Справа № 504/1074/18
Провадження № 3/504/503/18
П О С Т А Н О В А

11.04.2018смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді судді Комінтернівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 є суддею Комінтернівського районного суду Одеської області у відставці, що виключає можливість розгляду мною даної справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень п.п. д, п.1 ч.1 ст.106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддю може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження за порушення правил щодо відводу (самовідводу).

В силу положення п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Свою позицію з приводу сумнівів у неупередженості судді висловив ЄСПЛ у п.п. 31, 32 справи «Газета «Україна Центр» проти України, яке набуло статус остаточного 15.10.2010 року.

У контексті обєктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996III).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться» (див. рішення у справі «ОСОБА_2 проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі «ОСОБА_3 проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45, Reports of Judgments and Decisions, 1998VIII).

11.04.2018 року мною заявлений самовідвід від розгляду даної справи про адміністративне правопорушення.

На цій підставі, з метою запобігання утворення будь- яких сумнівів у обєктивності та неупередженості судді, вважаю самовідвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 221,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити самовідвід судді Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К. від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Передати справу № 504/1074/18 до апарату Комінтернівського районного суду Одеської області для повторного авторозподілу.

Постанова не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя В.К. Барвенко