П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 Справа №607/5624/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

20.02.2018 року близько 13 год. 00 хв. громадянин ОСОБА_1 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив насильство у сім»ї відносно своєї матері ОСОБА_2, під час якого ображав її нецензурною лайкою, чинив на неї моральний і психологічний тиск, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров»ю громадянки ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав повністю та розкаявся у вчиненому.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адмінправопорушення повністю доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: відомостями, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №631682 від 20.02.2018 року; рапортом помічника чергового Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 20.02.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1, ОСОБА_2 від 20.02.2018 року, рапортами поліцейського Тернопільського РВП ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 20.02.2018 року.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто вчинення насильства в сім'ї, а саме умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд приймає до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, визнання ним своєї вини, його сімейний та матеріальний стан, а тому, приходить до переконання, що на нього слід накласти стягнення у виді штрафу.

У відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір у сумі 352 гривень 40 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 30-1, 33, 40-1, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170(сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 352(триста п»ятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_5