АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/611/18Суддя 1 інстанції Строгова Г. Г.
Номер провадження 33/774/130/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

24 квітня 2018 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Новопілля Криворізького району Дніпропетровської області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, ОСОБА_2, 15 березня 2018 року о 14.25 год. ОСОБА_2, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1, вчинив сімейну сварку зі своєю матір'ю ОСОБА_3, в ході якої ображав її нецензурною лайкою, в результаті чого останній була завдана психологічна шкода, чим вчинив домашнє насильство в сім'ї.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови, та в обґрунтування доводів скарги посилається на те, що постанова є необґрунтованою через неврахування судом всіх обставин справи. ОСОБА_2, не оспорючи факту сварки з ОСОБА_3, зауважує, що головою матір не бів, а сварки з нею виникають з приводу заборони йому проживати в домі АДРЕСА_1, хоча він має на це право. Також, вказує, що потерпіла навмисно провокує його на сварки з метою виселення з дому. Окрім того, зазначає, що він не працює та коштів на сплату судового збору не має та з цих підстав не може їздити й відпрацьовувати громадські роботи.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу й просив постанову суду скасувати, потерпілу ОСОБА_3, яка заперечувала проти доводів скарги та просила постанову залишити без змін, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах скарги, дійшов такого висновку.

Згідно ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За змістом ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст.245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173- КУпАП в редакції Закону України №2229 від 07.12.2017 року, який набрав чинності 07.01.2018 року, є не доведеною.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №317790 від 15 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 видно, що він від 15 березня 2018р. о 14.25 год., знаходячись за місцем свого проживання в буд.АДРЕСА_1, вчинив відносно своєї матері потерпілої ОСОБА_3 насильство в сім'ї. Далі текст протоколу прочитати неможливо через нерозбірливий почерк автора протоколу та виправлення, внесені в протокол (а.с.1).

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прізвища, адреси свідків, якщо вони є.

Однак, при дослідженні вищевказаного протоколу встановлено, що у ньому не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, його суть викладена формально, не конкретно, не розбірливо з допущеними виправленнями і не відображає усіх необхідних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173- КУпАП, в редакції Закону України №2229, оскільки подія мала місце 15 березня 2018р.

Так, у протоколі не зазначено, або нерозбірливо відображено дії ОСОБА_2 та ознаки вчиненого ним адміністративного правопорушення встановлені в диспозиції ч.1 ст.173- КУпАП в новій редакції, щодо вчинення ним домашнього насильства.

Умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об'єкт, об'єктивну і суб'єктивну сторони та суб'єкта правопорушення.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.173-2 КУпАП, в редакції Закону України №2229, настає за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомленням уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення особою, яка вчинила насильства в сім`ї.

Отже, в порушення вимог ст.256 КУпАП, у протоколі не в повній мірі викладено ознаки об'єктивної сторони вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, та не надано будь-яких фактичних даних, які б вказували на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, в редакції Закону України №2229.

Також, у протоколі, складеному щодо ОСОБА_2, в порушення вимог п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції №1395 від 07 листопада 2015 року, наявні унесення додаткових записів.

Всі зазначені вище порушення, допущені працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та неналежна оцінка їх судом першої інстанції свідчать про недоведеність вини ОСОБА_2 та унеможливлюють визнання його винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не може вважатися доведеною поза розумним сумнівом, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які достовірні докази про вчинення ним цього правопорушення, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в редакції Закону України №2229 від 07.12.2017 року.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк тридцять годин та стягнуто на користь держави 352,40 грн. судового збору - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко