Справа №: 343/152/18
Провадження №: 3/0343/40/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М.,

з участю секретаря - Шикор Г.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

захисника - ОСОБА_2,

розглянувши матерiали адміністративної справи, якi надiйшли вiд Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адмiнiстративної вiдповiдальностi

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер якого НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого, притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В Долинський районний суд Івано-Франківської області поступили матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 394041 від 16 січня 2018 року ОСОБА_1 16 січня 2018 року о 22.50 год. в м. Долина по вул. Б.Хмельницького Івано-Франківської області керував автомобілем марки "ВАЗ-2106", д.н.з. С73-97ІН, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку в Долинській ЦРЛ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, пояснив, що 16.01.2018 р. він та його товариш ОСОБА_3 їздили автомобільмем марки "ВАЗ 2106", р/н С73-97ІН, по м. Долина. Він був за кермом автомобіля. Ввечері того ж дня близько 22-23.00 год. вони вирішили заїхати в магазин "Долинянка", де продають спиртні напої на розлив. Він випив алкоголь, після чого сів на заднє сидіння автомобіля, а ключі від нього передав товаришу ОСОБА_3 По дорозі від магазину "Долинянка" в м. Долина, проїхавши приблизно 200 м, їх зупинили працівники поліції. В цей час автомобілем керував ОСОБА_3 Працівники поліції стверджували, що вони пересіли, помінявшись водійським кріслом. Однак, це не відповідало дійсності, про що він одразу надавав пояснення, які працівники поліції ігнорували. Під час зупинки йому не було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного прибору "Драгер", хоча він був згідний пройти такий тест, так як жодним чином не заперечував факту вживання спиртних напоїв, а тільки наполягав на тому, що не керував транспортним засобом.

Таким чином, вважає, що огляд з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння працівником поліції був проведений з недотриманням процедури, визначеної в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також зазначив, що всупереч вимогам закону працівники поліції відразу після зупинки попросили його пересісти в їх службовий автомобіль, а ОСОБА_3 наказали слідувати за працівниками на його автомобілі "ВАЗ 2106". Таким чином їх було доставлено у відділок поліції, де кожен з них знаходився окремо. Автомобіль залишили біля відділку. А його відвезли в Долинську ЦРЛ на огляд. Зі слів ОСОБА_3 йому відомо, що його також перевіряли на факт вживання алкоголю. Якщо дійсно працівники поліції зафіксували факт передачі керування транспортним засобом , то протокол повинні були складати на обох.

Крім того, просив звернути увагу на те, що в протоколі та висновку щодо результатів медичного огляду вказані різні дані щодо ступеня алкогольного сп'яніння.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 16.01.2018 р. він разом з ОСОБА_1 автомобільмем марки "ВАЗ 2106", р/н С73-97ІН, поїхали з с. Княжолука в м. Долина. За кермом був ОСОБА_1 Коли поверталися назад в с. Княжолука, зупинилися біля магазину "Долинянка", що по вул. Б. Хмельницького в м. Долина, де ОСОБА_1 зустрів свого знайомого, з яким розпив спиртні напої. Вийшовши з магазину, ОСОБА_1 віддав йому ключі від свого автомобіля і попросив сісти за кермо, так як він спиртних напоїв не вживав. Він сів за кермо, а ОСОБА_1 на заднє сидіння автомобіля. Від'їхавши близько 200-300 м, їх зупинив патрульний автомобіль поліції. Підійшовши, поліцейський звинуватив їх в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і запропонував пройти огляд. Він погодився і пройшов огляд як водій, оскільки був за кермом. Оскільки спеціальний прилад не виявив у нього ознак алкогольного сп'яніння, інспектор сказав, що ОСОБА_1 був за кермом і пересів після зупинки. Вони категорично заперечували. Після цього ОСОБА_1 сказали пересісти в службовий автомобіль, а його залишили за кермом автомобіля "ВАЗ". На обох автомобілях вони поїхали до відділку поліції. Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_1 кудись повезли. Як йому стало відомо згодом, в лікарню для огляду. Інспектор поліції пояснив, що він повинен написати в поясненнях, що ОСОБА_1 був за кермом і пересів після зупинки транспортного засобу працівником поліції, в іншому випадку йому не повернуть водійські права, які вилучили в нього під час зупинки. Він не міг допустити, щоб залишитися без посвідчення водія, так як працює водієм та здійснює міжнародні перевезення, тому погодився написати пояснення, які вимагали працівники поліції. Свідків ні під час його освідчення, ні на місці зупинки транспортного засобу не було. Однак суду свідчить, що 16.01.2018 р. за кермом автомобіля під час його зупинки був саме він, а не ОСОБА_1 Він був тверезий, що підтверджували і результати спеціального приладу, а письмові пояснення долучені до матеріалів справи, написані ним під примусом та диктовкою працівника поліції та не відповідають дійсності.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, свідка ОСОБА_3, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що провадження в справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 394041 від 16 січня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 16 січня 2018 року о 22.50 год. в м. Долина по вул. Б.Хмельницького Івано-Франківської області керував автомобілем марки "ВАЗ-2106", д.н.з. С73-97ІН, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку в Долинській ЦРЛ. Тест позитивний 0,96 проміле.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором поліції Долинського ВП Калуського ВП ГУНП, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності.

В своїх поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що не згідний з протоколом, так як не керував транспортним засобом.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено висновок щодо результатів медичного огляду Долинської ЦРЛ № 13, складений о 23.30 год. 16 січня 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, результат проведення тесту на приладі "Драгер Алкотест" 0,56 проміле (а.с. 2).

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобівфото-ікінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Такий огляд проводиться в закладах охорони здоров'я лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Норма ч. 5 ст. 266 КУпАП чітко визначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.1 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду.

Згідно вимог пунктів 2, 3 розділу І Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У протоколі серії БД № 394041 від 16.01.2018 р. не зазначено, за якими ознаками зовнішнього вигляду ОСОБА_1 поліцейський прийшов до висновку про необхідність проведення медичного огляду для встановлення стану сп'яніння.

Відповідно до пунктів 6, 7 розділу І вказаної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення у відповідності до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення не вказано і до справи не додано пояснення свідків, інших доказів, які б містили об'єктивні і достовірні відомості про те, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти медичний огляд для встановлення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а він відмовився пройти такий огляд.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, який складено стосовно ОСОБА_1 16.01.2018 року не відповідає вимогам додатку 4 вказаної Інструкції, а саме: не містить зазначення найменування підрозділу Національної поліції України, спеціального звання та підпису посадової особи, яка доставила обстежуваного на огляд, не вказано назву документу, що посвідчує цю посадову особу, відсутній підпис обстежуваної особи або відмітка про відмову підписати даний висновок.

Таким чином слід констатувати, що при оформленні висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 16.01.2018 р., складеного стосовно ОСОБА_1, були допущені порушення вимог статті 266 КУпАП, пунктів 2, 3, 7 розділу І та Додатку 4 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Крім того, у висновку та протоколі маються розбіжності щодо результатів, а саме: у протоколі зазначено 0,96 проміле, а у висновку - 0,56 проміле.

Зазначене викликає обґрунтований сумнів щодо достовірності обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 394041 від 16.01.2018 року, складеного відносно ОСОБА_1

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та п. 22 розділу ІІІ вказаної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї статті КУпАП та Інструкції, вважаються недійсними.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Судом вживалися всі можливі заходи з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи та для встановлення істини по справі.

Зокрема, неодноразово повідомлялася посадова особа поліції про час, день та місце розгляду даної справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які отримані адресатом 20.02.2018 р. та 29.03.2018 р.

Жодних дій зі сторони працівників поліції вжито не було, будь-яких доказів на спростування тверджень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано, сам інспектор в судове засідання не з'явився.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні дані, які спростовують доводи ОСОБА_1 про порушення процедури огляду особи на стан сп'яніння, відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також, що на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції за кермом перебував не він, а ОСОБА_3, що також підтвердив в судовому засіданні останній.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

При цьому суд також виходить з вимог ст. 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

У п. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини, у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість не доведена допустимими і належними доказами.

Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та самої події даного правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 11 Загальної декларації прав людини, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7, 130, 245, 252, 266 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395, керуючись ст.ст. 247, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 394041 від 16 січня 2018 року закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Апеляцiйного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: