АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №648/1318/14-п Головуючий в І інстанції: Строілов С.О.
Провадження №33/791/159/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 2 роки. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 36,54 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 28.03.2014 року о 20-30 год. на вул.К.Маркса в смт.Білозерка Херсонської області керував мопедом Вайпер з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Крім того у серпні 2013 року ОСОБА_2 вчинив аналогічне правопорушення, а тому на нього накладено стягнення згідно з ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилається на те, що про наявність постанови йому стало відомо лише у березні 2018 року від працівників поліції, при цьому про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується: даними протоколу по адміністративне правопорушення від 28.03.2014 року відповідно до якого ОСОБА_2 28.03.2014 року о 20-30 год. на вул.К.Маркса в смт.Білозерка Херсонської області керував мопедом Вайпер з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.4); постановою про адміністративне правопорушення від 16.10.2013 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.5).

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, визнання суддею Маловічка В.М. винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП є правильним.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду справи судом встановлено, що розглядаючи справу, суддя районного суду припустився порушення норм процесуального права, а саме: розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, чим порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП. Так, ОСОБА_2 заперечує факт отримання ним судової повістки та зазначає, що повідомлення про вручення судової повістки, наявне в матеріалах справи, містить не його підпис і йому взагалі не відомо хто отримував направлену судом повістку.

Такі посилання ОСОБА_2 підтверджуються наданими ним документами з оригіналами його підпису, які суттєво різняться з тим підписом, що міститься на поштовому повідомленні, наявному в матеріалах справи (а.с.7). Крім того, в справі взагалі відсутні будь-які докази направлення правопорушнику постанови суду. Виконання ж постанови в частині стягнення судового збору також не може свідчити про обізнаність ОСОБА_2 щодо судового розгляду справи, оскільки водійське посвідчення у нього не вилучалось до моменту звернення в органи реєстрації в 2018 році. З протоколу про адміністративне правопорушення також не вбачається, що його копія направлялась чи вручалась правопорушнику.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що про розгляд справи в суді першої інстанції він не був повідомлений, поштове повідомлення містить не його підпис і про прийняте судове рішення він взагалі не знав.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КупАП, зокрема, давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тобто фактично був позбавлений права на захист.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою встановити такі обставини вчинення адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_2. 28.03.2014 року о 20-30 год. на вул.К.Маркса в смт.Білозерка Херсонської області керував мопедом Вайпер з ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, та з урахуванням того, що у 2013 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, вчинив правопорушення передбачене з ч.2 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП. Згідно з вимогами ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення у справах, підвідомчих суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки правопорушення мало місце 28 березня 2014 року, то на момент розгляду справи в апеляційному суді, передбачені в ч.2 ст.38 КУпАП, строки накладення адміністративного стягнення закінчилися, у зв'язку з чим провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2014 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Білозерського районного суду Херсонської області від 22 квітня 2014 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на строк 2 роки - скасувати.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко