Дата документу Справа № 336/6232/16-п
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 336/6232/16-п Головуючий в 1 інстанції Наумов О.О.
Провадження №33/778/210/18 Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.
Категорія ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю адвоката Келембета С.В., потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою провадження відносно

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, не працюючого, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв'язку зі спливом строків накладення стягнення, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 13.10.2016 року близько о 22-00 годині ОСОБА_5, керуючи автомобілем ВАЗ 21114, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Червона, 19 у м. Запоріжжя, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Тойота Кемри, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який стояв попереду, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_5 порушив п.п. 12,1, 13.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що повністю незгоден з постановою суду першої інстанції, та вважає рішення незаконним, не об'єктивним, прийнятим з суттєвими процесуальними порушеннями, ігноруванням його прав, передбачених ст. 268 КУАП, у т.ч. прав на захист, оскільки постанову прийнято за його відсутності, що є безперечною підставою для скасування такої постанови. На його думку, закриваючи провадження по даній справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП питання щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не вирішується. Вказує, що суд, не звернув увагу та той факт, що оновлені (додаткові) пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 виконані одним шрифтом, в одному стилі і навіть співпадають до слова одне з іншим. Суд прийняв до уваги письмові пояснення ОСОБА_6 які надані представником ОСОБА_3, у відсутності самого свідка ОСОБА_6 Викладене свідчить про те, що фактичні обставини викладені не самостійно свідком ОСОБА_6, а потерпілим (або його представником) у необхідному стороні контексті. Цьому факту судом не надана відповідна оцінка. За таких обставин, висновки суду щодо однакового механізму ДТП, викладеного у показах водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3 хибкі та не відповідають дійсності. Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі відносно нього у відповідності до ст.ст. 38 та 247 КУАП без визнання його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Келембета С.В., який підтримав апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4, які висловили заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв'язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновки суду про наявність в діях водія ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАПґрунтуються на вимогах закону та підтверджуються відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 311720 від 13 жовтня 2016 року (а.с. 1), схемі ДТП 13 жовтня 2016 року (а.с. 10), поясненнях водіїв ОСОБА_6.(а.с.11), ОСОБА_3 (а.с.12), ОСОБА_5 (а.с. 13), висновку експерта № 9-306 від 16 червня 2017 року (а.с. 79-85).

Крім того, в оскаржуваній постанові судом враховано наявні в матеріалах справи докази, в тому числі наряду с показами водія ОСОБА_5 які, як встановлено експертом та й судом, мають інший розвиток подій ніж показання водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3, та вихідні дані ОСОБА_5 частково не спроможні, та врахувавши те, що покази водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3 мають однаковий механізм розвитку події, при цьому вихідні дані вказаних водіїв не суперечать даним схеми ДТП та можуть відповідати дійсності, суд взяв їх в основу прийнятого рішення, та врахував відповідні висновки експерта, надані за розвитком подій водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що з урахуванням сукупності усіх доказів, є вірогідним стосовно тих подій, що розглядаються у рамках даної справи про адміністративне правопорушення.

Отже, висновок суду щодо наявності в діях водія ОСОБА_5 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП заснований на досліджених доказах, які є належними та допустимими.

Стосовно доводів апелянта про процесуальні порушення з приводу розгляду справи за його відсутності суд апеляційної інстанції констатує їх непереконливість.

Так, ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, призначеної на 12.02.2018 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 112).

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні шляхом поновлення ОСОБА_5 строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його з захисником до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_5 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов'язана виключно із волевиявленням особи. Однак ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений. Захисник в суді апеляційного суду надав пояснення стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_5

Що стосується доводів апелянта про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП вина особи не встановлюється, то апеляційний суд вважає такі доводи безпідставними.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов як: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; спливу встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні - з дня його виявлення).

При цьому для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв'язку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З огляду на зазначене, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі прийняття постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Разом з тим, апеляційним судом звернуто увагу, що суд першої інстанції прийшов до переконання, що в діях діях ОСОБА_5 містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, зокрема п.п.12.3, 13.1 ПДР України, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому вважає за необхідним зазначити, що при наявності певних невідповідностей в постанові суду, останні можливо виправити шляхом подачі відповідного клопотання про виправлення описки, що у такому випадку є компетенцією суду першої інстанції.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2018 року, якою провадження відносно ОСОБА_5 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно ч.2 ст. 38 КУпАП закрито у зв'язку зі спливом строків накладення стягнення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області М.С. Тютюник