Справа № 496/1044/18
Провадження № 3/496/616/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Полубок Н.А.,

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисник ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, не працюючого, мешкає за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Маяки, вул. Українська, 16,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2018 року, ОСОБА_1 о 22 годині 20 хвилин, в с. Маяки Біляївського району Одеської області по вул. Одеська (ОСОБА_3), 2, керував транспортним засобом мотоцикл «Днепр ІІ», номерний знак 99-63 ОДЖ, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, невнятна мова), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, та пояснив, що 11.03.2018 року він був зупинений інспектором поліції та відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП, однак при складенні протоколу свідки, які вказані в ньому не залучалися, тому їх наявність є сумнівною. Йому інспектор не пропонував проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Крім того, захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні також зазначив, що згідно дослідженого відео, інспектором поліції складався протокол за ст. 126 КУпАП, однак до суду надійшов протокол складений за ст. 130 ч.1 КУпАП.

До судового засідання викликався для дачі пояснень інспектор поліції ОСОБА_4, який у судовому засіданні пояснив, що 11.03.2018 року в с. Маяки було помічено транспортний засіб мотоцикл «Днепр ІІ», номерний знак 99-63 ОДЖ, який виїжджав з розважального закладу «Грант» без ввімкненого ближнього світла фар, тому вказаний транспортний засіб був зупинений, на вимогу предявити документи водія, ОСОБА_1 повідомив, що документи забув вдома, на питання чи вживав спиртні напої, водій не заперечував та повідомив, що вживав алкоголь. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився та було прийнято рішення щодо складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, від підпису та отримання копії протоколу водій відмовився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, за ознаками складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 зі змінами від 22.03.2017 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також в Україні діє порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року зі змінами від 07.11.2015 р., згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Крім того, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 407576 від 11.03.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 11.03.2018 року, дослідженим у судовому засіданні відеозаписом.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Раніше у судовому засіданні 25.04.2018 р. ОСОБА_1 та його захисник заявили клопотання про виклик свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання, судом було задоволено вказане клопотання та були викликані у судове засіданні на 11.05.2018 р., разом з тим вказані свідки у судове засідання не зявилися.

Суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 та його захисника, в тій частині, що протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції було складено у відсутність свідків, оскільки вказане твердження спростовується поясненнями у судовому засіданні самого інспектора Малафєєва А.Ю., який склав вказаний протокол та зазначив, що під час складання протоколу були залученні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в яких були відібранні пояснення по справі та які зазначені в протоколі, потім вказаних осіб відпустили, також інспектором зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП складався на місці та відразу роздруковується постанова. Також вказане підтверджується дослідженим у судовому засіданні відеозаписом (а.с.5).

Крім того у суду не має сумнівів у тому, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 407576 від 11.03.2018 року, вказані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно були присутні, у яких були відібранні пояснення, які містяться в матеріалах справи, тому суд прийшов до висновку про недоцільність подальшого виклику вказаних свідків у судове засідання, як про це клопотали ОСОБА_1 та його захисник, суд обмежився дослідженням у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.3-4).

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 суд враховує конкретні обставини правопорушення, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника, обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП, помякшують та обтяжують відповідальність, судом не встановлено, беручи до уваги небезпеку, якою є участь у дорожньому русі осіб, які перебувають у стані алкогольного спяніння. З метою виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових правопорушень і тому суд вважає, що достатнім видом адміністративного стягнення для нього є штраф з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 287, 288 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_7

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.