Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/6817/17 Головуючий в 1 інст. - Кіяшко В.О.
Провадження № 33/778/200/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 квітня 2018 року м . Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працює в ПАТ «Запорізький завод феросплавів», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 20 листопада 2017 року о 22 год. 40 хв., рухався по вул. Парамонова 11 в м. Запоріжжі, керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перебував у стані алкогольного сп'яніння. Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність повідомлений. Медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння було проведено у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога. Своїми діями порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції було порушено принципи повноти та об'єктивності судового розгляду. Зазначає, що справу було розглянуто без його участі в судовому засіданні, чим було порушено його права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП.

До того ж, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення станку алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування осіб під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції не вказано ступінь алкогольного сп'яніння, а в матеріалах справи відсутній акт медичного обстеження з виявленим ступенем сп'яніння. Суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотань про витребування акту медичного обстеження, про проведення допиту в якості свідка лікаря-нарколога ОСОБА_4, про допит співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, про направлення справи за підсудністю, про направлення справи на дооформлення, що фактично призвело до неповного дослідження доказів. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були допитані в режимі відеоконференції без його участі, чим було порушено його право на захист, а показання вищезазначених свідків не збігаються з їх письмовими поясненнями.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 33 КУпАП судом першої інстанції при обранні виду адміністративного стягнення не було враховано його майновий та сімейний стан, місце роботи, професію та обставини, що пом'якшують відповідальність.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Крім викладеного в апеляційній скарзі ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду показав, що в день, час та на місці, зазначених у протоколі його зупинили працівники поліції за те, що він керував транспортним засобом із вимкненими освітлювальними приладами. Запитали, чому від нього йде запах алкоголю та запропонували продути алкотестер. Він погодився, тричі продув, результат був негативний. Після цього йому запропонували проїхати до наркологічного диспансеру, на що він погодився, там здав сечу, склали акт, що він перебуває у стані алкогольного сп'яніння, але проміле не вказали. Також зазначив, що він на час прийняття рішення судом першої інстанції перебував на лікарняному, просив суд перенести судове засідання, але справу було розглянуто без його участі в суді.

Вислухавши ОСОБА_2, його захисника - адвоката ОСОБА_3, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 072309, складеному 21 листопада 2017 року о 1 год. 00 хв., відповідно до якого правопорушник керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР України (а.с. 1), відомостями щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, викладених в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння та засвідчених підписам свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які підтвердили, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів, однак погодився пройти огляд в медичному закладі в установленому законом порядку (а.с. 7-8), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння (а.с. 5), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння № 010997, складеним 20 листопада 2017 року о 23 год. 40 хв., відповідно до якого встановлено перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння (а.с.6), доданим до матеріалів справи відеозаписом правопорушення, згідно якого ОСОБА_2 після того, як його зупинили пояснив, що йому невідомо чому від нього запах алкоголю, погодився пройти огляд із застосуванням спеціального технічного приладу, в присутності свідків 14 разів працівники поліції використовували цей прилад, але ОСОБА_2, не зважаючи на роз'яснення поліцейськими правил його використання, а саме дути в нього на протягом 3-4 секунд, подих переривав, дув «у себе», що працівниками поліції обґрунтовано було розцінено, як відмову від проходження огляду із застосуванням спеціального приладу. Після цього ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд в спеціалізованому медичному закладі, нащо він погодився. Від підпису протоколу та отримання його другого примірника ОСОБА_2 згідно відеозапису відмовився (а.с. 14).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, а отже твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними.

Доводи апелянта про порушення його прав, передбачених ч. 1 ст. 268 КУпАП, у зв'язку з розглядом справи без його участі в судовому засіданні суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 не був присутній в судовому засіданні при розгляді справи судом першої інстанції. Між тим, про час та місце розгляду справи був повідомлений заздалегідь належним чином, неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення слухання справи, які мотивував тим, що перебуває на лікуванні та прийняти участь в судовому засіданні за станом здоров'я можливості не має. Разом з тим, в матеріалах справи відсутня медична довідка, яка підтверджує те, що ОСОБА_2 не має можливості бути за станом здоров'я присутнім в суді. Згідно доданих до клопотання про відкладення копій лікарняного та виписки з медичної карти, ОСОБА_2 перебував на амбулаторному лікуванні із скаргами не сухий кашель, болі у горлі.

Суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_2 до судових засідань та відкладав розгляд протоколу за його заявами, але ОСОБА_2 не скористався своїм правом, що дає підстави зробити висновок про ухиляння від участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення задля затягування строків розгляду з метою уникнення адміністративної відповідальності, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП є безпідставними і суд мав достатні підстави розглядати справу без участі правопорушника.

До того ж, права ОСОБА_2 було поновлено при апеляційному перегляді, він не був обмежений у правах, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі і в правах заявляти клопотання та подавати докази, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду надано не було, а тому права особи, передбачені ст. 268 КПК України, не порушені.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання про допит свідків під час розгляду справи на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце.

Є безпідставними доводи апелянта про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення станку алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування осіб під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції був складений з порушеннями, оскільки в останньому не вказано ступінь алкогольного сп'яніння, а в матеріалах справи відсутній акт медичного обстеження з виявленим ступенем сп'яніння.

Так, відповідно до п. 15, п. 16, п. 19 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я. Необхідність внесення до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння запису про ступінь сп'яніння вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 20 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай