Справа № 445/1896/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018року суддя Золочівського районного суду Львівської області Бакаїм М. В. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, працюючого в Золочівській райдержадміністрації Львівської області ,

за ст.124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 14.11.2017 року біля 12 год. 35 хв. в м. Золочеві по вул.Львівській, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись назад, не впевнився, що це не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, зіткнувся з автомобілем "Мерседес Бенс" н.з. 1140 ЕХ, яким керувала ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Правопорушник подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Вивчивши докази у справі, враховуючи висновки Постанови апеляційного суду Львівської області від 12.02.2018 року у справі № 446/1864/17 суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з протоколу серії БД № 084267, дата вчинення адміністративного правопорушення - 14.11.2017 року.

Таким чином, враховуючи, що на момент розгляду справи у суді сплинув тримісячний строк для накладення адміністративного стягнення, суддя закриває провадження у справі.

Окрім того, відповідно до діючого законодавства про адміністративні правопорушення "щодо встановлення вини особи під час закриття провадження про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності", визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов'язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб'єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

При цьому пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

А тому, враховуючи закриття адміністративного провадження у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, питання наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення судом не досліджується.

Викладені обставини вказують на необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, 247 п. 7, 268, 283, 284, 294 КУпАП, суд -.

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрити у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня винесення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, - протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3