Провадження № 3/679/215/2018
Справа № 679/474/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Гавриленко О.М., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, паспорт серії НА 166712 виданий 02.10.1996 року Нетішинським МВ УМВС України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП 076821 від 10.04.2018 року близько 16 години 15 хвилин м. Нетішин АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив сварку під час якої вдарив деревяним предметом по голові свою доньку ОСОБА_2, завдавши останній фізичного болю. Своїми діями, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство в сімї психологічного характеру, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив обставини викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП 076821 від 10.04.2018 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як слідує зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальну відповідальність.

Відповідно ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сімї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сімї це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Диспозицією та обєктивною стороною правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за домашнє насильство, насильство за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Крім того, обовязковими ознаками складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП України є те, що особою, потерпілою від насильства в сімї, може бути лише член сімї, діяння обовязково повинно бути протиправним, яке призвело або могло призвести до порушень прав члена сімї.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави

Стаття 28 Конституції декларує право кожного на повагу до його гідності. В цій нормі також зазначено, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Так, насильство в сімї має ознаки, як адміністративного правопорушення, так і кримінального злочину. Основою розмежування є настання шкідливих або небезпечних наслідків.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1, вбачається, що вказана особа під час вчинення правопорушення застосував фізичну силу. Крім того, в матеріалах справи є рапорт чергового Нетішинського ВП Славутського ВП ОСОБА_3, письмові пояснення ОСОБА_2, лікаря ОСОБА_4, ОСОБА_1 з яких вбачається, що ОСОБА_1 під час сварки вдарив свою дочку ОСОБА_2 деревяним предметом по голові, чим заподіяв їй забійну рану голови.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, дільничний інспектор Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області належним чином не встановив всіх обставин правопорушення, не звернув увагу на спричинені потерпілій тілесні ушкодження, що вказує на наявність ознак кримінального правопорушення проти життя та здоровя особи, а тому дійшов передчасного висновку про доцільність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею встановлено, що всупереч ст.256 КУпАП до протоколу не долучено висновок за результатом перевірки звернення ОСОБА_5, постанову про закриття кримінального провадження, які б підтверджували дійсність відсутності в діях ОСОБА_1 ознак кримінального правопорушення.

Згідно положеньст.253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору чи органу досудового розслідування суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового розслідування достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Тому, направляючи справу для проведення досудового розслідування, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про правову кваліфікацію його діянь, оскільки зясування всіх обставин у справі, зокрема щодо наявності умислу, вини, причинно-наслідкового зв'язку та надання правильної кваліфікації дій можливо лише на підставі оцінки доказів, які можуть бути отримані процесуальним шляхом в ході проведення досудового розслідування.

Приймаючи до уваги ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 09.06.2011 року у справі № 16347/02 «Надточій проти України», обєктивна сторона складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1А, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст.6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє уповноважена посадова особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наявність обставин, зазначених у протоколі, може тягнути за собою кримінальну відповідальність, однак належної правової оцінки діям ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення надано не було, так як за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 не приймалась постанова про закриття кримінального провадження, яку в разі незгоди потерпіла могла би оскаржити в установленому законом порядку, тому зважаючи на викладене та вимоги ч.2 ст.284 КУпАП суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення з направленням матеріалів справи органу досудового розслідування для встановлення наявності в діях ОСОБА_1 кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,173-2, 245, 253, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП направити органу досудового розслідування Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області для проведення перевірки наявності/відсутності в діях відносно ОСОБА_1 ознак складу кримінального правопорушення проти життя та здоровя особи.

Постанова апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Гавриленко