Справа № 3/714/1/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2018 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1
за участю : секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу, яка надійшли з Національної поліції України департаменту внутрішньої безпеки Чернівецького управління про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Чернівецької області,

працюючого інспектором сектору моніторингу Сторожинецького

відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області

про вчинення адміністративного корупційного правопорушення передбаченого за ст. 172-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 червня 2017 року, ОСОБА_5 перебуваючи на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Герцаївського РВ УМВС України в Чернівецької області (нині Герцаївське відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області) маючи спеціальне звання майора міліції та будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ст. 43 Закону України «Про запобігання корупції» незаконно використав в іншій спосіб, у власних інтересах та в інтересах знайомих йому осіб інформацію, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових повноважень, а саме, 12 серпня 2015 року повідомив по телефону ОСОБА_6 про виїзд слідчо-оперативної групи, що у свою чергу дало можливість останньому вжити заходи щодо приховування своєї незаконної діяльності з видобування пісчано-гравійної суміші на річці Прут.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-8 КУпАП не визнав. У своєму поясненні послався на те, що обставини майже трьохрічної давнини не памятає та припускає, що на запису який йому надавався для прослуховування голос належить не йому. Пояснення які давав на час складання щодо нього означеного адміністративного протоколу давав під психологічним тиском працівників поліції. З посиланням на п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, просив закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні з посилання на дослідженні під час судового розгляду письмових доказів вважав наявним в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-8 КпАП України, але з огляду на закінчення строків притягнення останнього до адміністративної відповідальності просив закрити провадження по справі на підставі п.7 ч.1ст.247 КпАП України

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, думку прокурора та дослідивши письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), відповідно до вимог ст.ст. 278, 280 КпАП України, повинен належним чином зясувати : чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті, в т.ч. чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

За приписами ст.ст. 252, 254, 255, 256 КпАП України, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин інкримінованого особі адміністративного правопорушення, і повинен провадитися судовий розгляд.

З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Про поняття адміністративного правопорушення зазначено у статті 9 КпАП України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 даної статті, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КпАП України передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Нормою ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», встановлено, що правопорушення, повязане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Субєктами правопорушення, повязаного з корупцією згідно з п. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції є поліцейські (на час інкримінованого правопорушення - п. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеному щодо ОСОБА_5 останній будучі поліцейським, маючи спеціальне звання майора міліції та будучи субєктом відповідальності за корупційні правопорушення незаконно використав в іншій спосіб у своїх інтересах та в інтересах знайомих йому осіб інформацію, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових повноважень, тим самим вчинив правопорушення передбачене172-8 КпАП України.

Диспозицією статті 172-8 КпАП України передбачено адміністративна відповідальність посадової особи за незаконне розголошення або використання в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у звязку з виконанням службових повноважень.

Отже зміст вказаної норми Закону зводиться до того, що об'єктом даного правопорушення є суспільні відносини у сфері державного управління, а також у сфері запобігання та протидії корупції, а предметом правопорушення є інформація, яка стала відома посадовій особі у зв'язку з виконанням нею службових повноважень.

За обєктивною стороною правопорушення передбаченого ст. 172-8 КпАП України виражається у незаконному розголошенні або використанні в інший спосіб особою у своїх інтересах інформації, яка стала їй відома у звязку з виконанням службових повноважень (формальний склад), а суб'єктивна сторони даного правопорушення виходячи з прямої вказівки ст. 1 Закону «Про засади запобігання і протидії корупції» є виключне вчинення такого діяння умисно.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є працівником поліції та працює у національній поліції (колишній міліції) з 01 липня 2014 року і по нині.

Закон України «Про Національну поліцію» зобовязує працівника поліції не розголошувати відомості, що становлять інформацію з обмеженим доступом. Аналогічні положення містилися і у Законі України «Про міліцію».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

В розумінні статтей 10, 21 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом є однією з видів інформації до якої віднесено конфіденційна, таємна та службова інформація.

Відповідно до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України № 423 від 14 травня 2012 року (чинного на час складання адміністративного протоколу) такими відомостями зокрема є ті, що містяться в первинних облікових документах щодо заяв і повідомлень про злочини, їх розсування та розкриття (п. 19.5).

Підсумовуючи викладене, можливо зробити висновок, що ОСОБА_5 як працівник поліції є субєктом відповідальності за скоєння повязаних з корупцією правопорушень, передбаченим у п.п. «з» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Разом із тим, для доведення складу правопорушення, за яким кваліфіковано дії ОСОБА_5, необхідно встановити за яких обставин та яким чином було здійснено факт розголошення службової інформації, тобто встановити обєктивну сторону цього правопорушення, встановити наявність здійснення умисно такого розголошення або використання у своїх, тобто власних, інтересах (субєктивна сторона правопорушення).

З протоколу про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією складеному щодо ОСОБА_5 та матеріалів доданих до зазначеного протоколу, суд не вбачає доказів на підтвердження вчинення безпосереднього незаконного використання останнім службової інформації у своїх інтересах.

Рапорт старшого слідчого прокуратури Чернівецької області ОСОБА_7 від 17 травня 2017 року, довідка складеним ним про відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом повідомлення ОСОБА_5 12 серпня 2015 року по телефону ОСОБА_6 інформації яка стала йому відома у звязку з виконанням службових повноважень та матеріали перевірки проведеної працівниками Герцаївського відділення поліції щодо обставин діяльності ОСОБА_6 з приводу видобування пісчано-гравійної суміші на річці Прут також не містять у собі безпосереднього підтвердження факту вчинення ОСОБА_5 правопорушення передбаченого ст.172-8 КпАП України.

З огляду на вищевказане, належних і допустимих доказів, яких вимагає закон для підтвердження факту використання ОСОБА_5 як службовою особою у своїх інтересах інформації, яка стала йому відома у звязку з виконанням службових повноважень, тобто задоволення власних інтересів як обовязкової ознаки складу цього правопорушення судом не здобуто.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_5 діяння передбаченого вказаною статтею 172-8 КпАП України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, то провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КпАП України,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_5 за ст. 172-8 КпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд шляхом подачі в 10-и денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя: