Дата документу Справа № 334/8597/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 334/8597/17 Суддя в 1-й інстанції Турбіна Т.Ф.
Провадж. № 33/778/254/18 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю представника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_1, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2018 року, якою провадження відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, 28.08.2017р. Запорізькою митницею ДФС було отримано лист Державної фіскальної служби України від 15.08.2017р. №21839/7/99-99-20-02-01-17 з відповіддю митних органів Королівства Нідерланди на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів на адресу ПП «СТАР КАР» ().

Встановлено, що 16.10.2015 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС через пункт пропуску «Грушів - Будомєж» (митний пост «Грушів») було переміщено товар «Сідельний тягач, що був у використанні, марка - DAF, модель - CF 85.410, шасі №XLRTE85MC0E731578, реєстраційний номер BSBT36». Відправником зазначеного товару відповідно до митної декларації № 204030000/2015/006801 (ІМ40 ЕЕ) та згідно з інвойсом від 14.10.2015 № 4950 є компанія FAGOT LP (Reg. № SL 14931, адреса - LAS SUITE, 5 ST.VINCENT STREET, EDINBURG, EH3 6SW, SCOTLAND, UNITED KINGDOM), одержувач та декларант товару ГІП «СТАР КАР» (, адреса - Вінницька обл. м. Вінниця, вул. Івана Бевза, 34), вартість товару 3300 Євро. Переміщення товару здійснював водій ОСОБА_3.

16.10.2015 Рівненською митницею ДФС за митною декларацією №204030000/2015/007223 (ІМ 40 ДЕ) було здійснено митне оформлення зазначеного товару. Митне оформлення здійснено на підставі наступних документів:

1. Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 20615 від 02.06.2015, укладеного між ПП «СТАР КАР» в особі директора ОСОБА_2 та компанією «FAGOT LP» в особі директора Рімвідас Еіедра;

2. Інвойс від 14.10.2015 № 4950 виданий компанією «FAGOT LP» для ПП «СТАР КАР» на суму 3300 Євро;

3. CMR від 14.10.2015 № б/н на перевезення сідельного тягача марки «DAF» (шасі № XLRTE85MC0E731578), в якій зазначено, що відправником зазначеного сідельного тягача марки «DAF» є компанія «FAGOT LP», а одержувачем є ПП «СТАР КАР»;

4. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_1.

Проте, згідно документів, отриманих від митних органів Королівства Нідерланди, компанія «Truck Centrum Meerkerk b.w. (Нідерланди) продала 14.10.2015 громадянці України ОСОБА_4: (ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна, м. Вінниця, вул. Івана Бевза, 5) товар: «автомобіль марки DAF, шасі № XLRTE85MC0E731578, реєстраційний номер BSBT36» згідно інвойсу від 14.10.2015 № 20150244 за суму 8750 Євро (еквівалент згідно курсу НБУ на день переміщення складає - 217 104,11 грн.) та зазначений товар було експортовано на підставі нідерландської митної декларації ЕХА №15NL1A252A229A03D5 від 14.10.2015. Відправником товару виступала компанія «Truck Centrum Meerkerk b.v» (Burgermeester Sloblaan 36, 4231 AC MEERKERK NL).

Таким чином, директор ПП «СТАР КАР» ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на переміщення 21.11.2015 через митний кордон України товару - автомобіль марки DAF, шасі № XLRTE85MC0E731578, реєстраційний номер BSBT36, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та його митної вартості, а саме, інвойс від 14.10.2015 №4950, виданий компанією «FAGOT LP», CMR від 14.10.2015 б/н, в якій зазначено, що відправником товару є компанія «FAGOT LP», а одержувачем є ПП «СТАР КАР».

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого частиною 1 статті 483 МК України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, представник Запорізької митниці ДФС ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, існують недоведені певні обставини, що мають значення для справи. Відповідно до ч. 2 ст. 467 МК України, правопорушення передбачене ст. 483 МКУ є триваючим. Строк притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил при триваючому правопорушенні обчислюється з моменту виявлення правопорушення, тобто з моменту, коли посадовій особі митного органу стало відомо про факт скоєння порушення митних правил. Таким чином, суд прийшов до хибного висновку щодо того, що на час складення протоколу про порушення митних правил № 0439/11200/17 та на час розгляду справи про порушення митних правил сплили строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, так як про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 Запорізькій митниці ДФС стало відомо лише 28.08.2017 - а саме з моменту надходження відповіді митних органів Королівства Нідерланди на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів на адресу ПП «СТАР КАР», а не у жовтні 2016 року, як вказано в постанові суду від 06.03.2018. Просить постанову суду скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним за ч.1 ст. 483 МК України та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару безпосереднього предмету порушення митних правил з конфіскацією цього товару, стягнути судові витрати по справі.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника Запорізької митниці ДФС ОСОБА_1, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, порушення митних правил є правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні дії з переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, аналізуючи зміст наведених положень ст. 483 МК України, апеляційний суд приходить до висновку, що названа стаття Кодексу фактично визначає декілька складів адміністративних правопорушень, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. При цьому, лише окремі з цих порушень є триваючими порушеннями митних правил.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Орган доходів і зборів не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом. Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути за формою та вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта шляхом вручення або надіслання одного примірника зазначеної картки невідкладно декларанту або уповноваженій ним особі.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що передбачене ч. 1 ст. 483 МК України порушення митних правил, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю. Отже, зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі № 0417/11200/17 від 3 листопада 2017 року не є триваючим.

Згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до положень ст.522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не вказує, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор "триваючого характеру" правопорушення, а не його кваліфікації згідно певної статті МК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає неспроможними.

Посилання апелянта в обґрунтування триваючого характеру правопорушення на дату, коли на адресу Запорізької митниці ДФС надійшов лист Державної фіскальної служби України з відповіддю митних органів Королівства Нідерланди на запит про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки законності ввезення транспортних засобів на митну територію України, є нелогічними, оскільки факт отримання відповіді на цей запит лише 28 серпня 2017 року не може віднести дане конкретне порушення митних правил до категорії триваючих.

Апеляційний суд також приймає до уваги зміст листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493, де вказано, що триваючими визнаються ті правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно, шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю, або неналежним чином.

Як вірно вказав суд першої інстанції, дане правопорушення не можна віднести до триваючих, оскільки воно вважається закінченим з моменту подання митному органу декларації, яка містять неправдиві відомості.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в зазначені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

Відповідно до матеріалів справи, останнє фактичне переміщення товару з поданням митної декларації, яка містила неправдиві відомості, було здійснено ОСОБА_2 16 жовтня 2015 року, тому строк накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. ч. 2 ст. 467 МК України, закінчився 16 квітня 2016 року.

З огляду на те, що на момент розгляду адміністративного матеріалу судом з моменту вчинення адміністративного правопорушення пройшло більш ніж шість місяців, тому відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 247 КУАП України минули строки накладення адміністративного стягнення, у зв'язку з чим апеляційний суд приходить до висновку, що провадження по справі закрито обґрунтовано, постанова є обґрунтованою та не підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі наведенного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представник Запорізької митниці ДФС ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2018 року, якою провадження відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_5