АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/328/18 Справа № 694/325/18 Головуючий по 1 інстанції Сакун Д. І.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Єльцов В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Єльцов В.О., розглянувши у судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_1, фактично проживає: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 24.03.2018 року о 03.20 год. по вул. Центральній в с. Тарасівка, Звенигородського району, Черкаської області, керував автомобілем ВАЗ 21103, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП .

Постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.04.2018 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих розмірів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 10.04.2018 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків судді обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

Стверджує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся, у протоколі про адміністративне правопорушення апелянт не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я, а тому протокол про адміністративне правопорушення не свідчить про відмову від проходження саме цього огляду і в такому порядку.

Крім того, вважає, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, так як в протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду, також в протоколі не зазначено, що він відмовився і від проходження огляду в закладі охорони здоров'я.

Апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Також вважає, що суддя районного суду розглянув справу поверхово і формально, так як не допитав свідків в судовому засіданні. Стверджує, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку правопорушника про задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Як вбачається з матеріалів провадження, суддя районного суду дійшов вірного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі зібраних у справі та детально досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності та взаємозв'язку.

При цьому суд в обґрунтування обвинувачення вмотивовано врахував дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 385507 від 24.03.2018 року, письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5, з яких вбачається, що ОСОБА_3 в їх присутності відмовився від проходження на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку.

Таким чином, суддя районного суду, вірно встановивши всі обставини справи вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 на те, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, однак з підстав недовіри поліцейським, не впливають на правильність прийнятого суддею районного суду оскаржуваного рішення. Оскільки, для кваліфікації вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, потрібні певні умови, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Крім того дані підстави (недовіра поліцейським) не перешкоджали апелянту пройти освідування на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я в установленому законом порядку. До того ж, апелянтом не було надано пояснення з причини недовіри працівникам поліції.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, є помилковими, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що апелянт відмовився у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи суддею районного суду з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є необґрунтованими.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_3 в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є відповідним скоєному і особі правопорушника.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова судді районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження, як того просить апелянт відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя В. О. Єльцов