Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

1 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, - ОСОБА_3,

захисника Александрова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника АлександроваД.О. та

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 1 листопада 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 01.11.2017 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 15 серпня 2017 року о 4 годині 10 хвилин на вул. Милославській, 5 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford Mondeo НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння ухилився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В спільній апеляційній скарзі захисник Александров Д.О. і ОСОБА_3 просять постанову судді скасувати і закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказують про неправильне застосування суддею місцевого суду норм матеріального права, оскільки згідно з диспозицією ч.1 _________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/6/2018 Постанова винесена суддею Шевчуком О.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

ст.130 КУпАП відповідальність настає у разі відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння особи, яка керує транспортним засобом. За приписами ст.266 КУпАП огляду на стан сп'яніння також підлягають особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водночас, відомості у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_3 керував автомобілем, не відповідають дійсності, оскільки автомобіль був припаркований біля будинку, в якому він проживає. ОСОБА_3 разом з сусідкою повертався з аптеки і підійшов до автомобіля забрати цигарки, коли під'їхали працівники поліції, висунули вимогу пред'явити документи, що він і зробив, а потім запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння. Від огляду він відмовився, оскільки наркотичні засоби не вживає і транспортним засобом не керував, що може підтвердити свідок ОСОБА_5

Також звертають увагу на суперечності стосовно часу вчинення правопорушення у протоколі - 04:10 год. та поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 - 04:45 год., виклад пояснень свідків на бланках, що, на думку сторони захисту, ставить під сумнів наявність у них даних про події, які насправді відбувалися. І відсутність у справі направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), спростовує вимогу пройти відповідний огляд. Що стосується протоколу, то у графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" ОСОБА_3 не писав, що не було часу, так як їхав на виклик, оскільки він був вдома і виходив в аптеку.

Стверджуючи про порушення норм процесуального права, вказують, що суддя не забезпечив повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи, безпосередньо не опитав свідків і всупереч вимогам ст.268 КУпАП розглянув справу під час відсутності ОСОБА_3, який не був сповіщений про місце і час розгляду справи.

Крім того, захисник і ОСОБА_3 подали клопотання про поновлення строку оскарження постанови, пропуск якого мотивують тим, що повісток ОСОБА_3 не отримував, справу розглянуто під час його відсутності і копія постанови йому не надсилалася. Про прийняте рішення дізнався випадково 28.11.2017 року, звернувшись до суду, щоб з'ясувати, коли розглядатиметься справа, і тоді ж отримав копію постанови.

Вислухавши пояснення захисника Александрова Д.О. і ОСОБА_3, які підтримали клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, дослідивши докази в справі та перевіривши доводи апеляційної скарги і клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подана 01.12.2017 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та даних про його своєчасне сповіщення про місце і час судового засідання. Також в ній відсутні відомості про направлення копії судового рішення. З матеріалами справи ОСОБА_3 ознайомився 27.11.2017 року і 28.11.2017 року отримав копію постанови, що підтверджується надписом на відповідних заявах. За таких обставин строк оскарження постанови пропущений з поважних причин і підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі викладених у ньому поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, суддя не звернув увагу на те, що наявні докази містять суперечності, чим допустив неповноту та однобічність з'ясування обставин справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 15 серпня 2017 року о 4 годині 10 хвилин на вул. Милославській, 5 в м. Києві ОСОБА_3, керуючи автомобілем Ford Mondeo д/н НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови), від проходження відповідно до встановленого порядку у лікаря-нарколога огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. У протоколі містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідності з якими не було часу, так як їхав на виклик (а.с.1).

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду у лікаря-нарколога (а.с.2).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 дав пояснення про обставини адміністративного правопорушення, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. При цьому наполягав, що автомобіль був припаркований біля його будинку, і він ним не керував, а пояснення від його імені в протоколі, можливо, були помилково написані одним зі свідків, адже він ні на який виклик не поспішав, проводжав ОСОБА_5, яка йшла з аптеки, збираючись після цього йти додому.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що її старша донька навчається разом з донькою ОСОБА_3 в одному класі. Напередодні захворіла менша донька і вона вночі йшла в аптеку, коли зустріла ОСОБА_3, який запропонував провести її. Вже по дорозі назад, коли ОСОБА_3 підійшов до свого автомобіля, під'їхали патрульні поліцейські (чоловік та жінка) і попросили у нього документи, але що було далі, не знає, оскільки необхідно було повертатися додому. Про складання протоколу пізніше дізналася від ОСОБА_3 Стосовно його стану може повідомити, що ніяких ознак сп'яніння вона не спостерігала.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги та з'ясування обставин складання протоколу, в тому числі походження пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у відповідній графі, апеляційним судом викликалися для надання пояснень свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7, було витребувано відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника Управління патрульної поліції у м. Києві.

Свідки в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки.

На відеозаписі зафіксовано, що о 4 годині 43 хвилин працівник поліції в присутності ОСОБА_3 пояснює свідкам, що водій, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в Київській міській наркологічній клінічній лікарні "Соціотерапія" (а.с.35). На цьому запис закінчується.

Цим доказом спростовуються доводи в апеляційній скарзі стосовно неузгодженості в часі, коли ОСОБА_3 відмовився від огляду, згідно з протоколом і поясненнями свідків. До того ж, час у протоколі - 4 година 10 хвилин, це час, коли працівники поліції нібито зупинили транспортний засіб.

Разом з тим, будь-які інші дані про обставини вчинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі пояснення ОСОБА_3 патрульним поліцейським про причини, якими він мотивував відмову від огляду, на відеозаписі відсутні.

Згідно з п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до визначення термінів у п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Оцінюючи докази в справі, слід зауважити, що на користь пояснень ОСОБА_3 про те, що він транспортним засобом не керував, і що працівники патрульної поліції під'їхали до припаркованого автомобіля, свідчать пояснення свідка ОСОБА_5

Крім того, у справі наявний рапорт поліцейського Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Атаманенка М.О., згідно з яким під час патрулювання о 4 годині 10 хвилин 15.08.2017 року було виявлено автомобіль Ford Mondeo д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Автомобіль проходив по орієнтуванню від 14.08.2017 року. Після зупинки у водія було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння і складено відповідні матеріали. Автомобіль не евакуйовувався, так як суттєво не перешкоджав руху і був припаркований біля будинку водія (а.с.4).

Вказаний рапорт також частково узгоджується з поясненнями ОСОБА_3, а саме, в тому, що автомобіль було припарковано біля будинку, де він проживає, що за відсутності інших належних доказів дає підстави суду апеляційної інстанції взяти до уваги його пояснення та пояснення свідка ОСОБА_5 і відкинути докази, які було покладено судом в обґрунтування своїх висновків.

Однак посилання в апеляційній скарзі на відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма якого наведена в додатку 1 до Інструкції, є недоречними.

Вказана форма заповнюється у випадку направлення водія на огляд до закладу охорони здоров'я. Оскільки ОСОБА_3 відмовився проходити огляд у закладі охорони здоров'я, до якого законом не передбачене його примусове доставляння, то підстав для складання направлення у працівників поліції не було.

Крім того, відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч цим вимогам закону за відсутності даних про сповіщення ОСОБА_3 про місце і час розгляду справи її розглянуто без його участі. А тому доводи в апеляційній скарзі про допущені суддею місцевого суду порушення норм процесуального права також є обґрунтованими.

Оскільки постанова судді місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права, і під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення відсутні, а згідно з ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Александрову Д.О. і ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 1 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника Александрова ДмитраОлександровича і ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 1 листопада 2017 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн