справа № 208/1178/18
№ провадження 3/208/556/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 квітня 2018 р. м. Кам'янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, при секретарі Пентраковській М.В., за участю: прокурора Лєбєдєва В.Г., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за протоколом № 508 УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ Національної поліції України про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

встановив:

Наказом № 565 о/с від 09.12.2015 року начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області призначено молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 на посаду старшого пожежного-рятувальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління № 36 о/с від 29.01.2016 року ОСОБА_2 присвоєно звання сержанта служби цивільного захисту.

Наказом начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 15.06.2016 року №272 сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_2, старшого пожежного-рятувальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області було звільнено із служби цивільного захисту з 20.06.2016 року у звязку із закінченням строку дії контракту.

15.06.2016 року ОСОБА_2 ознайомлено з «Памяткою при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України».

Згідно з п.1 Положення про ДСНС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16 грудня 2015 року, державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якої спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Згідно з п.3 Положення про ДСНС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16 грудня 2015 року, основними завданнями ДСНС є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб а також гідрометеорологічна діяльність.

Згідно з Положенням про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, особам молодшого начальницького складу присвоюються такі спеціальні звання:

- молодший сержант служби цивільного захисту, сержант служби цивільного захисту, старший сержант служби цивільного захисту, старшина служби цивільного захисту, прапорщик служби цивільного захисту, старший прапорщик служби цивільного захисту.

Згідно з Положенням про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту» являється субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» згідно підпункту «д» пункту 1 ст.3 вказаного закону.

Таким чином, ОСОБА_2 згідно п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» був посадовою особою молодшого начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, а отже є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, зокрема другий етап починається з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Рішенням Національного агентства від 18.08.2016 року №1 «Про внесення змін до деяких рішень Національного агентства з питань запобігання корупції щодо функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», внесені зміни у підпункт 1 пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», а саме: слова та цифри «15 серпня 2016 року» змінити словами та цифрами «01 вересня 2016 року». Таким чином система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочала свою роботу в два етапи, перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року та другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року.

Подання декларацій здійснюється згідно із Законом України «Про запобігання корупції» шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до результатів пошуку спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://public.nazk.gov.ua/search), здійсненому 16.02.2018 року встановлено, що ОСОБА_2 опублікував декларацію після припинення діяльності особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення) за минулий 2016 рік 03.07.2017 року.

Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 від 02.03.2017 року №03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

ОСОБА_2, займаючи посаду старшого пожежного - рятувальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, маючи звання сержанта служби цивільного захисту, відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, будучи субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ст.45 даного Закону, порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3, що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 року за №959/29089, припинивши діяльність особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, перебуваючи у АДРЕСА_1, несвоєчасно, а саме 03.07.2017 року без поважних причин подав декларацію особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за 2016 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 провину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, судді пояснив, що працював на посаді старшого пожежного - рятувальника ДСНС України, мав звання сержанта служби цивільного захисту, був звільнений по закінченню строку дії контракту. Раніше подавав письмові декларації до податкової, про обовязок подання саме електронних декларацій до НАЗК йому не було відомо, під час звільнення йому цей обовязок розяснено не було. Вже після звільнення дізнався, що його колеги отримали електронні ключі та подали декларації до НАЗК, після чого він самостійно отримав ЕЦП у Приватбанку та заповнив декларацію, однак встановлений законом «Про запобігання корупції» строк її подання сплив. Вказав, що під час звільнення був під підпис ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства.

Захисник ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3 судді додатково пояснив, що на його думку, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону з огляду на те, що субєктом його складення та органом, що вирішує питання про направлення такого протоколу до суду є Національне агентство з питань запобігання корупції відповідно до Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.02.2017 року № 56 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за № 201/30069. Під час складення протоколу № 508 від 27.02.2018 року співробітник УЗЕ Національної поліції України не керувався вказаним Порядком, внаслідок чого протокол є незаконним і не може бути підставою притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності.

Крім того, на думку захисника, строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 сплив з огляду на те, що декларація була подана ним 03.07.2017 року, за цей час уповноважені органи мали б виявити правопорушення та своєчасно скласти відповідний протокол.

Вислухавши осіб, яки приймали участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи, суддя доходить до висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Наказом № 565 о/с від 09.12.2015 року начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, призначено молодшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_2 на посаду старшого пожежного-рятувальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області.

Наказом Головного управління № 36 о/с від 29.01.2016 року ОСОБА_2 присвоєно звання сержанта служби цивільного захисту.

Наказом начальника Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 15.06.2016 року №272 сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_2, старшого пожежного-рятувальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області було звільнено із служби цивільного захисту з 20.06.2016 року у звязку із закінченням строку контракту.

Згідно з Положенням про порядок проходження служби особами рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, спеціальне звання «сержант служби цивільного захисту» є субєктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» згідно підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного закону.

Таким чином, ОСОБА_2 є субєктом декларування в розумінні ст.45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення такої діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

Згідно п.п.3 п.5 розділу 2 порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припинив діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято Закон №1975 VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набирав чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього Закону продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше.

Згідно наявних у матеріалах справи документів, а саме Зобовязання про дотримання вимог антикорупційного законодавства, Попередження про недопущення корупційних та повязаних з корупцією правопорушень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції», Памятки при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України, підписаних особисто ОСОБА_2, він був належним чином ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, у тому числі й з обовязком подання декларації особи, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Посилання захисника на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону з огляду на недотримання Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням НАЗК від 10.02.2017 року № 56 спростовуються наступним.

Відповідно до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», спеціально уповноважені субєкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до п.1 вказаного Порядку, він визначає механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.5 Порядку, контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Таким чином, цим нормативним актом визначений виключний субєкт його дотримання - Національне агентство з питань запобігання корупції.

Статтею 255 КУпАП визначено, зокрема, що уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції) мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст.172-4 172-9 КУпАП.

Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року № 81 затверджено Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України.

Згідно розділу IV цього Положення, Працівники Департаменту, зокрема, мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.

Крім того, листом Національного агентства з питань запобігання корупції від 30.05.2017 року № 95-17/173/5/-17 було розяснено, що уповноважені на те органи Національної поліції мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 172-9 КУпАП та збирати необхідні докази, що підтверджують факти їх вчинення.

Таким чином, Департамент захисту економіки Національної поліції України є самостійним субєктом виявлення, збирання доказів та складання протоколів про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією.

Щодо посилань захисника на сплив строку накладення адміністративного стягнення, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Виходячи зі змісту викладеної норми закону, днем виявлення правопорушення, повязаного з корупцією, є день, коли субєкт складання протоколу про адміністративне правопорушення отримав відомості, беззаперечні та достатні для встановлення складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Так, 15.11.2017 року субєктом складання протоколу була виявлена обєктивна сторона правопорушення несвоєчасна подача декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру декларацій.

30.01.2018 року субєкт складання протоколу отримав відомості на підтвердження статусу субєкта адміністративного правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП копії витягу з наказу Головного управління ДСНС України від 09.12.2015 року № 565, копії витягу з наказу ГУ від 15.06.2016 року № 272.

Статтею 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 27.02.2018 року субєктом складання протоколу була виявлена відсутність поважних причин несвоєчасності подання декларації відомості з КЗ «Центру первинної медико-санітарної допомоги №3» КМР, згідно яких, ОСОБА_2 у період з 01.01.2017 року по 03.07.2017 року двічі звертався за медичною допомогою з діагнозом ГРВІ, лікувався амбулаторно.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов'язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. В пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року (заява N 7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення є наслідком виявлення такого правопорушення, є фактичним твердженням з боку відповідних органів державної влади про вчинення певною особою правопорушення, тотожного кримінальному з огляду на санкції, що загрожують особі у випадку визнання її винності.

Таким чином, у цьому конкретному випадку, саме 27.02.2018 року субєкт складання протоколу отримав достатній обсяг відомостей для виявлення події та складу адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією і саме з цього дня починає свій перебіг строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП та який наразі не сплив.

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення додатково підтверджується копією сертифікату електронного цифрового підпису, що належить ОСОБА_2 та який дійсний з 30.06.2017 року по 30.06.2018 року, що обєктивно унеможливлювало подачу ним декларації після звільнення у строк, передбачений законом, тобто до 01.05.2017 року.

Судом досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення за минулий рік, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При накладенні адміністративного стягнення на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суддя враховує обставини визначені ст.33 КУпАП, та не вбачає, в розумінні ст.34, 35 КУпАП обставин, які пом'якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.172-6, ст.283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі пятдесяти неоподаткованих мінінмумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі розміром 850 (вісімсот пятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, який становить 1700 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська.

Відсутність у постанові в справі про адміністративне правопорушення, як виконавчому документі, ідентифікаційного номеру боржника, згідно постанови Верховного Суду України від 25 червня 2014 року у справі № 6-62цс14, не є підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження.

Суддя Ізотов В. М.