АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №766/3346/18 Головуючий в І інстанції: Бочко Ю.І.
Провадження №33/791/140/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - ОСОБА_3, потерпілого - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 22 лютого 2018 року о 11 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1, в м. Херсоні с. Антонівка по вул.Ярослава Мудрого,7, не вибрав безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом СКС МОИ-04МП державний номер НОМЕР_2, який рухався з ввімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковими сигналами. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.3, 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України.

Враховуючи повне визнання ОСОБА_2 своєї провини, відсутність негативних наслідків скоєного діяння для інших осіб, суд першої інстанції, у відповідності до ст.22 КУпАП, звільнив правопорушника від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та постановити нову, якою провадження по справі відносно нього за ст.124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що під час ухвалення постанови суд, в порушення ст.ст.245, 252, 268, 280 КУпАП формально та однобічно дійшов висновків щодо його вини, неповно з'ясував всі обставини, що мають значення. На підтвердження викладених у протоколі обставин обмежився лише дослідженням протоколу про адміністративне правопорушення, схеми до нього та письмових пояснень.

Так апелянт зазначає, що він не надавав під час розгляду справи в суді першої інстанції будь-яких пояснень щодо обставин та механізму скоєння ДТП. Протокол про адміністративне правопорушення надійшов на розгляд до суду 27 лютого 2018 року і в цей же день суддею, без виконання вимог ст.ст. 248, 251-252, 268, 271, 277-2, 278 КУпАВ, було розглянуто справу та ухвалено оскаржувану постанову. 27 лютого 2018 року до нього приїхав патрульний автомобіль і відвіз його до суду, при цьому ОСОБА_4 йому вказав, що у суді потрібно з усім погоджуватися, не заперечувати вину і таким чином штрафу не буде. Таким чином його було позбавлено права на справедливий судовий розгляд, не роз'яснено права на захист, без надання можливості запросити захисника, без повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи.

При цьому апелянт зазначає, що письмові пояснення складав не він, а працівник поліції, і оскільки в той день забув окуляри вдома, то зазначені пояснення, так само як і протокол, підписав не прочитавши. Зазначає, що на місці ДТП зазнав тиску з боку працівників патрульної поліції, які ввели його в оману.

Так, працівники поліції наполягали на складанні відносно нього протоколу і вказували на те, що вони розуміють, що він не допускав порушення ПДР України, згідні з тим, що спецсигнали на поліцейському автомобілі не були ввімкненні і ДТП сталася з вини ОСОБА_4. Проте останній вказував, що за дану ДТП він може бути звільнений з роботи та змушений буде виплачувати відшкодування за пошкоджений транспортний засіб. Запевняли його, що складання відносно нього протоколу необхідне для отримання страхового відшкодування за пошкоджений поліцейський автомобіль у межах 100 000,00 грн. Крім того, ОСОБА_4 на місці ДТП була видана розписка, в якій останній зобов'язався за власні кошти відремонтувати належний йому транспортний засіб, зазначивши номер свого жетону та посвідчення поліцейського.

З доданого до апеляційної скарги рахунку вбачається, що вартість відновлювального ремонту поліцейського автомобіля становить 131 973,32 грн. З урахуванням того, що страховиком може бути відшкодована лише максимальна сума 100 000,00 грн., він залишається зобов'язаним відшкодувати власнику зазначеного пошкодженого транспортного засобу шкоду в сумі 31 973,32 грн. Про вказані обставини, зокрема щодо правових підстав і суми відшкодування, апелянт обізнаний не був та в силу відсутності юридичної освіти, попри тиск з боку поліцейських, не міг адекватно оцінювати ситуацію.

Також апелянт зазначає про відсутність доказів того, що водій ОСОБА_4 у моменті зіткнення виконував невідкладне службове завдання. Порушення вимог пунктів 3.1, 3.2 ПДР України у провину апелянту не ставляться.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, є обґрунтованими. При винесені постанови суддею було враховано повне визнання своєї вини правопорушником та відсутність негативних наслідків скоєного діяння для інших осіб.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.12.1 зазначених Правил під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно з п. 12.3. Правил у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Так, як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 041914 від 22 лютого 2018 року, який, враховуючи положення ст. 251 КУпАП є доказом, ОСОБА_2 22 лютого 2018 року о 11 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1, в м. Херсоні с. Антонівка по вул.Ярослава Мудрого,7, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався із керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом СКС МОИ-04МП державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався з ввімкненими проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковими сигналами. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.12.3, 12.1, 2.3(б) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.3).

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП рядовою поліції ОСОБА_5, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 При складенні протоколу ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього (а.с.3).

До наведеного протоколу додано схему місця ДТП, яка сталася 22 лютого 2018 року, яка складена інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону УПП в Херсонській області ДПП лейтенантом поліції Олейниченком М.М. (а.с.4). Із схемою ОСОБА_2 був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.

В письмових поясненнях від 22 лютого 2018 року (а.с.5), що є в матеріалах справи, ОСОБА_2 вказав, що 22 лютого 2018 року близько 11 год. 53 хв. він, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1, рухався по вул.Ярослава Мудрого зі сторони автомобільного моста через р.Дніпро, в крайньому правому ряду зі швидкістю приблизно 50 км/год в напрямку м. Херсон. Наближаючись до перехрестя він побачив поліцейський автомобіль Mitsubishi Outlender, державний номер НОМЕР_2, який рухався по з'їзду з моста в напрямку м. Херсон з ввімкненими червоно-синіми маяками та спецсигналом. Невпевнившись в безпеці руху та вчасно не зреагувавши, продовжив рух свого авто та здійснив зіткнення зі службовим автомобілем, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. У ДТП травм та пошкоджень не отримав, медичної допомоги не потребує. З правопорушенням згоден, свою вину визнає.

Письмові пояснення ОСОБА_2 повністю узгоджуються з письмовими поясненнями, наданими працівниками поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.6,7).

Тобто, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 як на час скоєння ДТП так і на час розгляду справи в суді першої інстанції свою вину у вчиненні правопорушення повністю визнавав. За таких обставин, з урахуванням визнання вини правопорушником, суд першої інстанції розглянув справу за наявними в матеріалах справи доказами. Судом не досліджувались докази на підтвердження тих обставин, про які апелянт зазначає в своїй апеляційній скарзі.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції апелянтом надано додаткові доказі на підтвердження своїх доводів, зазначених в апеляційній скарзі, щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме: страховий поліс №АК/2779303 (а.с.19); рахунок №АВТ-000087 від 07 березня 2018 року (а.с.21); розписка (а.с.22); схема механізму зіткнення (а.с.23). Апеляційним судом взято до уваги зазначені відомості, проте дані докази не містять в собі інформації, яка б ставила під сумнів достовірність та істинність доказів, що містяться в матеріалах справи, та на підставі яких суд першої інстанції ухвалив свою постанову.

Наявними під час розгляду справи в суді першої інстанції в матеріалах справи доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта щодо недоведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Крім того, ОСОБА_2 і в апеляційній скарзі не зазначає, які нормативні акти та викладені у них вимоги при цьому щодо нього були порушені. Тому доводи його апеляційної скарги відносно протиправних дій працівників поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, його змісту, невірним встановленням фактичних обставин ДТП, є безпідставними.

Також відсутні дані про те, що ОСОБА_2 подавав будь-які зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив: після ДТП поліцейські запропонували скласти європротокол, потім сказали, що потрібно вирішувати питання через суд і запропонували взяти вину на себе. Сказали, що відремонтують йому машину, а їх машину «покриє» страховка. Він погодився, та будучи доставленим до суду першої інстанції вину визнав. Після суда ОСОБА_4 ніяких дій по ремонту його автомобіля не вчиняв. Стосовно обставин ДТП, то він їхав по головній дорогі, працівники патрульної поліції по другорядній. Спецсигналів на їх авто не було. Апеляційну скаргу він вирішив подати, оскільки дізнався, що ремонт службового автомобіля ПП обійдеться в 130000 грн. і вважає, що на нього можуть покласти відповідальність за спричинену шкоду, яка не покриється страховим відшкодуванням.

ОСОБА_4 також надавав свої пояснення та зазначав, що в той день вони здійснювали патрулювання та отримали усне звернення громадянина про правопорушення. Ввімкнувши маячки синього та червоного кольору, вони виїхали на виклик. Під'їжджаючи до перехрестя, включили ще спецсигнал. Перед перехрестям він впевнився про безпечність руху, але виїхав раптово ВАЗ під управлінням ОСОБА_2, і він не встиг уникнути зіткнення.

Аналогічні пояснення надав під час апеляційного перегляду справи свідок ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_5 - поліцейський УПП, яка оформлювала адміністративну справу пояснила, що під час складення протоколу та відібрання пояснень ОСОБА_2 визнавав свою вину, казав, що був неуважним. Ніякого тиску на нього не здійснювалося.

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, надані суду апеляційної інстанції не містять доказової бази щодо обставин події, очевидцями якої вони не були та не спростовують висновків суду щодо встановлених обставин ДТП.

Таким чином, переглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ст.124 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 під час скоєння ДТП вважаються доведеними, і містять ознаки саме такого правопорушення.

Додаткових об'єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, до апеляційного суду не надано, а тому висновок судді у постанові про те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.

Посилання апелянта на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення не містить порушення вимог пунктів 3.1, 3.2 ПДР України які йому ставляться у провину не заслуговують на увагу, оскільки даний факт не звільняє правопорушника від відповідальності за порушення інших норм ПДР України, про які саме зазначено в протоколі від 22 лютого 2018 року.

Інші обставини ДТП, на які вказував ОСОБА_2, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду даної справи, та повністю спростовуються дослідженими судом доказами, наявними в матеріалах справи та досліджених апеляційним судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, які б слугували підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 звільнено від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, в частині, яка оскаржується апелянтом, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко