Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/247/18
Провадження № 3/670/126/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О.,

за участі секретаря Корчової А.І.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1,

представника поліції ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли з Віньковецького ВП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації с. Великі Гадомці вул. Першотравнева, 6а, Бердичівського району Житомирської області, працює головним ветеринарним лікарем в ПП «Челак»,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 054959 ОСОБА_1 14.03.2018 року о 00.15 на вул. Жовтневій в смт. Віньківці керував автомобілем Фольксваген Пассат д.н.з. LBI 26638 в стані алкогольного спяніння різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки та у Віньковецькій ЦРЛ відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що його автомобіль безпідставно зупинили працівники поліції, оскільки номерний знак , яким він керував був достатньо освітлений. Він не перебував у стані алкогольного спяніння, а пасажир, який сидів поруч, вживав напої, тому міг бути запах алкоголю. У звязку з тим, що він не допустив порушень, він не поїхав в медичний заклад. Окрім цього, йому не розяснювали його процесуальні права, а поняті заінтересовані в цій справі, оскільки вони подружжя, один з якого працює таксистом. Сертифікат про реєстрацію приладу «Драгер» йому не надали, про відеофіксацію події зупинки авто його не повідомили. В силу ст. 266 КУпАп просить визнати його невинним.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі докази, слід вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, оговореного ст. 130 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Свідок ОСОБА_3 показав, що їхав поряд з ОСОБА_1 Їх авто зупинили поліцейські. Він в той вечір 14.03.2018 року вживав пиво. Поліцейський пропонував ОСОБА_1 дихати в прилад «Драгер» із вставленою трубкою, а той сказав, що не буде дихати. Поліцейський відкликав в сторону ОСОБА_1 і говорив, щоб той підписав, що пив слабоалкогольне пиво. Поряд стояв таксист, якого зупинили поліцейські.

Згідно положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан спяніння регулюється Постановою КМ України.

Згідно з затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N1103 «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, а результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким чином, відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного сп'яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Тобто, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1-4 ст.130 КУпАП, до нього долучаються докази перебування особи у стані алкогольного, наркотичного сп'яніння або відмови від проходження такого огляду, а наявність свідків є обов'язковою.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 054959 зазначається, що у ОСОБА_1 виявлено різкий запах алкоголю з порожнини рота, що є однією із ознак алкогольного спяніння.

В письмовому поясненні 14.03.2018 року він повідомляє поліцейському, що вживав слабоалкогольний напій «Ром- колу».

Поняті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засвідчили своїм підписом у протоколі серії БР № 054959 ознаку спяніння у ОСОБА_1. Своїм підписом засвідчив це і порушник у цьому ж протоколі.

Окрім цього вони в письмових поясненнях повідомляють про те, що він відмовився проходити тест на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та відмовився їхати в лікарню з метою огляду його на стан спяніння у Віньковецькій ЦРЛ.

Згідно з розділом 1 п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, зазначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

У п. 3 Інструкції вказано, що ознаками алкогольного спяніння крім іншого є запах алкоголю з порожнини рота.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, зазначає про ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_1 не заперечує факт ухилення його від огляду на стан алкогольного спяніння, повідомляючи про порушення його прав, а саме про те, що його безпідставно зупинили поліцейські. Номерний знак його автомобіля був належно освітлений. Це він підтвердив показаннями свідка ОСОБА_3, відео та фотографіями свого автомобіля. З чим погоджується суд. Тобто обєктивних зовнішніх підстави зупинки його автомобіля у поліцейських не було.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Хоча автомобіль Фольксваген Пассат д.н.з. LBI 26638 під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейським з порушенням ПДР України, проте ними дотримані вимоги вищевказаної інструкції після зупинки автомобіля і виявлено факт вживання водієм слабоалкогольного напою та ознаку алкогольного спяніння - запах алкоголю з порожнини рота, а відповідно до п. 4 зазначеної Інструкції достатньо навіть однієї ознаки для огляду водія на стан спяніння на місці зупинки.

Згідно з п. 7 розділу 11 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

Оскільки водій ОСОБА_6 не погодився пройти тест на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та відмовився від огляду його в ЦРЛ на стан спяніння він порушив вимоги ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто вчинив правопорушення оговорене цією статтею.

Його вина також підтверджується записом з відеореєстратора представленого поліцейськими. Він не оспорює подію зафіксовану відеореєстратором, звертаючи увагу суду на те, що номерний знак його автомобіля був освітлений. Відеофіксацією підтверджується те, що поліцейський йому розяснює вимог ст. 268 КУпАП, а він констатує, що сам працював в поліції і знає свої права, хоча у судовому процесі повідомляє, що права йому не зачитувались поліцейськими.

Враховуючи у сукупності зібрані докази та протиріччя в показанням порушника, виникає сумнів в тому, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння через недовіру до поліцейських, через необєктивність відповіді про зупинку його автомобіля, при цьому не виконав їх законні вимоги щодо проходження огляду його як водія на стан алкогольного спяніння.

Представлені докази суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає належними та допустимими.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставина, що пом'якшує відповідальність правопорушника не виявлено.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд бере до уваги, що згідно положень ст. 23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, - він особа молодого віку, працює. Враховується ступінь його вини, майновий стан, тому вважаю за можливе призначити йому стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із порушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 304,20 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 (десять тисяч двісті) грн. з. з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір 304 (триста чотири) грн. 20 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О.Потапов