Дата документу 25.04.2018
ЄУ № 420/253/18
Провадження №3/420/150/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року смт. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, прокурора Мукбаніані Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, реєстраційни номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, який працює на посаді головного лікаря Комунального закладу «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, якому розяснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2018 року до Новопсковського районного суду Луганської області з Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України після усунення недоліків надійшов протокол про адміністративне правопорушення №62 від 23.02.2018 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді головного лікаря КЗ «Новопсковський центр первинної медико-санітарної допомоги Новопсковської районної ради», тобто у відповідності до п.п. «а» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення ч.1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», п. 5-1 «Прикінцевих положень» Закону України «Про запобігання корупції», п. 6 Розділу ІІ «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» несвоєчасно 17 грудня 2017 року о 13 год. 45 хв. без поважних причин подав до офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, він є субєктом даного правопорушення, і наполягав на накладенні адміністративного стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 176-2 КУпАП, вважає, що строк притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не сплинув та відраховується з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення, тобто з 23.02.2018.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні корупційного адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що умислу на вчинення правопорушення не мав.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора та пояснення ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією №62 відносно ОСОБА_2 складено 23.02.2018.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено датою його виявлення дату складання протоколу, проте до протоколу додано матеріали, які свідчать про те, що даний факт був виявлений раніше.

В матеріалах справи міститься запит Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України за вих.№9180/39/111/01-2017 від 18.12.2017, адресований голові Новопсковської районної державної адміністрації, про надання копій наказу про призначення ОСОБА_2, документів, які підтверджують його статус як посадової особи, посадової інструкції ОСОБА_2, паспорта та ідентифікаційного коду, відомостей щодо ознайомлення з вимогами обмеження, встановленими Законом України «Про державну службу» та положеннями антикорупційного законодавства України, щодо перебування останнього у відпустках, відрядженнях, лікарняних тощо.

Судом встановлено, що листом Управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки за вих. № 584/39111/01-2018 від 23.01.2018 повідомило керівника апарату Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 про те, що управлінням здійснюється перевірка щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік ОСОБА_2 та просило надати інформацію про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2, які вчинено у 2017 році.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи пояснення ОСОБА_2 з приводу правопорушення були надані о/у УЗЕ лейтенанту поліції ОСОБА_4 19.12.2017.

Наведені матеріали, які указують на цілеспрямований збір Управлінням захисту економіки в Луганській області доказів щодо конкретного факту, за яким пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення, дають підстави зробити висновок, що вказаний факт було виявлено, щонайменше, 18.12.2017.

Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У звязку з цим тлумачення положень ч.3 ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально, зокрема, шляхом ототожнення моменту виявлення правопорушення з моментом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, у справі «ОСОБА_5 проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, рішення від 9 січня 2013 року, заява № 21722/1Є1) вропейський суд з прав людини (ЄСПЛ) зазначив: «Суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними... Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень… Хоча Суд не вважає за належне вказувати на те, наскільки тривалим повинен бути строк давності, він вважає, що такий підхід, коли строк притягнення до дисциплінарної відповідальності у дисциплінарних справах, які стосуються суддів, є невизначеним, становить серйозну загрозу принципові юридичної визначеності» (§§137, 139).

У справі «ВАТ "Нефтяна компанія Юкос" проти Росії» (OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, рішення від 20.09.2011 р., заява № 14902/04) ЄСПЛ нагадав «принцип, що міститься, перш за все, у статті 7 Конвенції, але охоплюється також поняттям верховенства права і вимогою законності в статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції тільки закон може визначати злочин і передбачати за нього покарання. У той час як він, зокрема, забороняє поширення існуючих злочинів на дії, які раніше такими не були, він також встановлює принцип, що кримінальний закон не повинен тлумачитися розширено на шкоду обвинуваченому, наприклад, за аналогією. Звідси випливає, що злочини і відповідні покарання повинні бути ясно визначені законом. Дана вимога задовольняється, якщо особа може усвідомлювати за рахунок формулювання норми, при необхідності за допомогою правової консультації, за які дії та бездіяльність він може нести кримінальну відповідальність… Крім того, термін "закон" передбачає якісні вимоги, включаючи доступність і передбачуваність… Суд раніше визначав термін давності як передбачене законом право порушника не бути підданим переслідуванню або притягнутим до суду після закінчення певного строку після вчинення правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, та запобігання обмеженням прав обвинувачених, які можуть бути порушені, якщо суди повинні будуть прийняти рішення на підставі доказів, що можуть стати неповними з плином часу» (§567, 568). Зокрема, в цій справі ЄСПЛ прийшов до висновку, що рішення Конституційного Суду РФ, яке дозволило не застосувати норму закону щодо строку давності в цій справі, становило непередбачуване тлумачення норм закону, що суперечило принципу правової визначеності, а отже становило порушення норм Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що практика ЄСПЛ не містить конкретних вимог щодо того, яким тривалим має бути строк притягнення до відповідальності, у тому числі до адміністративної, залишаючи це питання на розсуд держави, у першу чергу, законодавця. Проте на думку ЄСПЛ, держави повинні встановити такі строки, при цьому відповідні норми мають відповідати критеріям якості та передбачуваності, що накладає певні обмеження під час їх тлумачення таке тлумачення має бути виключно послідовним роз'ясненням правил кримінальної, адміністративної чи іншої відповідальності, яке повинно бути сумісним з сутністю правопорушення та може бути розумно передбачуваним (див.:OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia, §571).

На думку суду, в даній справі моментом виявлення правопорушення слід вважати не дату складення протоколу, а момент його виявлення працівниками УЗЕ в Луганській області, оскільки саме на підставі зібраних ними матеріалів пізніше було складено протокол про адміністративне правопорушення. Інше тлумачення могло б призвести до порушення стандартів, сформульованих ЄСПЛ при тлумаченні положень статей 1, 6, 7 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Згідно положень п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному суді України поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне у звязку з тим, що строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 сплинув, відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити без встановлення вини ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 38, ч. 1 ст. 172-6, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-тиденного строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Новопсковський районний суд.

Суддя: В.В. Пронька