Провадження № 33/792/196/18
Справа № 686/2946/17 Головуючий в 1-й інстанції Антонюк О. В.
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2017 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2017 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з нього на користь держави 320 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 04 лютого 2017 року о 20 годині 50 хвилин у місті Хмельницькому по вулиці Курчатова, 1з, керував автомобілем «Mercedes», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова. Від проходження огляду на стан сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2017 року, постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю ознак правопорушення. передбаченого ст.130 КУпАП.

В обґрунтування строків подання апеляційної скарги зазначав, що він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судову повістку не отримував, судовий розгляд відбувся без його участі, йому не було надіслано і особисто не було вручено копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а захисник ксерокопію постанови передав тільки на початку березня 2018 року.

Уважав, що було порушено його право на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а строк оскарження пропущений з поважних причин.

Указував, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. У ньому не вказано коли саме, не зазначено, де саме та за яких обставин він відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, та від якого саме огляду відмовився (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. У протоколі не зазначено, що він відмовлявся пройти огляд у закладі охорони здоров'я, як і не зазначено цього в поясненнях свідків.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Уважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений із поважних причин та за обставин, наведених у апеляційній скарзі, підлягає поновленню.

Водночас доводи ОСОБА_1 про неналежне повідомлення його про час та місце розгляду справи та порушення судом його прав спростовані наявними у справі доказами, а тому на увагу не заслуговують.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам, в тому числі поясненням правопорушника.

Уважаю, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, від проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.2 ст.130 КУпАП встановлено, що об'єктивною стороною правопорушення є повторне протягом року вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто за постановою суду особа була визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення, після чого вчинила нове правопорушення.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена сукупністю зібраних та досліджених доказів, а саме: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан сп'яніння; даними протоколу про адміністративне правопорушення БР №136104 від 04 лютого 2017 року, в якому зафіксовані вищевказані обставини вчинення ОСОБА_1 порушення п.2.5 ПДР, відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер спостереження інспекторів патрульної поліції, на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову на місці зупинки транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Окрім того, на долученому до матеріалів справи відеозаписі видно, що ОСОБА_1 був неодноразово повідомлений працівниками патрульної поліції про дату, час і місце розгляду справи у Хмельницькому міськрайонному суді та відмовився отримати копію протоколу про адміністративне правопорушення та підписати його.

Також обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки повторність вчинення ним порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджена довідкою Управління патрульної поліції м. Хмельницького ГУНП України в Хмельницькій області та постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 01 грудня 2016 року.

Отже, за таких обставин вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.130 КУпАП як повторне протягом року вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, тобто за постановою суду особа була визнана винною в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення, після чого вчинила нове правопорушення.

Уважаю, що доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при перегляді справи в апеляційному порядку.

Заперечення ОСОБА_1 про вчинення ним порушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та факту керування транспортним засобом спростовані сукупністю наведених доказів і розцінюються як спосіб захисту та можливість уникнути відповідальності.

Адміністративне стягнення накладено судом першої інстанції з додержанням вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане адміністративне правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

З огляду на викладене підстав для скасування постанови місцевого суду немає.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 03 травня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області /підпис/ М.С. Матущак

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області М.С. Матущак