АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ігнатов Р.М., за участі:

особи, яка притягується до відповідальності − ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в міста Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 24.11.2017, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням суду адвокат ОСОБА_3, діючи в інтересах ОСОБА_4, подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд вважати поважною причину пропуску строку на звернення з апеляційною скаргою, оскаржувану постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 24.11.2017 скасувати та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує, що копію оскаржуваної постанови він не отримував, а з її текстом ознайомився лише 10.01.2018.

Щодо суті доводів апеляційної скарги, то в цілому вони зводяться до того, що судом неповно з'ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним по справі доказам та обставинам. Зокрема ОСОБА_3 вказує на те, що ДТП трапилось у населеному пункті, де встановлена горизонтальна суцільна смуга, що забороняє виїзд на зустрічну смугу, а ширина смуги є невеликою, що перешкоджає вільному розміщенню двох транспортних засобів паралельно на одній смузі руху.

Інших самостійних доводів апеляційна скарга не містить.

Згідно протоколу серії БР №092875 від 12.09.2017, ОСОБА_2 12.09.2017 о 19:30 год., керуючи ТЗ «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_1 в смт Великий Любінь, Городецького р-ну, Львівської обл., не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної швидкості, внаслідок чого здійснив зіткнення з ТЗ «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2, що рухався попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдання матеріальних збитків та порушення вимог п.12.1. ПДР України.

Також перед початком судового розгляду справи ОСОБА_2 подав заперечення на наявну апеляційну скаргу, в яких просить апеляційний суд відмовити представнику потерпілого в задоволенні його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 24.11.2017, апеляційні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

В обґрунтування зазначеного ОСОБА_2 посилається на те, що судом точно та повно встановлено фактичні обставини справи, які також підтверджуються наявними по справі доказами.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_2, який заперечив проти існуючої апеляційної скарги та просив суд залишити без змін оскаржувану постанову місцевого суду та надав пояснення щодо фактичних обставин справи, дослідивши матеріали справи і з'ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 до суду у визначений день, час та місце не з'явились. Про судове засідання повідомлялись завчасно у належний спосіб, що підтверджується зворотніми повідомленнями про отримання ними судових повісток.

Таким чином, зважаючи на клопотання апелянта про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, суд вважає за можливе розглядати апеляційні вимоги на підставі наявних по справі матеріалів.

Першочергово судом з'ясовано питання вчасності подання існуючої апеляційної скарги. Так, оскаржувану постанову Дніпровським районним судом міста Києва прийнято 24.11.2017. Змістом постанови підтверджується, що ОСОБА_4 не був присутнім при прийнятті судом рішення по справі відносно ОСОБА_2 Підтверджуючих доказів про направлення ОСОБА_4 копії постанови від 24.11.2017 матеріали справи не містять, з огляду на що суд виходить з пояснень останнього, що зі змістом оскаржуваного рішення він ознайомився 10.01.2018.

Таким чином, зважаючи, що згідно штампової відмітки поштового відділення, до якого було здано апеляційну скаргу, її подано 22.01.2018 з урахуванням вихідних, тобто в межах десятиденного строку після отримання копії постанови, а також виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне прийняти подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу до розгляду, поновивши таким чином строк на апеляційне оскарження.

Що стосується безпосередніх доводів апеляційного скарги, то суд керується слідуючим.

Так, з матеріалів справи слідує, що в результаті ДТП, що відбулась 12.09.2017 за участю автомобіля «Мазда 3» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Шевроле Авео» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_2 п.12.1. ПДР України.

За результатами розгляду даного протоколу про адміністративне правопорушення, як було вказано вище, Дніпровським районним судом міста Києва закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП місцевий суд посилався на пояснення ОСОБА_2, надані ним безпосередньо суду. В той же час до протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, а також письмових пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_4 суд віднісся критично і зауважив, що в цілому вони не узгоджуються зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З зазначеним апеляційний суд погоджується частково, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_2 в судовому засіданні від 19.03.2018, у зв'язку з оспоренням представником потерпілого постанови в частині встановлених судом фактичних обставин справи, апеляційному суду показав, що в день, коли відбулась автопригода він рухався прямо. Перед ним рухався автомобіль «Шеврове Авео», який включив поворот ліворуч і почав маневр повороту. В цей момент він, ОСОБА_2, почав здійснювати маневр обгону з правої сторони як це передбачено правилами. Однак автомобіль «Шевроле Авео» різко змінив напрям свого руху і різко почав повертати праворуч. ОСОБА_2 в свою чергу намагався уникнути зіткнення і ухиляючись від удару все ж таки зазнав зіткнення з автомобілем «Шеврове Авео», а також пошкодив стовп. На запитання суду ОСОБА_2 пояснив, що дистанція між ним і автомобілем «Шеврове Авео» була приблизно 8 м.

Зазначені пояснення особи, яка притягується до відповідальності суд вважає такими, які узгоджуються з наявними матеріалами справи і доводять введення водієм ОСОБА_4 водія автомобіля «Мазда 3» ОСОБА_2 в оману при здійсненні маневру повороту.

Крім того, оцінюючи схему місця ДТП та співставляючи її з долученими сторонами фотознімками (а.с. 18-22, 25, 37-40), апеляційний суд вважає, що в цілому вона відображає дорожню обстановку місця вчинення ДТП, місце розташування автомобілів-учасників ДТП по відношенню до проїзної частини, а також фіксує отримані учасниками пошкодження, в той час як її недоліки не є суттєвими та такими, які можуть слугувати підставою для визнання доказу неналежним, як на те посилається суд першої інстанції.

В свою чергу, до первинних письмових пояснень ОСОБА_4 апеляційний суд відноситься критично та вважає їх недостовірними.

Між тим, протокол про адміністративне правопорушення, як вірно зауважує місцевий суд, сам по собі не може вказувати на винуватість особи, при тому що згідно ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з урахуванням пояснень ОСОБА_2, схеми місця ДТП, а також фотознімків, суд приходить до переконання, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, а його висновок про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується зібраними по даній справі доказами, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Клопотання адвоката ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження ‒ задовольнити, поновивши строк на апеляційне оскарження постановиДніпровського районного суду міста Києва від 24.11.2017 і вважати апеляційну скаргу прийнятою до розгляду.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову суддіДніпровського районного суду міста Києва від 24.11.2017, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа № 33/796/894/2018

Категорія: ст.124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бірса О.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.