Справа№ 640/3709/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

при секретарі Школі В.В.,

за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши адміністративний матеріал направлений Управлінням патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працівника поліції Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

23.02.2018р. о 02 год. 45 хв., в м. Харкові на перехресті вулиць ОСОБА_3 та Желярді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку на місці зупинки водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто скоїв правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП зазначив, що він не вживав алкоголь 22.02.2018 та 23.02.2018. Працівник поліції запропонував йому пройти освідування за допомогою алкотестера Drager, однак він від проходження освідування за допомогою алкотестера Drager відмовився, оскільки не має довіри до його правдивості. Після складання протоколу він запропонував працівникам поліції проїхати у медичний заклад КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер», а після спілкування з поліцейським, він сам поїхав до наркологічного диспансеру, здав аналізи, які показали, що він є тверезим. Вважає відношення до себе працівниками поліції упередженим.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові докази та переглянувши запис відеофіксації вчинення правопорушення водієм ОСОБА_1, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, та визнає його винним у вказаному адміністративному правопорушенні, виходячи з наступного.

В судовому засіданні переглянувши відеозапис з нагрудних камер патрульної поліції, судом достовірно встановлено, що 23.02.2018 о 02 год. 45 хв в м. Харкові на перехресті вулиць ОСОБА_3 та Желярді, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1, при наявності дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах» зі смуги, яка вказує рух прямо, здійснив рух ліворуч. Працівники ДПП, побачивши порушення водієм ОСОБА_1 правил дорожнього руху зупинили його. Інспектор поліції після спілкування з ОСОБА_1 встановив ознаки алкогольного спяніння та запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою «Drager Alcotest 6820», а також у закладі охорони здоровя у присутності двох свідків. Однак водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Drager Alcotest 6820», а також у закладі охорони здоровя у присутності двох свідків.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 підтверджуються наявними в матеріалах адміністративного провадження доказами, а саме: відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 151482 від 23.02.2018 року, рапортом командира роти 2 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП капітана поліції ОСОБА_4 від 23.02.2018 року, письмовим клопотанням ОСОБА_1, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зазначили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоровя (КЗОЗ ХОНД), переглянутому у судовому засіданні запису відеофіксації, підтверджуючого факту відмови водія від проходження огляду на стан спяніння. сам водій ОСОБА_1 в судовому засіданні не спростовує факту відмови від проходження огляду на стан спяніння, вважаючи, цю вимогу поліцейського безпідставною.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1 Правил Дорожнього Руху України (далі ПДР України), ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі -Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан спяніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоровя (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоровя проводиться у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона правопорушення полягає в ухиленні особи від проходження відповідно до встановленого прядку огляду на стан спяніння.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Складений протокол про адміністративне правопорушення містить дані щодо двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які в письмових поясненнях підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «DragerAlcotest 6820», а також у закладі охорони здоровя, зазначений факт зафіксований камерою відеоспостереження, відеозапис з якої переглянутий в судовому засіданні. Ці обставини не спростовує і сам ОСОБА_1

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004р. №1906-IV та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р. №3477-IV стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Пояснення ОСОБА_1 про безпідставність претензій поліцейських щодо його стану не мають ніякого правового значення, оскільки КУпАП передбачена відповідальність саме за відмову водія від проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Не сприймається судом як належний та допустимий доказ залучений ОСОБА_1 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1Є від 23.02.2018, оскільки такий огляд повинен бути здійснений в присутності поліцейського, у якого виникли сумніви щодо наявності у водія ознак алкогольного спяніння. Суд вказує на неналежність до цього адміністративного провадження наданого висновку та відомості, що викладені в ньому ніяким чином не впливають на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що полягає саме у відмові від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Враховуючи вищенаведене, відомості про особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, з правопорушника ОСОБА_1 І Є. в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 352,40 грн..

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 401, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн., який необхідно внести: (код класифікації доходів бюджету: 21081300, отримувач: УДКСУ у Київському районі м. Харкова, рахунок отримувача: № 0001, банк отримувача: ГУДК у Харківській обл., код отримувача: 37874947, код банку отримувача (МФО): 851011, призначення платежу: сплата штрафу) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,, в дохід держави судовий збір в сумі 352,40 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: прізвище платника, слова «судовий збір», Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - Шаренко С.Л.