ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/742/18

Пров. №3/766/1582/18

10.04.2018 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши адміністративні матеріали, спрямовані Управлінням патрульної поліції у м. Херсоні, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, офіційно не працевлаштований, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, -

встановив:

Згідно протоколу, 11.01.2018 року о 15 год. 00 хв. в м. Херсоні по вул. Чорноморська, 8, водій ОСОБА_1, керував т/з ВАЗ 21093 н.з. BT 7389 АК, з ознаками алкогольного наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, звужені зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан спяніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд не може визнати протокол про адміністративне правопорушення як доказ, так як у даному протоколі чітко не вказано у якому стані (наркотичному чи алкогольному) перебував ОСОБА_1

Зазначені недоліки є неприпустимими внаслідок того, що таким чином порушуються права особи на захист, оскільки особа, відносно якої складено протокол, повинна чітко розуміти у чому її звинувачують і одразу мати можливість захищатись від конкретного обвинувачення і що, на думку суду, є визначальним в прийнятті ним рішення у справі.

Про такий підхід до формулювання обвинувачення неодноразово наголошував в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

На підставі аналізу чинного законодавства, а також певних рішень Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Так у п. 34 рішення у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що у тексті підпункту «а» п. З ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення.

У зв'язку з наведеним приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1, у вчиненні зазначеного правопорушення обєктивними даними не доведена, а притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ст. 9 КУпАП можливо тільки при наявності провини, відповідно провадження по вказаній адміністративній справі підлягає закриттю в силу п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 256 КУпАП,

постановив:

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_2