П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року місто Бахмут Донецької області

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області Круподеря Д.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2016 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Краматорськ Донецької області, який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 5 липня 2016 року, о 19-35 годині , в м. Краматорську, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1, вул. О.Тихого в напрямку вул. Дніпровської зі сторони м. Слов'янськ, перед перестроюванням та зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, яка рухалась в крайній лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальний збиток, чим порушив п.10.1 ПДД України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

Зазначеною постановою суду, провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124КУпАП закрито, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Стягнуто судові витрати за проведення експертизи.

З таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_2 та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати у зв'язку із відсутністю його вини, автотехнічну експертизу визнати, як не проведену. Апеляційні вимоги мотивує тим, що при скоєні ДТП, правила вимог дорожнього руху порушено ОСОБА_4, та в його діях відсутні такі порушення. Крім того зазначає, що ОСОБА_4 одразу після зіткнення не зупинила автомобіль, та проїхала до правої полоси 80 метрів. Суд не дав повної оцінки всім доказам, та прийняв до уваги висновок експерта, який складений на неповних даних. Стверджує, що в протоколі неправильно зазначено, що ОСОБА_4 рухалась по лівій смузі, та здійснила обгін з перетином подвійної суцільної і перевищенням швидкості. Зазначає, що рухаючись 60км/год, що є гранично допустимою швидкістю та частково займаючи ліву смугу, розраховував, що ніхто не здійснить обгін.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений лише на припущеннях, та немає жодного доказу, що саме ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, що призвело до ДТП. Інспектор Лоза Р.С. зазначив в протоколі неправдиві дані, а саме: зазначив. Що семикіна В.М. рухалась по лівій смузі, сама ОСОБА_4 в пояснення зазначила, що рухалась по правій смузі, в наслідок чого ОСОБА_2 незаконно визнали винним в скоєні ДТП. Зазначає, що згідно план схеми до протоколу вбачається, що ОСОБА_4 перетнула подвійну суцільну смугу, проте в судовому засіданні показала, що не ухилялась та зіткнення для неї було несподіваним.

Також стверджує, що в постанові суду невірно викладені його пояснення, так він вказав, що рухався по лівій смузі справа. Він не збирався випереджати автомобіль, який рухався спереду, а прийняв рух вліво для дотримання безпечного інтервалу.

Судом не взято до уваги, що ОСОБА_4 перетнула подвійну суцільну смугу, рухалась зі швидкістю 100км/год, бачила початок маневру ОСОБА_2

Також судом порушені його права, а саме: не надано змоги ознайомитись з матеріалами справи перед направленням до експертизи. Крім того в матеріалах справи відсутня його заява щодо порушення законодавства суддею Демидовою. Зазначає, що при розгляді справи не забезпечений звукозапис судового засідання, та безпідставно відхилено ряд клопотань тим самим розгляд справи проведений однобічно.

Зазначає, що експертиза є нікчемною, оскільки проведена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в який внесені неправдиві відомості. Крім того при проведені експертизи, не проведено заходів для отримання додаткової інформації, при проведені експертизи взято до уваги неправдиві відомості, що призвело до складення завідомо помилкового висновку.

В судовому засіданні ОСОБА_2, його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_4 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення ОСОБА_2, про обставини, що виключають його вину у скоєнні цієї ДТП, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_4, про відхилення апеляції, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, враховуючи наступні обставини.

У відповідності із ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення має своєчасно, всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності з законом. Суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.1 цих правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 9.2 б) передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п. 9.4 ПДР подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Крім того, згідно вимог ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як встановлено перевіркою матеріалів справи, ці вимоги закону при розгляді справи по суті суддею суду першої інстанції були виконані в повному обсязі.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 показав, що у вказаний час він рухався на своєму автомобілі зі швидкістю приблизно 55-60 км/год, по лівій смузі справа проїзної частини дороги. Перед ним, з меншою швидкістю в попутному напрямку рухався автомобіль темного кольору. Щоб випередити вказаний автомобіль, він не включаючи сигнал повороту, оскільки фактично рухався в своїй смузі і не вважав це маневром змістився вліво максимум на 0,8 метра. В цей час відбулося зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, що рухалася в попутному напрямку, виконуючи маневр обгону з виїздом на зустрічну смугу руху. Моменту виконання ОСОБА_6 маневру обгону він не бачив.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснила, що рухалася на своєму автомобілі по вул. О.Тихого зі швидкістю приблизно 80 км/год. Спереду в попутному напрямку на відстані приблизно 0,2 від правого краю проїзної частини стояв автомобіль марки «Жигулі». В попутному напрямку зі швидкістю не більше 10 км/год.. приблизно на пів корпуса автомобіля «Жигулі» вліво, ( тобто на відстані від правого краю проїзної частини дороги: 0,2 м плюс пів корпуса автомобіля «Жигулі») рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_2 З метою випередження, вона ввімкнула лівий поворот, прийняла вліво та почала виконувати випередження. В цей момент відбулося зіткнення. Маневру повороту автомобіля ОСОБА_2 вона не бачила. В момент зіткнення її автомобіль рухався прямо або трохи вліво. Який був інтервал між автомобілями в момент виконання випередження вона не пам'ятає. Не заперечує, що зіткнення відбулося в місці визначеному на схемі ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції при визнанні винуватості ОСОБА_2 послався на досліджені в судовому засіданні докази, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 05.07.2016 року, поясненнями учасників ДТП, схемою до протоколу ДТП, висновком судової автотехнічної експертизи та показаннями свідків у судовому засіданні.

Зокрема, суддею суду першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи, що 5 липня 2016 року, о 19-35 годині , в м. Краматорську, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1, вул.. О.Тихого в напрямку вул. Дніпровської зі сторони м. Слов'янськ, перед перестроюванням та зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем DAEWOO LANOS, номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, який рухався в крайній лівій смузі в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, що спричинило матеріальний збиток.

Незважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, але його вина підтверджується наступними доказами по справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2, № 361216 від 05.07.2016 року (а.с. 4); матеріалами схеми місця ДТП (а.с. 5); даними пояснень учасників ДТП та свідка ОСОБА_8 (а.с. 6-8).

Крім того, відповідно до висновку судової-автотехнічної експертизи № 1274 від 20.10.2016 року в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_2 повинен був перед зміною напрямку руху переконатись у безпеці (п.10.1 ПДР) і надати дорогу автомобілю, який здійснював рух по суміжній смузі на яку він мав намір виїхати (п. 10.3 ПДР); водій ОСОБА_4 здійснюючи рух в межах населеного пункту повинна була формувати швидкісний режим з таким розрахунком, щоб не перевищувати дозволену швидкість 60 км/год, а з моменту виникнення небезпеки негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, що передбачено вимогами п.п. 12.4, 12.9 б), 12.3 ПДР. Дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам 10.1 і 10.3 ПДР; дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.4, 12.9 б) ПДР. Питання про наявність (відсутність) причинного зв'язку між діями водія ОСОБА_4 і настанням даної ДТП вирішити не надається можливим (а.с. 35-38).

З пояснень експерта ОСОБА_9, який проводив вищезазначену експертизу, та був допитаний в суді апеляційної інстанції, вбачається, що зіткнення автомобілей відбулось, в той момент коли автомобіль ВАЗ 2103 здійснював маневр вліво, міняв своє положення на проїзній частині щодо початкового руху. З контексту показань обох учасників ДТП випливає, що в момент початку повороту на ліво, автомобіль ВАЗ 2103 рухався правіше щодо становища руху автомобіля ДЕО, що також вбачається з отриманих пошкоджень, дезіткнулися правою частиною автомобіля ДЕО з лівою частиною автомобіля ВАЗ 2103, це говорить про те що автомобіль ВАЗ перебував правіше від автомобіля ДЕО.

У зв'язку із відсутністю необхідного об'єму даних при проведені експертизи, не розглядалось питання щодо причинного зв'язку ДТП з перетином подвійної суцільної та перевищенням швидкості руху ОСОБА_4 Зазначив, що з показань самого ОСОБА_2 вбачається, він почав здійснювати маневр на ліво, а автомобіль ОСОБА_4 знаходився зліва, від нього. Вся справа в маневрі, через нього сталося ДТП, а не через вимкнений сигналу повороту, тому сам маневр це і є причина настання даного ДТП.

Вказав, що за тими даними, які були на час проведення ним експертизи ОСОБА_4 здійснювала випередження, також зазначив, що маневр пов'язаний з випередженням транспортного засобу з виїздом на зустрічну смугу є обгоном.

Постановою апеляційного суду Донецької області від 30.01.2017 року, з урахуванням доводів апеляційної скарги та пояснень сторін у судовому засіданні, призначено судову автотехнічну експертизу. Відповідно до висновку № 236 від 11.05.2017 року, зазначеної експертизи, пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не можуть бути спростовані експертним шляхом, тому відсутні підстави вважати їх неспроможними з технічної точки зору. Викладені пояснення водіїв щодо механізму розвитку пригоди не містять взаємних протиріч технічного характеру.

У висновку експерта зазначено, що в даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам пункті 9.2 б), 9.4, 10.1 ПДР України. Дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам пунктів 11.4, 14.6 е) та дорожньої розмітки 1.3 «подвійної суцільної лінії» ПДР України (а.с. 133-136).

З пояснень експерта ОСОБА_10, який проводив вищезазначену експертизу, та був допитаний в суді апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_4 порушила правила ПДД п.п. 11.4 та 14.6 в наслідок чого сталася ДТП. Порушення ОСОБА_4 правил ПДД передбачених п. 12.3 не розглядалися, оскільки остання не мала переваги у русі, тому немає необхідності виявляти момент небезпеки. На досліджуваній ділянці дороги, дві полоси руху в одному напрямку, тому ОСОБА_4 не мала можливості с технічної точки зору здійснити випередження без виїзду на зустрічну смугу. Переміщення автомобіля ОСОБА_2 в межах однієї смуги руху є зміною напрямку руху, тому відповідно до ПДД він повинен був увімкнути поворот. Оскільки ОСОБА_4 не мала переваги в русі, тому ОСОБА_2 повинен був переконатись в безпечності руху в момент випередження, він їхав по середині, оскільки перестроювався з правої смуги в ліву.

Крім того експерт показав, що при даних обставинах ДТП не має значення на який проміжок змістився автомобіль, та при дотичному зіткненні не важливо яка була різниця швидкості руху автомобілів. Достатньою умовою уникнення зіткнення було дотримання ОСОБА_4 п.п. 11.4 та 14.6 ПДД, а ОСОБА_2 при здійснені маневру переконатись у безпечності руху, тому причиною ДТП стала невідповідність правилам дорожнього руху дій, як ОСОБА_2 так і ОСОБА_4.

Щодо доводів ОСОБА_2 про порушення ОСОБА_4 правил ПДД, в наслідок яких сталася ДТП, апеляційний суд зазначає, що згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, висновків та пояснень експертів, в діях ОСОБА_4 є порушення певних пунктів ПДД, проте визнання її винною та притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною подією, знаходиться поза межами компетенції суду, оскільки протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за фактом ДТП 05.07.2016 року не складався. Разом з тим, у випадку звернення до суду з цивільним позовом про відшкодування шкоди, наявність порушень ПДД ОСОБА_4 може бути врахована при розгляді справи.

Доводи ОСОБА_2, що суд не прийняв до уваги перевищення швидкості ОСОБА_4 не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з пояснень експерта ОСОБА_10 при даних обставинах ДТП не має значення на який проміжок змістився автомобіль, та при дотичному зіткненні не важливо яка була різниця швидкості руху автомобілів.

Щодо неналежної експертизи, апеляційний суд зазначає, що експертиза проводилась на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що вважається достатнім для експертної установи та крім протоколу по адміністративне правопорушення експертом були дослідженні пояснення учасників ДТП та схеми до протоколу, які ОСОБА_2 не оспорює.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушень його прав у зв'язку із не ознайомленням його з матеріалами справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи міститься заява представника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, про ознайомлення з матеріалами справи та підпис останнього про ознайомлення від 13.07.2016 року (а.с. 11).

Ряд клопотань ОСОБА_2 щодо ознайомлення з протоколом судового засідання та питань щодо проведення експертизи надійшли до суду 11.08.2016 року, тобто після винесення постанови про призначення експертизи та після направлення матеріалів справи до експертної установи, а саме 10.08.2016 року.

Щодо не забезпечення суддею технічної фіксації судового засідання, апеляційний суд зазначає, що при кожному судовому засіданні вівся протокол, проте в матеріалах справи до початку розгляду не міститься клопотань з приводу технічної фіксації судового розгляду.

Інші доводи апеляційної скарги не вказують на порушення суддею при розгляді справи вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та на наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.

Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не наведено. Враховуючи вищевикладене, підстав для скасування постанови судді, не вбачається.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а з часу вказаного правопорушення минуло понад три місяці, тому суд першої інстанції вірно закрив провадження по справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 293, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 16 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя