АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/791/172/18 Головуючий в 1 інстанції Шабрацький Г.О. Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року Апеляційний суд Херсонської області під головуванням судді Батрака В.В., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Херсонської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 21.03.2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, за результатами проведення перевірки щодо здійснення підприємницької діяльності на території приміщення, обладнаного під перукарню, встановлено що 20.02.2018 о 14:35 год. по вул. Сергіївська, 13 в м. Скадовську ОСОБА_2 здійснювала господарську діяльність (надання перукарських послуг) без державної реєстрації, як субєкта господарювання, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 21.03.2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_2 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 21.03.2018 року та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд порушив вимоги ст.280 КУпАП, а притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164 КУпАП проведено з порушенням закону, через однобічне та неповне зясування як інспектором так і судом обставин справи.

Крім того, зазначає, що ознакою зазначеного правопорушення є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Також зазначає, що під здійсненням господарської діяльності слід розуміти будь-які систематичні дії особи направлені на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

З урахуванням викладеного, просить скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її в повному обсязі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Цих вимог закону при прийнятті оскаржуваної постанови від 21 березня 2018 року судом не дотримано.

Як вбачається із постанови, суд визнав доведеним те, що за результатами проведення перевірки щодо здійснення підприємницької діяльності на території приміщення, обладнаного під перукарню, встановлено що 20.02.2018 о 14:35 год. по вул. Сергіївська, 13 в м. Скадовську ОСОБА_2 здійснювала господарську діяльність (надання перукарських послуг) без державної реєстрації, як субєкта господарювання, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Зі змісту постанови не вбачається, на підставі яких доказів суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_2 у вчинені зазначеного правопорушення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП зроблений без належного аналізу зібраних у справі доказів та обґрунтування прийнятого ним рішення.

Стаття 164 частина перша КУпАП передбачає відповідальність за вчинення провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а субєкти підприємництва підприємцями (ч. 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суб'єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується наявністю умислу правопорушника спрямованого на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02 березня 2015р. № 222, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи, що норма ст. 164 КУпАП носить бланкетний характер, то в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на норму спеціального закону, який регламентує ту чи іншу діяльність, яка потребує ліцензування або державну реєстрацію суб'єкта господарювання.

Однак таких даних в протоколі про адміністративне правопорушення від 15 лютого 2017р., №000153 не зазначено, що позбавило ОСОБА_2 можливості захистити свої права в суді від інкримінованого їй правопорушення, передбаченого ст. 164 КУпАП.

Крім того, в описовій частині протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, кому ОСОБА_2 надавала такі послуги, а також чи існувала систематичність надання таких послуг.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_2 отримувала прибуток за надання перукарських послуг, оскільки такі дані не підтверджуються жодними доказами та не були встановлені в суді першої інстанції.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, з огляду на вказане сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2, не може бути беззаперечним доказом її вини, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вищевказане в сукупності свідчить про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

За наведених обставин, постанова Скадовського районного суду Херсонської області від 21 березня 2018 року щодо ОСОБА_2 не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити

Постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 21.03.2018 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 164 КУпАП скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Суддя апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_1