Справа № 645/225/18
Провадження № 3/645/274/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді - Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Кривеженко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Харків відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в НВФ Екополімер на посаді технолога, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 01 січня 2018 року він випив близько 100 грамів горілки, проте ані 02 січня, ані 03 січня 2018 року спиртні напої він не вживав. Його зупинили співробітники поліції по дорозі в лікарню до дитини мотивуючи це тим, що в нього брудні номерні знаки на автомобілі. В процесі розмови інспектор запитав його чи вживав він алкоголь, на що останній повідомив що ні. Йому було запропоновано пройти освідоцтво на місці, хоча він і не зовсім довіряє цим приладам та попросив надати йому сертифікат на цей прилад. Однак йому було відмовлено в наданні сертифікату, проте все ж таки він погодився на проходження тесту. Були запрошені двоє понятих. Він продув в даний алкотестер, тест виявився позитивним, проте з його результатом він не згоден. Крім того вказував на те, що температура повітря вказана на квитанції до тесту +150С не відповідає дійсності. В наркоцентр не поїхав, оскільки поспішав до свого сина в лікарню.

Присутній в судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_3 просив провадження у справі закрити в звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та звернути уваги на те, що співробітники патрульної поліції при перевірці водія на стан алкогольного спяніння діють на підставі наказу 1452/735 від 09.11.2015 року про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п. 6 даного наказу огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я. Всі інші спеціальні технічні засоби інспектору застосовувати заборонено. Згідно п. 5 вказаного наказу перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. При проведенні тесту інспектори не надали ОСОБА_1 сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Патрульні інспектори не мали право використовувати газоаналізатор Драгер 6820 при перевірці ОСОБА_1 на стан спяніння, оскільки були відсутні відповідний сетифікат та свідоцтво про повірку вказаного засобу.

Крім того, присутній в судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 просила провадження у справі закрити в звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а також просила врахувати, що Драгер, який застосовувався відносно ОСОБА_1 використовувався не за призначенням, відповідного сертифікати його відповідності на місці зупинки не було, а також врахувати, що повітря вимірювання на Драгері вказано +150С, що не відповідає дійсності, оскільки того дня температура повітря становила 2-4 градусів тепла.

Вислухавши притягуваного, його захисників, дослідивши письмові матеріали, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як встановлено в судовому засіданні, 03 січня 2018 року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_1 по проспекту Тракторобудівників, 1-Б в м. Харкові, керував автомобілем Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHК0129 в присутності двох свідків. Результат огляду 0,50 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно вимог ст. 14 Закону України « Про дорожній рух » учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя).

Відповідно до п. 9 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством (п.3 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до п. 15 розділу ІІ Інструкції, за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду (п.16 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: акту огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також цифровими показниками спеціального технічного засобу «DrаgerAlcotest 6820» № ARНК-0129 тест № 595, за результатами якого у ОСОБА_1 виявлено 0,50 ‰.

Відповідно до п. 7 ч. ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.

Також, слід зазначити, що при складанні протоколу ОСОБА_1 розяснювались його права і обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що свідчить підпис останнього.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час зупинки автомобіля, проведення огляду на стан сп'яніння чи складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

Квитанція тестування на алкоголь до протоколу засвідчує результат тесту ОСОБА_1 0,50 ‰, час проведення тесту 03.01.2018 року 15 год. 53 хв.. Вказана квитанція містить підпис ОСОБА_1, працівника поліції. Вважаю вказану квитанцію допустимим доказом, жодних сумнівів щодо його змісту не виникає.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 234499 від 03 січня 2018 року, який суд приймає як належний та допустимий доказ, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та ч. 2 ст. 266 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в присутності яких ОСОБА_1 пройшов відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного спяніння, які засвідчили результат тесту, дані свідки зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 234499 від 03.01.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На запит суду з УПП в Харківській області ДПП були надані дані, що містяться на диску з відеозаписом з подіями, що були зафіксовані на нагрудні бодікамери співробітників УПП, які документували адміністративне правопорушення водія ОСОБА_1 при складанні протоколу серії БР № 234499 за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 03 січня 2018 року.

При розгляді справи був переглянутий даний відеозапис, з якого вбачається, що в порядку передбаченому ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 погодився пройти освідоцтво за допомогою алкотестера «Драгер».

З результатами алкотестеру ОСОБА_1 не погодився, на що інспектором йому було запропоновано проїхати на освідоцтво до медичного закладу, на що останній спочатку погодився, а потім пославшись на брак часу відмовився від освідоцтва в медичному закладі.

Що стосується твердження зі сторони захисту про те, що пристрій Драгер, яким користувався працівник поліції для проведення огляду ОСОБА_1 на стан спяніння не відповідає вимогам чинного законодавства на тій підставі, що термін дії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки вже сплив.

Так, за клопотанням захисників до матеріалів справи були долучені документи на газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» (прилад №0128), який використовувався поліцейськими під час здійснення огляду ОСОБА_1 на стан спяніння.

Згідно наданих документів: газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» №ARNK-0129 є приладом виробництва Німеччини, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки України за номером У788-14, внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволений для застосування на території України, що підтверджується належним чином завіреними копіями Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, Сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки та Свідоцтва про державну реєстрацію.

Крім того, газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» №ARNK-0129, що використовувався для тестування ОСОБА_7, проходив державну повірку у ДП «Укрметртест-Стандарт».

Щодо терміну дії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та терміну дії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу слід зазначити наступне.

Сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки є різними документами, для видачі яких визначено різні правові підстави, їх видають різні органи метрології та метрологічної діяльності і терміни дії цих документів ніяким чином не співвідносяться між собою і не перебувають у будь-якій залежності.

Так, сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу - це документ, який засвідчував, що ідентифіковані належним чином газоаналізатори, у т.ч. Alcotest, які виробляються серійно фірмою Drager Німеччина, відповідають затвердженому типу приладів, зареєстрованому у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, а також вимогам технічної документації виробника.

Такі сертифікати видавались до 01.01.2016 року згідно норм діючого на той час законодавства, а саме: Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року N 113/98-ВР та Наказу Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002 року (далі Наказ №100).

Так, згідно п. 1.4 Наказу № 100 сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу видавались, у тому числі іноземним виробникам і були офіційним підтвердженням того, що засіб вимірювальної техніки відповідає затвердженому типу і дозволяє їх подальше ввезення на територію України партіями.

В нашому випадку, вказаний сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу було видано виробнику фірма Drager Німеччина за рішенням Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань, які проводились ДП «Укрметртестстандарт», і в подальшому (після видачі такого сертифікату) виробник (в даному випадку фірма Drager Німеччина), як володілець сертифікату, зобовязаний був забезпечувати відповідність всіх інших газоаналізаторів, що виробляє і постачає на Україну партіями, затвердженому типу.

Відповідно до п. 2.7 Наказу № 100 термін чинності сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу визначався строком дії результатів державних контрольних випробувань засобів вимірювальної техніки, який становив 3 роки.

Це означало, що виробник (в нашому випадку фірма Drager Німеччина) мав можливість протягом терміну дії вказаного сертифікату ввозити на територію України партіями засоби вимірювальної техніки (в нашому випадку Alcotest Drager), які відповідають затвердженому типу приладів, зареєстрованому у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, вже без проведення додаткових державних контрольних випробувань.

В нашому випадку Сертифікат було видано 1 вересня 2014 року та він чинний до 27 березня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи освідоцтво ОСОБА_1 проводилось 03.01.2018 року та «Alcotest Drager 6820» № ARNK- 0129, який використовувався для проведення огляду останнього згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/4028 проходив державну повірку у ДП «Укрметртест-Стандарт» та дане свідоцтво чинне до 10.07.2018 року.

Тобто, «Alcotest Drager 6820» №ARNK- 0129 є засобом вимірювальної техніки, який відповідає затвердженому типу та проведення освідоцтва ОСОБА_1 відбулось в період дії сертифікату.

Слід звернути увагу на те, що з 01.01.2016 року набрав чинності Закон України Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1314-VII (далі Закон), який змінив підходи до різних аспектів метрологічної сфери та його прийняття було спрямоване на імплементацію українського законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до міжнародних та європейських норм і правил. Зокрема, положення Закону викладено згідно з вимогами нормативного документу Міжнародної організації законодавчої метрології OIMLDI «Розгляд Закону про метрологію».

Вимоги нового Закону змінились і в частині видачі сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу. Так, згідно п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень цього Закону сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому законом порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом призначеного в них строку дії. А новий Закон видачу таких сертифікатів взагалі не передбачає. Замість сертифікатів відтепер здійснюється оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, у тому числі первинна повірка та затвердження типу засобів вимірювальної техніки, коли це передбачено відповідними технічними регламентами і за результатами такого оцінювання вимірювальних можливостей та на підставі позитивних результатів такого оцінювання субєктам господарювання виробникам видається довідка про визнання вимірювальних можливостей за затвердженою чинним законодавством формою.

Слід зазначити про те, що як раніше, так і зараз після набрання чинності Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1314-VII, визначення точності свідчень вивіреного приладу у відповідності з нормативним зразком, прийнятим за еталон, тобто: наскільки відповідають дані, що видаються вимірювальним приладом, фактичним даним здійснюється завдяки повірці засобів вимірювальної техніки (в нашому випадку газоаналізаторів).

На даний час Закон розрізняє первинну, інспекційну, експертну, позачергову та періодичну повірку.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Субєкти господарювання зобовязані своєчасно з дотриманням встановлених міжповірочних інтервалів подавати законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, на періодичну повірку.

Відповідно до Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747, зареєстрованого в МЮУ 01.11.2016 року за №1417/29547, «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» повірка газоаналізаторів проводиться 1 раз на рік.

Як зазначалось вище, «Alcotest Drager 6820» №ARNK- 0129, який використовувався для проведення огляду ОСОБА_1 щорічно проходив повірку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, вихованням громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 251 КУпАП.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій притягуваного та визнання його винуватості.

Враховуючи вищезазначене, той факт, що термін дії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є більшим, ніж термін дії сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, ніяким чином не впливає на його дійсність і не вказує на те, що пристрої Драгер, якими користуються працівники поліції для проведення огляду на стан спяніння не відповідають вимогам чинного законодавства або не підлягають використанню.

Тобто, вказані твердження захисників притягуваного не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи, що газоаналізатор «Alcotest Drager 6820» №ARNK- 0129, який використовувався для проведення огляду ОСОБА_1, своєчасно пройшов повірку, - підстав недовіряти його показам немає, як і немає підстав для визнання недійсним чи неправдивим результату проведеного за його допомогою тесту на стан спяніння ОСОБА_1, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Що стосується доводів того, що температура повітря вказана в квитанції до алкотесту не відповідає температурі повітря в день складання протоколу та проходження ОСОБА_1 освідоцтва слід зазначити наступне.

З довідки Харківського регіонального центру з гідрометеорології від 26 лютого 2018 року вбачається, що 03 січня 2018 року за даними метеостанції Харків з 15 год. по 17 год. спостерігалася мінлива хмарність, опадів не було. Явищ, погіршуючих видимість не спостерігалося. Вітер південно-східний, 4-6 м/с. Температура повітря 2-4 градусів тепла.

Прилад Драгер Алкотест 6820 призначений для швидкого вимірювання концентрації алкоголю у видихаємому повітрі. Виходячи з технічних характеристик газоаналізатору «Alcotest 6820» він має робочу температуру від -50С до +500С, тому у суду не виникає сумніву у його придатному до роботи стану при умовах температури повітря в період з 15 год. до 17 год. 03.01.2018 року від 2 до 4 градусів тепла, відповідно спеціалізованої інформації Харківського регіонального центру з гідрометеорології. При цьому, показник температури +15,00С, зазначений у результаті алкотесту «Драгер» від 03.01.2018 року, цілком міг зберегтися при перенесенні технічного приладу з патрульного автомобілю, де температура повітря була вищою, ніж на вулиці.

Одночасно, у разі незгоди з результатом алкотесту «Драгер», ОСОБА_1 мав змогу пройти огляд на стан спяніння у медичному закладі, що йому було запропоновано працівником поліції, однак останній все ж таки відмовився скористатися даним правом у присутності двох свідків.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд розцінює, як обрану форму захисту від уникнення притягнення до адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять істотних розбіжностей, а відеозапис та інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Матеріали справи містять достатньо належних доказів про те, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, приходжу до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

Стаття 38 КУпАП передбачає, що, справи про адміністративні правопорушення відповідно до КУпАП чи інших законів які підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення. У разі відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи, але при наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи або про її закриття.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 234499 від 03 січня 2018 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було складено 03 січня 2018 року.

За таких обставинах, прихожу до висновку, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, оскільки з моменту вчинення правопорушення 03 січня 2018 року до дня розгляду справи суддею минуло більше трьох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав і основоположних свобод людини, суд

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її вручення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Повний текст постанови складено 10 квітня 2018 року.

Суддя -