Справа № 344/791/18
Провадження № 33/779/158/2018
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1, з участю захисника ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2018 року, -

в с т а н о в и в :

Вказаною постановою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 Івано Франківської області,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 ( десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у сумі 352 грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що 10 січня 2018 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_3 по вул. Тисменицькій, 204 в м. Івано Франківську, в стані алкогольного спяніння керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вважає, постанову судді Івано Франківського міського суду від 16.03.2018 року незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а знаходився поблизу автомобіля на тротуарі, окрім цього під час проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер» ніяких осіб, які вказані в протоколі як свідки не було. Просить скасувати постанову Івано Франківського міського суду від 16.03.2018 року та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Окрім цього, згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з'ясувати, чи було вчинено адмінправопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З постанови судді від 16 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 вбачається, що вона винесена з дотриманням вимог вказаної статті, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

Фактичні обставини справи, встановлені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме керування транспортним засобом ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки визнаючи його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1КУпАП, суддя належним чином обґрунтував, на підставі яких доказів він прийшов до такого висновку.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суддею були детально дослідженні протокол про адмінправопорушення серії БР № 222496 від 10 січня 2018 року (а.с.1), з якого вбачається, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, тест № 1459 від 10.01.2018 року з результатом аналізу 1.94 % проміле (а.с.2), акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3), пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.4,5).

Доводи наведенні апелянтом в апеляційній скарзі, що протокол про адміністративне правопорушення та огляд на стан спяніння є недопустимими доказами, так як працівниками поліції було порушено вимоги інструкції, вважаю безпідставними та необґрунтованими. Так як, вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 222496 від 10 січня 2018 року (а.с.1), ОСОБА_3 не вказав до нього жодних зауважень, та власноручно підписав його та акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер Alcotest 6810 ».

Окрім цього, пояснення ОСОБА_3 в апеляційній скарзі з приводу того, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а знаходився поблизу свого автомобіля на тротуарі, не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» він вказав, що ознайомлений з протоколом, чим підтвердив той факт, що керував транспортним засобом.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, та спростовуються встановленими та перевіреними фактичними обставинами справи.

Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не виявлено, а тому підстав для скасування постанови від 16 березня 2018 року щодо ОСОБА_3 немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Івано Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 березня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1