АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю захисника - Геруса Ю.М., який діє в інтересах ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2та ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до постанови та протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_4, 13.04.2017 року, приблизно о 04 годині 10 хвилин, по пр-ту Перемоги у м. Києві, керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1, на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно надану за допомогою проблискових маячків червонного кольору та за допомогою гучномовця і спеціальних звукових сигналів, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі по вул. Верховинна, 28 у м. Києві, чим порушив п. 2.4 ПДР України. Крім того, ОСОБА_4, 13.04.2017 року, приблизно о 04 годині 10 хвилин, по вул. Верховинна, 28 у м. Києві, керував автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погодившись із постановою Святошинського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року, вважаючи її необґрунтованою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.

ОСОБА_4 стверджує, що перебував за кермом тверезий, оскільки протягом останніх трьох місяців до вказаної події проходив лікування за діагнозом, який повністю виключає вживання алкоголю у будь-якому вигляді, крім препаратів на спиртовій основі. На вимогу екіпажа патрульної поліції про зупинку транспортного засобу відреагував одразу, з дотриманням вимог ПДР України. Після чого, поліцейський почав складати протокол чи то за керування з простроченим тимчасовим талоном, чи то за невиконання вимоги про зупинку, незважаючи на пояснення ОСОБА_4 про необхідність доставлення його знайомої дівчини до лікарні. Залишивши свою машину, сказав інспектору, що повернеться, доки останній буде оформлювати папери, а сам поїхав до лікарні зі своїми знайомими, а коли повернувся пішки за 25-30 хвилин, побачив свій автомобіль на евакуаторі, а поліцейських вже не було.

Апелянт звертає увагу, що про складені на нього протоколи дізнався, коли справа знаходилася вже у суді, адже працівники патрульної поліції склали протоколи про адміністративні правопорушення без присутності ОСОБА_4 та без проходження ним огляду на стан сп`яніння.

При цьому, як вказує апелянт, суд в основу постанови про притягнення його до відповідальності, поклав неправдиві відомості, що свідчить про порушення судом принципу безсторонності та неупередженості судового розгляду.

На цих підставах апелянт просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 01 червня 2017 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю що апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_4, належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Твердження зазначені в апеляційній скарзі про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції є непереконливими, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи, та перевірено в апеляційному порядку, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_4; рапортом інспектора роти № 8 батальйону № 2 УПП у м. Києві Швеця С.В.; письмовими поясненнями свідків.

Твердження ОСОБА_4, що він перебував тверезим, оскільки, на протязі 3-х місяців до цього проходив лікування за діагнозом, який повністю виключає можливості вживання алкоголю суд не бере до уваги, бо апелянтом не надано жодного документу на підтвердження своїх доводів.

Отже, доводи ОСОБА_4, викладені в апеляційній скарзі, стосовно незаконності та необґрунтованості прийнятого судом рішення, суд вважає неправдивими та розцінює їх як бажання уникнути відповідальності за скоєні правопорушення.

За таких обставин, постанова Святошинського районного суду міста Києва від 1 червня 2017 року про визнання винуватим та притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-2 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 1 червня 2017 року, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, та ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1200 (тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справа № 33/796/1615/2017

Категорія: 122-2 , ч. 1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Оздоба М.О.