провадження №3/389/444/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Суддя Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли зі Знамянського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП, серія та номер паспорта не відомі, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2янського району Кіровоградської області, працює водієм в ОНЗ «Трепівська ОСОБА_2 ст.",

за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 08 травня 2018 року о 16 год. 30 хв. за місцем сово проживання, вчинив домашнє насильство в сім'ї, під час якого ображав свою дружину ОСОБА_3 грубою нецензурною лайкою, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії АА №517978 від 16 травня 2018 року, з яким ОСОБА_1, ознайомлений, його права йому розяснені.

У суді ОСОБА_1 визнав себе винним та підтвердив вище наведені обставини, розкаявся у вчиненому. Вказав, що наразі примирився з дружиною.

Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення, довідку про результати розгляду звернення ОСОБА_3, рапорт, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, письмові пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_1, характеристику, вважає, що вина ОСОБА_1, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов'язань держави у зв'язку з насильством в сім'ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням того, що від вчиненого не настало тяжких наслідків, визнання ОСОБА_1 своєї вини, його особу, позитивну характеристику, те, що він розкаявся у вчиненому, суд вважає можливим, визнаючи ОСОБА_1 винним, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до апеляційного суду Кіровоградської області.

Суддя Г.В. Берднікова