АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 року про визнання винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення,передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП та застосовано до неї адміністративнестягнення у вигляді громадських робіт строком на 30 (тридцять) годин.

Відповідно до постанови судді 15.10.2017 рокуо 15 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1, громадянка ОСОБА_3 вчинила насильство в сім'ї психологічного характеру, а саме: вчинила конфлікт, ображала, кидалася в бійку з батьком, чим вчинила правопорушення передбачене ч. І ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3в апеляційній скарзі просить постанову судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому апелянтка посилається на те, що суддя не врахував того, що ініціатором конфлікту був її батько, така дія як "висловлювання образи до члена сім'ї" не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також суд не встановив, що ОСОБА_3 проживає разом з батьком, тобто є членом його сім'ї, що виключає відповідальність за ст. 173-2 КУпАП.

У постанові судді не зазначено, які конституційні права і свободи батька ОСОБА_3 було порушено та не доведено чи спричинено моральну шкоду, фізичному чи психічному здоров'ю її батька.

В матеріалах справи відсутні належні докази у формі медичних висновків про нанесення ОСОБА_3 її батьку тілесних ушкоджень.

При накладенні на ОСОБА_3 адміністративного стягнення суддею на враховано того, що ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що позбавляє її можливості відбувати стягнення у виді громадських робіт.

Заслухавши доповідь судді, поясненняособи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 та її захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 року про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, при обставинах, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: заявою-поясненням потерпілого ОСОБА_5, рапортом оперативного чергового Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, висновком поліції про перевірку обставин конфлікту між ОСОБА_3 та її батьком ОСОБА_5 (а. с. 2, 4, 5).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, якою передбачено вчиненні насильства у сім'ї, у різних формах: застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.

Матеріалами справи встановлено, що під час конфлікту з батьком ОСОБА_3 кидалась до нього у бійку та погрожувала, що викине потерпілого з помешкання. Такі дії могли завдати шкоду фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, отже, утворюють об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Посилання в апеляції на відсутність у справі медичних довідок щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень не можуть бути взятими до уваги, оскільки нанесення тілесних ушкоджень не охоплюються диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і такі дії утворюють склад іншого правопорушення.

Не можна погодитись і з доводами апеляції про те, що судом не встановлено які конституційні права і свободи батька ОСОБА_3 було порушено та не доведено чи спричинено моральну шкоду, фізичному чи психічному здоров'ю потерпілого, оскільки диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не передбачено встановлення вказаних обставин.

Отже доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та недоведеність її винуватості у вчиненні вказаного правопорушення, є безпідставними, а тому постанова судді районного суді в частині визнання ОСОБА_3 винною скасована бути не може.

Разом з тим, суддя апеляційного суду вважає слушними доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо неможливості відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт.

Як убачається з матеріалів справи, доданих до апеляційної скарги, ОСОБА_3 має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Законом України № 2229 від 07.12.2017 року стаття 173-2 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої частиною першою вказаної статті передбачені такі адміністративні стягнення: штраф, громадські роботи, адміністративний арешт.

Оскільки попередньою редакцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП було передбачено лише один вид адміністративного стягнення у виді громадських робіт, то цей же закон у новій редакції, окрім згаданого виду стягнення, передбачає як менш суворий вид стягнення у виді штрафу, так і більш суворий вид стягнення у виді адміністративного арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративне правопорушення мають зворотну силу, тобто поширюються на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 8 КУпАП щодо ОСОБА_3 може бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції Закону від 07.12.2017 року.

З урахуванням даних про особу ОСОБА_3 та наявності на її утриманні двох неповнолітніх дітей суддя апеляційного суду вважає за можливе змінити постанову судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 рокув частині накладення адміністративного стягнення та застосувати штраф.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 року про визнання винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, змінити в частині накладення адміністративного стягнення: замість адміністративного стягнення у виді 30 годин громадських робіт застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподаткованих мінімум доходів громадян, що складає 170 гривень.

В решті постанову судді Шевченківського районного суду від 26 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва В.В. Ковальська

Справа №33/796/311/2018 Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції Піхур О.В.

Доповідач Ковальська В.В.