Справа № 456/1264/18
Провадження № 3/456/554/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2018 року Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Бучківська В. Л. , розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Лисятичі Стрийського району Львівської області, з вищою освітою, до 20.04.2018 року працював гранатометником гранатометного відділення взводу охорони 1107 військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
за ч. 3 ст.172-20 КУпАП,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 21 березня 2018 року близько 14 год. 00 хв. під час шикування особового складу командиром 1107 взводу охорони лейтенантом ОСОБА_2 перебував при виконанні обов`язків військової служби із ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 21.03.2018 року.
В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнав, у вчиненому щиро розкаявся, просить суворо не карати.
Дослідивши матеріали справи приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпА.
В судовому засіданні, на підставі досліджених доказів, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення А 2847 № 9 від 04.04.2018р. /а.с.3-5/; копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 38 РС від 05.09.2016 року про призначення ОСОБА_1 гранатометником гранатометного відділення взводу охорони 1107 військової частини НОМЕР_1 /а.с. 6/; копії акту службового розслідування від 02.04.2018 року /а.с. 7-9/; висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 42 від 21.03.2018 року /а.с. 10/; копії пояснень ОСОБА_2 від 26.03.2018 року /а.с. 11/; копії пояснень ОСОБА_1 від 26.03.2018 року /а.с. 12/; постанови Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.01.2018 року /а.с. 18/ встановлено, що ОСОБА_1 21 березня 2018 року близько 14 год. 00 хв. під час шикування особового складу командиром 1107 взводу охорони лейтенантом ОСОБА_2 перебував при виконанні обов`язків військової служби із ознаками алкогольного сп`яніння. Наведене не заперечив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП полягає у розпиванні алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Кваліфікуючою ознакою ч.3 ст.172-20 КУпАП є вчинення правопорушення особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення або в умовах особливого періоду
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Цією ж статтею передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Отже, в даному випадку необхідно виходити з того, що особливий період розпочинається з моменту оголошення мобілізації та охоплює час мобілізації, оскільки воєнного стану в Україні немає.
Так, на підставі Указів Президента України: від 17 березня 2014 року № 303/2014, від 06 травня 2014 року № 454/2014, від 21 липня 2014 року № 607/2014 та від 14 січня 2015 року № 15/2015 в Україні діяла часткова мобілізація з 18 березня 2014 року по 01 травня 2014 року, з 07 травня 2014 року по 20 червня 2014 року, з 24 липня 2014 року по 06 вересня 2014 року та з 20 січня 2015 року по 17 серпня 2015 року відповідно.
Указом Президента України №411/2016 від 26 вересня 2016 року «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15» фактично здійснено демобілізацію останньої черги мобілізованих, оскільки згідно даного Указу у жовтні закінчилося звільнення в запас військовослужбовців за призовом під час мобілізації на особливий період.
Таким чином, станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме 21 березня 2018 року, особливий період не діяв, а відтак кваліфікуючу ознаку особливий період слід виключити.
Відповідно до постанови Новоайдарського районного суду Луганської області від 11.01.2018 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП й накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3655 грн. 00 коп.
Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, оскільки його було піддано адміністративному стягненню за таке саме порушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
У зв`язку з цим, вважаю за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 33, 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, й накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двісті п`ятнадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655 /три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять / грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Cуддя В. Л. Бучківська