Справа № 323/459/18
Провадження № 3/323/116/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2018 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Фісун Н.В., за участю прокурора Товкач О.Є., секретаря Сабліної А.А. розглянувши матеріали протоколу оперуповноваженого сектору протидії корупції управління захисту економіки Національної поліції України майора поліції ОСОБА_1

про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,проживає ІНФОРМАЦІЯ_2

передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно листа Оріхівської районної ради Запорізької області від 17.01.2018 № 01-07/13 та постанови Оріхівської районної виборчої комісії Запорізької області від 19.01.2017 № 75, встановлено, що виборчою комісією ОСОБА_2 було зареєстровано депутатом Оріхівської районної ради Запорізької області 7 скликання наступною за черговістю за виборчими списками територіальних організацій політичних партій. 24.01.2017 на 2 пленарному засіданні 8 сесії Оріхівської районної ради 7 скликання, ОСОБА_2 набула повноважень депутата Оріхівської районної ради.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У строк до 01.05.2017 ОСОБА_2 не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

Зазначену декларацію за 2016 рік ОСОБА_2, в порушення вимог встановлених ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подала 20.12.2017, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національногоагентства з питань запобігання корупції за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнала, суду пояснила, щоне мала на меті уникнути фінансового моніторингу доходів, тому що раніше подавала декларацію з вказівкою на доходи та майно в паперовому виді, яка зберігається в її особовій справі, та відомості в ній не відрізняються від е-декларування, заповняла е-декларацію у перший раз.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наявні докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно листа Оріхівської районної ради Запорізької області від 17.01.2018 № 01-07/13 та постанови Оріхівської районної виборчої комісії Запорізької області від 19.01.2017 № 75, встановлено, що виборчою комісією ОСОБА_2 було зареєстровано депутатом Оріхівської районної ради Запорізької області 7 скликання наступною за черговістю за виборчими списками територіальних організацій політичних партій. 24.01.2017 на 2 пленарному засіданні 8 сесії Оріхівської районної ради 7 скликання, ОСОБА_2 набула повноважень депутата Оріхівської районної ради.

Частиною 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016, «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (Порядок) та форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Однак у строк до 01.05.2017 ОСОБА_2 не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

Зазначену декларацію за 2016 рік ОСОБА_2, в порушення вимог встановлених ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подала 20.12.2017, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національногоагентства з питань запобігання корупції за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

Суд зазначає, що відповідно достатті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст.172-6 КУпАП відповідальність за вчинення цього правопорушення настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідності.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

З врахуванням положеньст.1 Закону№1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такої декларації.

Відповідно до вимогст. 10 КУпАПадміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1ст. 172-6 КУпАПє формальним, обовязковим елементом його обєктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобовязані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Суб'єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення згідно з положеннямист. 1 Закону України «Про запобігання корупції»характеризується виключно прямим умислом.

Згідно рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З листа Вищого спеціалізованого суду України №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності" за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією" вбачається, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати: обєктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його обєктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Крім того, згідно з п. 2 розяснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обовязкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Суд, бере до уваги доводи ОСОБА_2 про те, що у неї не було умислу на несвоєчасне подання декларації, оскільки подала декларацію в паперовому виді, не мала на меті уникнути фінансового моніторингу доходів, практики в заповненні е-декларації не було.

Відповідно до ч.3ст.49 Закону України «Про запобігання корупції»якщо за результатами контролю встановлено, що субєкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого субєкта про факт неподання декларації, і субєкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеномучастиною першоюстатті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим субєктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним субєктом декларування.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що жодного листа від НАЗК про факт неподання декларації на її адресу не надходило.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням нормКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод(Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно достатті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" п.161).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначенихстаттею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.172-6 КУпАП.

Не здобуто таких доказів і під час судового розгляду зазначеної справи.

Разом з тим, суд ураховує, що ОСОБА_2 визнала вину, що під час спливу строку на подачу е-декларації ОСОБА_2 не мала на меті уникнути фінансового моніторингу доходів, тому що раніше подавала декларацію з вказівкою на доходи та майно в паперовому виді, яка зберігається в її особовій справі, та відомості в ній не відрізняються від е-декларування, не мала досвіду так як заповняла е-декларацію у перший раз.

Ці обставини суттєво знижує суспільну шкідливість дій ОСОБА_2, що дає підстави суду закрити провадження у справі відносно неї через малозначність наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З урахуванням малозначності вчиненого правопорушення та особи винної, вважаю за необхідне закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. 22, ч.1 ст.176-2, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП в звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення через Оріхівський районний суд Запорізької області особою відносно якої вона винесена до апеляційного суду Запорізької області.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області: ОСОБА_3