П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/148/18

Номер провадження 3/184/59/18

11 квітня 2018 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Гаєвий О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від інспектора СІП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

до відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

26.01.2018 року о 18 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, із явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова) та на вимогу працівника поліції, у присутності двох свідків, відмовився на місці пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та проїхати до закладу охорони здоровя для проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Згідно вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен по вимозі працівника поліції пройти в установленому порядку медичне освідчення для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За даним фактом інспектором СІП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 455576 від 26.01.2018 року, відносно правопорушника ОСОБА_1 про вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та надав суду пояснення, згідно яких він 26 січня 2018 року під час зупинки автомобіля ВАЗ-2107, яким він керував у м. Покров, на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці або проїхати до лікарні з метою проходження медичного огляду на встановлення стану алкогольного спяніння відмовився, оскільки був тверезим. На місці він пояснював поліцейським, що дуже втомлений, оскільки їхав з далеку, і оскільки був емоційно схвильований, то відмовився проїхати разом з поліцейськими до лікарні. В подальшому, того ж дня він самостійно поїхав до лікарні і пройшов медичний огляд, який підтвердив, що він не перебуває у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком №22 від 26.01.2018 року щодо результатів медичного огляду на виявлення стану алкогольного спянінні, який ОСОБА_1 надав суду і просив долучити до матеріалів адміністративної справи.

Під час наступних засідань по справі, у своїх додаткових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння лише в лікарні, але на місці він хотів пройти огляд на стан алкогольного спяніння, однак це зробити було не можливо, оскільки як пояснив йому поліцейський до пристрою «Драгер» закінчились мундштуки.

Також ОСОБА_1 надав до суду свої письмові пояснення, в яких посилаючись на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП просив провадження у справі закрити.

Незважаючи на невизнання правопорушником ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає її доведеною в повному обсязі, оскільки вона підтверджується показами інспектора Боднар С.М., свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також сукупністю інших доказів, які були досліджені в судовому засіданні під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, інспектор СІП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_2 надав суду пояснення, згідно яких встановлено, що 26.01.2018 року під час чергового патрулювання в м. Покров він помітив підозрілий характер руху автомобіля ВАЗ-2107, а тому зупинивши вказаний автомобіль під час перевірки документів водія ОСОБА_1, ним було виявлено, що останній може перебувати у стані алкогольного спяніння, про що свідчили запах алкоголю із роту, млява мова і загальна втомленість водія. У звязку із вказаними обставинами, водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою спеціального пристрою «Драгер», а потім після його відмови запропоновано проїхати до медичного закладу для огляду на встановлення ступеню спяніння. Водій ОСОБА_1 в присутності двох понятих відмовився від цього, оскільки вважав себе тверезим. Потім при спілкуванні з водієм, він сказав, що на пристрій «Драгер» на даний час закінчились мундштуки, які необхідні для проведення медичного огляду, і лише тоді правопорушник погодився на проведення медичного огляду на місці, а від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі категорично відмовився. Водію ОСОБА_1 були розясненні його права і обовязки, після чого відносно нього складено адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. Крім цього, на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення від свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відібрані письмові пояснення, які долучені до справи.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були допитані в судовому засіданні, надали суду ідентичні один одному пояснення згідно яких встановлено, що вони були запрошені працівником поліції під час складення адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1, який в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на місці за допомогою пристрою «Драгер» та від проходження такого освідчення в медичному закладі відповідно до встановленого законом порядку. Вказані покази повністю збігаються з їх письмовими поясненнями, наданими на місці вчинення адміністративного правопорушення, які жодним чином з боку правопорушника не спростовується.

Свідок ОСОБА_5, який працює лікарем в КЗ «Центральна міська лікарня м. Покров» ДОР, надав суду показання про те, що 26.01.2017 року він працював черговим лікарем в нічну зміну з 19 год. до 07 год. ранку. Під час чергування, до нього з письмовою заявою звернувся гр. ОСОБА_1 та просив провести відносно нього медичне освідчення на стан алкогольного спяніння у звязку із особистими обставинами. Він таке прохання гр. ОСОБА_1 задовольнив та провів його огляд на стан алкогольного спяніння, під час якого встановлено, що гр. ОСОБА_1 не перебуває у стані алкогольного спяніння, про що зроблений відповідний висновок. Під час проведення вказаного огляду він керувався Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року та внутрішніми наказами по лікарні, але якими саме він наразі вказати не може.

Крім цього, вина водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №455576 від 26.01.2018 року, в якому водій ОСОБА_1 особисто вказав, що він не згоден з протоколом, підстав для проходження медичного огляду немає, алкоголь не вживав.

Рапорт інспектора СІП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 також підтверджує факт того, що водій ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу, перебув у втомленому і роздратованому стані з явними ознаками алкогольного спяніння, і йому спочатку пропонувалась проходження медичного огляду на стан спяніння на місці за допомогою пристрою «Драгер», та в подальшому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан спяніння, але водій ОСОБА_1 від цього відмовлявся. В подальшому після виявлення того, що до приладу «Драгер» закінчились мундштуки і протестувати водія на місці працівникам поліції не вдасться, водію ОСОБА_1 знову ж таки було запропоновано проїхати до медичного закладу, на що останній пояснив, що в цьому немає потреби, він алкоголь не вживав, а тому від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі він відмовляється.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, яка є чинною і має вищу юридичну силу ніж Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейській в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Додатковим усним та письмовим поясненням ОСОБА_1, суд дає критичну оцінку, враховуючи те, що вони не узгоджуються з його первісними поясненнями, суперечать показам свідків, змісту протоколу серії БД №455576 від 26.01.2018 року та рапорту інспектора поліції, жодними доказами не підтверджують факт його згоди на проходження медичного огляду на місці і розцінює ці пояснення як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення.

Крім цього, на підставі п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року, суд відноситься критично до висновку № 22 від 26.01.2018 року, оскільки він складений з порушеннями вимог п.п. 8, 12 Розділу ІІ та п.17 Розділу ІІІ зазначено Інструкції.

Посилання свідка ОСОБА_5 щодо існування внутрішніх наказів по лікарні, які б надавали йому право на проведення медичного огляду з встановлення стану алкогольного спяніння, знайшли своє підтвердження після витребування необхідних документів, але відповідно до п.6 Наказу №78 від 06.03.2017 року проведення такого огляду необхідно обовязково погоджувати із головним лікарем, що було зроблено як пояснив свідок ОСОБА_5 лише наступного дня.

Разом з тим, слід зазначити, що адміністративна відповідальність водія ОСОБА_1 настає не за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а у звязку із в порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху, що охоплюється окремою диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, з огляду на все вище вказане, в судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_1 дійсно є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно змісту ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, при відсутності обставин, що помякшують або обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для його виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір виходячи із ставки 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 401, 130, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає суму 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнути з нього на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_6