Справа № 308/1578/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка м. Ужгород, вул. А. Міцкевича, 9 / 5, громадянка України, розлучена, ІНФОРМАЦІЯ_2, приватний підприємець,

звільнена від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, з оголошенням їй усного зауваження, а провадження в справі закрито.

Згідно постанови, 17 грудня 2017 року о 16 год. 15 хвилин ОСОБА_1, по вул. Бестужева в м. Ужгород, біля ТЦ «Вопак», керуючи автомобілем марки «GELLY CK», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснивши наїзд на стоячий автомобіль марки «Mersedes E 220», державний номерний знак НОМЕР_2, поїхала з місця пригоди, чим вчинила передбачене ст. 122-4 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки викладені в ній висновки не ґрунтуються на вимогах закону, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам. Посилається на те, що: адміністративного правопорушення не вчиняла; є розлученою і має на утриманні неповнолітню дитину; потерпілої особи в справі немає, оскільки власник автомобіля марки «Мерседес», д. н. з. АО 8969 ВА, не предявляв до неї жодних претензій; протокол щодо неї було складено у неї на кухні, а не у відділі поліції, і при цьому, їй не було розяснено її прав, що може підтвердити свідок ОСОБА_2, про виклик та допит якого її захисником заявлялось клопотання у суді першої інстанції, однак, суд його відхилив, не приєднавши до матеріалів справи, пославшись на недоцільність виклику свідка, стверджуючи, що наявними в матеріалах справи доказами її вина підтверджена; пошкодження лівої частини її автомобіля не має причинного звязку з пошкодженням автомобіля марки «Мерседес», АО 8969 ВА, оскільки пошкодження на її автомобілі наявне вже приблизно півтора року, а саме фото, яке міститься в матеріалах справи, жодним чином не доводить її вину, що свідчить про те, що працівниками поліції докази у справі зібрані поверхово та з порушенням вимог законодавства; судом не були викликані та не допитані будь-які свідки, у тому числі й ОСОБА_3, а також інспектор, який склав протокол. Просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якої з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлена належним чином і 11.04.2018 подала до апеляційного суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що 17 грудня 2017 року о 16 год. 15 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «GELLY CK», д. н. з. АО 8214 ВЕ, по вул. Бестужева в м. Ужгород, біля ТЦ «Вопак», здійснивши наїзд на стоячий автомобіль марки «Mersedes E 220», д. н. з. АО 8969 ВА, покинула місце пригоди, чим порушила вимоги, передбачені п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердила, що права та обовязки їй розяснені; зі змістом протоколу ознайомлена; його копію отримала; що до протоколу внесені правильні дані щодо її особи (а. с. 1).

З наявних у матеріалах справи копій протоколу серії БД № 048055 та доданої до нього схеми вбачається, що 17 грудня 2017 року о 16 год. 15 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «GELLY CK», д. н. з. АО 8214 ВЕ, по вул. Бестужева в м. Ужгород, біля ТЦ «Вопак», виконуючи маневр заднього ходу, не переконалася, що це буде безпечно та здійснила наїзд на стоячий автомобіль марки «Mersedes E 220», д. н. з. АО 8969 ВА, у результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила вимоги, передбачені п. 13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (а. с. 2-3).

З наявної у матеріалах справи копії письмових пояснень потерпілого ОСОБА_4 від 17.12.2017 вбачається, що на автостоянці біля супермаркету «Вопак», що розташований по вул. Бестужева, на належний йому автомобіль, який був припаркований, здійснив наїзд інший автомобіль. Після огляду належного йому автомобіля, ним було виявлено записку з номером телефону особи, яка була свідком події, і яка надала йому фото автомобіля марки «GELLY», д. н. з. АО 8214 ВЕ, який здійснив наїзд на належний йому автомобіль (а. с. 4).

З наявної у матеріалах справи копії рапорту інспектора Пастика О. Ф. вбачається, що 17.12.2017 о 16 год., патрулюючи у складі екіпажу 104 спільно з інспектором Повхан М. М., було отримано заяву про ДТП без потерпілих від гр. ОСОБА_4, зокрема, про те, що по вул. Бестужева, 9, водій автомобіля марки «GELLY», д. н. з. АО 8214 ВЕ, здійснив наїзд на автомобіль марки «Mersedes E 220», д. н. з. АО 8969 ВА, який був припаркований на автостоянці, після чого, зник із місця події. Прибувши на місце події, було відібрано пояснення від гр. ОСОБА_4 та складено схему ДТП (а. с. 5).

З наявної у матеріалах справи копії письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що 17.12.2017, виїжджаючи заднім ходом із парковки ТЦ «Вопак», вона не мала жодного контакту з іншими автомобілями. Оскільки виїзд був заблокований іншим автомобілем, неналежно припаркованим, то виїзд вона здійснювала за допомогою подруги свідка ОСОБА_5, яка стояла між автомобілями і керувала виїздом. Про ДТП довідалась з телефонного дзвінка працівника патрульної поліції. Пошкодження на належному їй автомобілі, які були зафіксовані свідком на фото, виникли на автомобілі вже більше року. Належний їй автомобіль застрахований відповідно до договору обовязкового страхування з нульовою франшизою, і у випадку ДТП, вона б могла оформити Європротокол, а оскільки вказана у протоколі про адміністративне правопорушення ДТП за її участі не мала місце, тому вона відвезла свідка ОСОБА_5 додому, а не втекла з місця ДТП (а. с. 6).

З наявної в матеріалах справи копії фотографії автомобіля марки «GELLY», д. н. з. АО 8214 ВЕ, убачається, що на ньому наявне пошкодження з лівої сторони на задньому бампері (а. с. 6).

З наявної у матеріалах справи копії письмових пояснень свідка ОСОБА_3 убачається, що 17.12.2017 о 15 год. 10 хв. свідок знаходилась на парковці біля супермаркету «Вопак» по вул. Бестужева й бачила, як автомобіль марки «GELLY», д. н. з. АО 8214 ВЕ, виїжджаючи з парковки, здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Mersedes E 220», д. н. з. АО 8969 ВА. Здійснивши наїзд автомобіль відїхав на метр вперед і зупинився. З нього вийшла пасажир дівчина, яка, глянувши на пошкодження на автомобілі показала водію як краще виїхати. Після того як автомобіль марки «GELLY» виїхав із парковки, пасажир, сідаючи в автомобіль, подивилась по сторонам, і автомобіль від'їхав. Вона, сфотографувавши момент відїзду автомобіля марки «GELLY», підійшла до автомобіля марки «Мерседес» і побачила на ньому залишки сірої фарби, а оскільки поспішала додому, залишила водію записку з номером свого телефону. Після того як водій автомобіля марки «Мерседес» зателефонував їй, то надала йому фото автомобіля марки «GELLY» (а. с. 7).

Вищевказані докази в їх сукупності підтверджують, що 17 грудня 2017 року о 16 год. 15 хв., ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «GELLY CK», д. н. з. АО 8214 ВЕ, по вул. Бестужева в м. Ужгород, біля ТЦ «Вопак», здійснивши наїзд на стоячий автомобіль марки «Mersedes E 220», д. н. з. АО 8969 ВА, покинула місце пригоди.

При оцінці зібраних у справі доказів ураховується й те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при збиранні доказів та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи наведене вище вважає, що суддею місцевого суду дана вірна оцінка наявним у справі доказам.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор Московська О. В., яка склала протокол про адміністративне правопорушення, була упереджена при його складанні, а також інспектор Пастика був упереджений при складанні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, що у них були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні ПДР та підстави для фальсифікації вищевказаних документів, а також даних про їх зацікавленість у результатах розгляду справи, на ці дані не вказується в апеляційній скарзі, у звязку з чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вищевказані інспектори при виконанні своїх функціональних обовязків діяли у межах наданих їм повноважень.

Крім того, не встановлено апеляційним судом і даних про те, що в потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_3 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а також даних про їх зацікавленість у результатах розгляду справи, - на такі дані також не вказується і в апеляційній скарзі.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про те, що викладені в постанові висновки не ґрунтуються на вимогах закону і не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у матеріалах справи доказам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що вона не вчиняла адміністративного правопорушення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються наявними в матеріалах справи й вищенаведеними доказами.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що протокол щодо неї складено у неї на кухні, а не у відділі поліції, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, визнає такими, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 122- 4 КУпАП адміністративного правопорушення та не є підставами для скасування судового рішення, а доводи про те, що їй не було розяснено її прав, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються змістом протоколу, з якого вбачається, що ОСОБА_1 розяснювались її права, що вона підтвердила своїм підписом у протоколі.

Як такі, що не спростовують висновку судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що вона є розлученою і має на утриманні неповнолітню дитину, і що суд безпідставно відхилив її клопотання про виклик та допит у якості свідка гр. ОСОБА_2, а також не викликав та не допитав будь-яких свідків, у тому числі й ОСОБА_3, та інспектора, який склав протокол.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що пошкодження лівої частини її автомобіля не має причинного звязку з пошкодженням автомобіля марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, оскільки пошкодження на її автомобілі наявне вже приблизно півтора року, а саме фото, яке міститься в матеріалах справи, жодним чином не доводить її вину, що свідчить про те, що працівниками поліції докази у справі зібрані поверхово та з порушенням вимог законодавства, - апеляційний суд, враховуючи вищенаведені обставини, до уваги не приймає, оскільки будь-яких достовірних даних про те, що пошкодження лівої частини заднього бамперу її автомобіля було наявне до моменту події і сталося не через здійснення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди 17.12.2017, матеріали справи не містять і ОСОБА_1 не надано.

Крім того, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи апеляційним судом, апеляційний суд відхиляє й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що потерпілої особи в справі немає, оскільки власник автомобіля марки «Мерседес», д. н. з. АО 8969 ВА, не предявляв до неї жодних претензій. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що як убачається з матеріалів справи, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_1, шкоди завдано гр. ОСОБА_4, який у свою чергу, як стверджує ОСОБА_1, хоч і не предявляв до неї будь-яких претензій, але з урахуванням положень ст. 269 КУпАП, а також того, що внаслідок ДТП йому завдано шкоди і він звернувся до патрульної поліції із заявою про дорожньо-транспортну пригоду, саме гр. ОСОБА_4 є потерпілим у справі, що також підтверджується й даними про особу потерпілого, які містяться у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі за ст. 124 КУпАП і може у будь-який момент заявити вимоги матеріального характеру про відшкодування завданих у зв'язку із ДТП збитків.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суддею місцевого суду Іспірян Д. М. обґрунтовано визнана винною в скоєнні передбаченого ст. 122-4 КУпАП адміністративного правопорушення.

Разом із тим, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд першої інстанції, врахувавши те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, а також сімейний стан правопорушниці ОСОБА_1, наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини, відсутність у потерпілого претензій до ОСОБА_1, - прийшов до висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, із чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Погоджуючись з указаним висновком апеляційний суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП відповідає як характеру та ступеню вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені висновки не надано, і клопотань про витребування таких не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 звільнена від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 122-4 КУпАП, з оголошенням їй усного зауваження, а провадження в справі закрито, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан