Справа № 339/82/18 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Болехів Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Поляниця М. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 09 березня 2018 року близько 2115 год. в с.Тисів, по вул. Грушевського, Болехівської міської ради, керував транспортним засобом марки Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, огляд на стан спяніння проводився за допомогою технічного засобу Drager Alkotest- 6810, чим порушив вимоги п.2.9 А ПДР України,тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судові засідання призначені о 09 год. 30 хв. 25 квітня 2018 року та о 8 год. 30 хв. 08 травня 2018 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.268,277-2 КУпАП, не з'явилася, про причини неявки не повідомила, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.17,19) суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю та верховенством права, приходить до наступного.

Статтями 251,280 КУпАП, встановлено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст.251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- даними щодо обставин скоєного, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення від 09 березня 2018 року БД №393975 в якому вказано, що ОСОБА_1 09 березня 2018 року близько 2115 год. в с.Тисів по вул. Грушевського, керував транспортним засобом марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння;

- особистими визнавальними поясненнями у протоколі про адміністративне правопорушення від 09 березня 2018 року БД № 393975, де він з порушенням згідний, транспортний засіб марки Volkswagen Transporterдоставлено по місцю проживання (а.с.1).

- результатами алкотесту Drager Alkotest- 6810 від 09 березня 2018 року, огляд проводився 09.03.2018 року о 21.36 год., яким встановлено факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння 2.53% (а.с.2)

- відеозаписом поліцейського СРПГ Долинського ВП з якого вбачається, що ОСОБА_1 стверджує, що він керував автомобілем Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1, який близько 2115 год. в с.Тисів, по вул. Грушевського, був зупинений працівниками поліції оскільки в якому зазначив, що хотів підвезти свою дівчину в Болехів де взяти таксі. Зазначає, що вживав спиртні напої. Окрім цього, на представленому суду та оглянутому в судовому засіданні відоезаписі чітко зазначено, що ОСОБА_1 пройшов огляд на визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням приладуDrager Alkotest- 6810, яким встановлено результат 2.53%. У вказаному відеозапису ОСОБА_1 визнає, що керував транспортним засобом у стані сп'яніння оскільки у він святкував день народження. Також з відеозапису вчиненого поліцейськими вбачається, що автомобіль марки Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1, котрим керував ОСОБА_1 доставлений йому до місця проживання. (а.с.15)

Згідно з вимогами п.2.9 "а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Диспозицією ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Болехівського міського суду від 23 березня 2018 року адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП були повернуті для усунення зазначених недоліків. Оскільки процедура проведення огляду працівником поліції не дотримана так як до матеріалів не було долучено письмові пояснення двох свідків, та незначено двох свідків в протоколі. Тільки зазначено свідка ОСОБА_2, однак його пояснення не були долучені до протоколу та незазначено його місце проживання.

З показів ОСОБА_1 яких він подав в судовому засіданні 23.03.2018 року, вбачається, що огляд на стан спяніння проведено з порушенням, а саме без участі свідків, та свідок ОСОБА_3 зазначений в протоколі не був присутнім при проведенні огляду.

Згідно п.4 Розділу IX Інструкції з оформалення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 передбачено, що огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

За змістом ч.2 ст.266 КупАП огляд водія на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

В даних матеріалах, які надійшли з доопрацювання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КупАП мається тільки рапорт в якому зазначено, що свідок ОСОБА_2 був присутнім при оформленні протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Однак вимоги, щодо усунення недоліків, які зазначені у постанові суду від 23.03.2018 року, працівниками поліції не усунені. Не долучені письмові пояснення свідків. Працівниками поліції долучено фідеозаписи, на яких зафіксовано проходження огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1, його визнавальні пояснення, щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та доставлення поліцейськими керованого ОСОБА_1 автомобіля за місцем проживання останнього.

Аналізуючи положення ст.266 КУпАП та положення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015р. за №1452/735, суд приходить до висновку, що в даному випадку працівники поліції діяли в межах цієї Інструкції та своїх посадових обов'язків, правомірно склали відповідний протокол про адміністративне правопорушення, вбачаючи в діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Недотримання поліцейскими при оформленні матеріалів, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в повному обсязі положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за №1452/735, не може бути підставою, для визнання доказів винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП недопустимими.

Статтею 2 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

У відповідності до ч.2 ст.7 зазначеного Закону обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Суд приходить до висновку, що поліцейські, які зупинили транспортний засіб, провівши, огляд водія ОСОБА_1 на стан спяніння на місці зупинки та встановиши у водія 2.53 проміле алкоголю, що перевищує допустиму норму у 12.65 раза діяли правомірно, оскільки керування особою транспортним засобом з такою концентрацією алкоголю могло привести до непередбачуваних та дуже тяжких наслідків.

Відповідно до ст.33,34 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує не тільки характер вчиненого правопорушення, але й особу порушника, його матеріальне становище, обставини, що помякшують відповідальність.

А відтак, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він, керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, ступінь алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 2,53‰, при допустимій нормі 0,2‰, його особу, який непрацює, неодружений, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, а саме намагання вплинути на прийняття поліцейським рішення щодо його винуватості.

З огляду на наведене, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що буде згідно ст.23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання законів, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути судовій збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, ч.1ст.130 КУпАП, керуючись ст.283, 284 КУпАП ,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить на час винесення постанови 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1в дохід держави судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн.40 коп на розрахунковий рахунок за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві /м.Київ/ 22030106, код за , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача:0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Поляниця М.М.