Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/433/18 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Зав'язуна С.М.,

секретаря Скородинської Г.В.,

за участю: адвоката Бівалькевича В.П.,

особи притягнутої

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп..

Згідно постанови суду, 12.01.2018 р. о 1 год. 55 хвил. ОСОБА_2 у м.Житомирі по вул.Домбровського, 34, керувала транспортним засобом ZAZ-Daewoo Т1310, реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова, нестійка ході. Від проходження огляду на стан сп'яніння у порядку, встановленому законом, водій відмовилася у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити справу про адміністративне правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що вона 26.02.2018 року захворіла та звернулася у приймальне відділення КУ ЦМЛ №1 м.Житомира та попросила знайому, щоб остання завезла заяву до суду про перенесення розгляду справи на інший день. Проте, судом першої інстанції в порушення вимог ст.268 КУпАП, проведено судове засідання у її відсутність.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №437467 від 12.01.2018 р. (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, якими підтверджено, що ОСОБА_2 відмовилася проходити огляд на стан сп'яніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі (а.с.2,3), відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.

Відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського повністю спростовуються пояснення ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_5 щодо протиправних дій працівників поліції при складанні щодо ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на непослідовність в поясненнях ОСОБА_2 Так, як вбачається із відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, ОСОБА_2 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не погоджувалася проходити освідування щодо визначення стану сп'яніння як на місці зупинки її транспортного засобу, так і в медичному закладі, визнавала факт вживання нею спиртного, після чого керувала транспортним засобом. Будь-яких заперечень щодо обставин викладених в протоколі про адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 не зазначала. Встановлені протоколом про адміністративне правопорушення обставини, ОСОБА_2 були визнані і в суді першої інстанції. В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 також будь-яких доводів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не наводила. Проте, будучи опитаною в судовому засіданні апеляційного суду, змінила свої попередні пояснення та апеляційну позицію щодо незаконності постанови суду першої інстанції, стверджуючи, про незаконність дій працівників поліції та відсутність в її діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши такі пояснення ОСОБА_2 в сукупності з іншими наявними в справі доказами, апеляційний суд критично оцінює такі пояснення, вважаючи їх такими, що дані з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов'язковості присутності особи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції 29.01.2018 року, дала відповідні пояснення з яких слідує, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП визнала повністю. В розгляді судового провадження було оголошено перерву за клопотанням ОСОБА_2 з причин бажання останньої надати суду характеризуючі дані щодо себе. В наступне судове засідання 26.02.2018 року ОСОБА_2 не з'явилася, однак надала певні дані щодо себе, а саме - довідку з місця роботи. Суд першої інстанції, перевіривши обставини за яких надійшла до суду заява ОСОБА_2 про відкладення судового розгляду справи, врахувавши, що остання вже скористалася своїми процесуальними правами щодо дачі пояснень в суді та надання доказів, обґрунтовано піддав сумніву поважність причин неможливості явки ОСОБА_2 в судове засідання, у зв'язку з чим законно завершив судовий розгляд справи без її участі.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.

Апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

При накладенні стягнення на ОСОБА_2 суд першої інстанції правильно кваліфікував її дії за ч.1 ст.130 КУпАП, дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП та вимог ст.33 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області С.М. Завязун