протоколу про адміністративне правопрушення від 27.11.2017 року серії БР № 201796, поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Статтею 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 має хронічне захворювання бронхіальну астму та атопічний дерматит, і його пояснення щодо необхідності термінового прийняття ліків не спростовано, та враховуючи висновок фахівця з питань судово-медичної токсикології №24/17, яким було встановлено, що у зразках сечі ОСОБА_2 наркотичні речовини не виявлені, вважаю, що вчинене останнім правопорушення є малозначним, тому постанова від 26.01.2018 року підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв'язку з малозначністю вчиненого ОСОБА_2 правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26.01.2018 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з малозначністю вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова є остаточно і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик