справа № 204/994/18
провадження № 3/204/438/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Некрасов О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1, 30 липня 1984 року

народження, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1,

тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: Чернігівська

область, АДРЕСА_1, проживаючого:

АДРЕСА_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 221195 від 06.02.2018 року водій ОСОБА_1 06 лютого 2018 року о 13 годині 30 хвилин, в м. Дніпро, по вул. Курчатова, 5 керував транспортним засобом «ВАЗ 21083», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав. Суду пояснив, що він не керував транспортним засобом, він тільки сидів у машині.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 суду пояснив, що патрульною поліцією було порушено порядок огляду водія на стан спяніння, а саме, поліцейські в протиріч ч. 2 ст. 266 КУпАП не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного або наркотичного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а з самого початку наполягали на необхідність проведення огляду в закладі охорони здоровя. Цей факт підтверджується відеозаписом № , яка починається з 13:13:40 хвилин, де поліцейський запропонував ОСОБА_1 поїхати в наркологічний диспансер. ОСОБА_1 пояснив, що немає часу на спростування необґрунтованих підозр та звинувачень, саме відвідуванням закладу охорони здоровя, оскільки йому необхідно було їхати до м. Запоріжжя. Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Поліцейський був зобовязаний перед проведенням огляду на стан спяніння проінформувати ОСОБА_1 про порядок застосування спеціального технічного засобу та на його вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Крім цього, поліцейський був зобовязаний провести огляд ОСОБА_1 на місці зупинки у присутності двох свідків. ОСОБА_1 від самого початку був не згоден з викладанням в протоколі обставин його правопорушення, оскільки не керував автомобілем, коли до нього підїхали працівники поліції, що підтверджується рапортом інспектора Туманова А.Ю., де прямо зазначено про порушення автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_2 правил зупинки, а також записами відеорегістратора з патрульного автомобіля та нагрудних камер поліцейських відеофайл , запис починаючи з 13:211:55 хвилин компакт диск зберігається в матеріалах справи. Таким чином, згідно обставин справи ОСОБА_1 не керував автомобілем, хоча відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме за керування транспортними засобами у стані спяніння. Оскільки автомобіль не рухався, ОСОБА_1 ним не керував, тому він не є водієм згідно Правил дорожнього руху України, і не був зобовязаний проходити медичний огляд на стан спяніння, крім того, ОСОБА_1 було заброньовано білет до м. Запоріжжя, а проходження медогляду саме в закладі охорони здоровя обовязково зірвало би заплановану поїздку. Крім того, безпідставним доказом відсутності ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння є той факт, що як під час складання протоколу так і після складання протоколу працівники поліції просто поїхали не відсторонивши ОСОБА_1 від подальшого керування транспортним засобом (відеофайл , запис починається з 13:26 хвилин). Тому, на підставі викладеного протокол про адміністративне правопорушення серії БР №221195 від 06.02.2018 року слід вважати недопустимим доказом винуватості ОСОБА_1 продовжив користування автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 06.02.2018 року він керував автомобілем ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 та перевозив пасажира ОСОБА_1 в напрямку автовокзалу. На вул. Курчатова у м. Дніпро, він зупинився та пішов на ринок з метою виготовлення дублікату ключів. Оскільки вільного паркувального місця не було, то попросив ОСОБА_1 пересісти на місце водія, на випадок звільнення місця для парковки та звільнення проїзду. Його не було на місці приблизно півгодини. Після повернення він побачив, що автомобіль перепарковано в інше місце та дізнався від ОСОБА_1 про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо правил зупинки та керування транспортним засобом в стані спяніння. На відео з відеореєстратора патрульного авто повинно бути видно, як він повернувся. Вважає, що складений протокол відносно ОСОБА_1 необґрунтованим та безпідставним, оскільки ОСОБА_1 ніякого порушення не скоїв, автомобілем керував він.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, його представника - ОСОБА_2, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Суду не надано жодного належного доказу, який би свідчив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння.

Згідно рапорта старшого сержанта поліції ОСОБА_4 від 06 лютого 2018 року, було зупинено автомобіль ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3, який порушив правила зупинки, а саме п.15.4 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Таким чином з рапорта не вбачається, що працівник поліції безпосередньо спостерігав факт керування транспортним засобом водієм ОСОБА_1, оскільки водієм було порушено правила зупинки. Також, з пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 06.02.2018 року вбачаються, що вони були свідками того, як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, про те дані свідки не зазначають той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

З відеореєстратора , запис починаючи з 13:211:55 хвилин вбачається, шо автомобіль знаходиться на парковці, що спростовує той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем і факт руху автомобіля.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля ВАЗ 2108, номерний знак НОМЕР_3 не перебував, про що в судовому засіданні засвідчив свідок, що також підтверджено оглянутими записами з нагрудних камер співробітників поліції, а тому притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП бути не може.

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КУпАП, лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проте, ОСОБА_1 не був відсторонений він керування транспортним засобом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного спяніння.

Виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак об'єктивної та суб'єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим особа не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення піддягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя О.О.Некрасов