Головуючий у 1 інстанції Подліпенець Є.О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія ч. 1, ст. 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на постанову Володарського районного суду Донецької області від 27.03.2018 р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, громадянки України, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 3-х місячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», будучи спеціалістом фінансово-економічного відділу УПФ України у Володарському районі Донецької області, згідно пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, перебуваючи в приміщенні УПФ України у Володарському районі Донецької області, розташованого за адресою: Донецька область, Нікольський район, смт. Нікольське, вул. Свободи, буд. 87, несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, а саме 04.10.2017 року. Факт несвоєчасного подання підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно яких ОСОБА_2 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність 04.10.2017 року, час публікації на сайті 13:43 год.

Таким чином встановлено, що спеціаліст фінансово-економічного відділу УПФ України у Володарському районі Донецької області ОСОБА_2 несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, що є вчиненням правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 визнана винною за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, провадження по справі закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 3-х місячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.

На вказану постанову надійшла апеляційна скарга прокурора, в якій він просить вищезазначену постанову скасувати, винести нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність повернення апеляційної скарги прокурору.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, згідно ч. 2 ст. 294 КУпАП наділено вичерпний перелік осіб, до яких належать особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законний представник, захисник, потерпілий, його представник. Згідно із змінами до ст. 294 КУпАП (нова редакція першого речення частини другої цієї статті), внесеними Законом України від 16 березня 2017 року № 1952-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб», прокурор може оскаржити відповідну постанову судді лише у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

При цьому слід зазначити, що за змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначено, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність повернути апеляційну скаргу прокурору.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора на постанову Володарського районного суду Донецької області від 27 березня 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення 3-х місячного строку, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП - повернути прокурору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова