П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.04.2018 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шепетко І.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,-

- за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серія ІІ №0006379 від 02.02.2018 року, 02.02.2018 року о 09 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Ужгород на транспортному засобі «Volkswagen Golf», номерний знак «DLE08243», надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі у кількості двох чоловік без одержання ліцензії, передбаченої ч. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП (далі - Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 заперечив проти протоколу про адміністративне правопорушення, зазначив, що не здійснював перевезення пасажирів, взагалі не займається підприємницькою діяльністю та не є водієм таксі. Того дня, 02.02.2018 року їхав на консультацію до лікаря, оскільки переніс інфаркт міокарда, коли, не зрозуміло чому, його зупинили працівники Укртрансбезпеки та склали протокол про адміністративне правопорушення. Як пізніше виявилося, за перевезення пасажирів на таксі. Зазначив, що у автомобілі був сам, ніякого іншого разом з ним не було, що також видно і на долучених до справи фотознімках. Протокол складений неправомірно, викладені в ньому обставини не відповідають дійсності. На час підписання протоколу у графі «свідки» не було зазначено жодної інформації, такі були «вписані» вже після складення протоколу. Громадянин ОСОБА_1 також просив суд врахувати, що він є єдиним годувальником у сімї, має на утриманні трьох дітей, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. На підставі вищенаведеного, просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення не містить повного викладу фактичних обставин правопорушення, у ньому не зазначено, чи був автомобіль обладнаний як таксі, не вказано осіб, яким, нібито, надавалися послуги з перевезення, не вказано про систематичність здійснення такої діяльності. Окрім того, зауважив, що згідно з ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку. Як видно на долучених до справи фотознімках такими розпізнавальними знаками автомобіль гр. ОСОБА_1 не відповідає, що в свою чергу, свідчить про те, що такий автомобіль не є таксі. Окрім того, гр. ОСОБА_1 не є субєктом підприємницької діяльності.

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання повторно не зявилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її представника, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Вказана норма є бланкетною і відсилає до спеціального закону - Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі - Закон).

Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону, субєкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, після внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, зокрема, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з положеннями ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно з п. 14.1.36. ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» від 25.04.2003 № 3, під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Зі змісту протоколу випливає, що 02.02.2018 року о 09 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 в м. Ужгород на транспортному засобі «Volkswagen Golf», номерний знак «DLE08243», надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі у кількості двох чоловік без одержання ліцензії, передбаченої ч. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

В той же час, як встановлено судом з матеріалів справи, такі не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, пов'язану із наданням послуг з перевезення пасажирів (таксі). Відсутні в матеріалах справи і які-небудь належні докази у підтвердження висновків про те, що ОСОБА_1 не зареєстрований як суб'єкт господарювання та що в нього відсутня ліцензія на відповідний вид діяльності. Не зазначено, чи був автомобіль відповідно обладнаний, не вказано осіб, яким він надавав послуги таксі, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися. Так, у матеріалах справи відсутні пояснення будь-якого свідка, який був очевидцем надання гр. ОСОБА_1 послуг вартісного характеру, пов'язаних з автоперевезенням, чи безпосередньо отримав такі послуги від гр. ОСОБА_1, та інші докази на підтвердження провадження гр. ОСОБА_1 господарської діяльності (не менше ніж три рази протягом одного календарного року).

Окрім того, згідно з ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку. Як видно на долучених до справи фотознімках такими розпізнавальними знаками автомобіль гр. ОСОБА_1 не відповідає, що в свою чергу, свідчить про те, що такий автомобіль не є таксі.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП, обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що вина гр. ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 164, 245, 251-252, 268, 280, 284, 287-291 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5