АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 33/796/950/2018 Суддя 1 інстанції - Грегуль О.В.
Категорія: ч.1 ст. 163-4 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кепкал Л.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1за ч. 1 ст. 163-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 24.10.2017 року, біля 14:00 год., займаючи посаду ліквідатора ТОВ «РМ-Інвест», порушив порядок утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і несвоєчасно повідомив фіскальні органи за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Києва від 22.01.2018 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що за наслідками проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РМ-Інвест», 27 листопада 2017 року Головним державним ревізором - інспектором Офісу великих платників податків ДФС України складено протокол про адміністративне правопорушення №907/14-01 (далі - Протокол) за частиною першою статті 1634 КУпАП (порушення порядку подання відомостей про виплачені доходи). Відповідно до протоколу Ковезою І.А., як ліквідатором ТОВ «РМ-Інвест», несвоєчасно подані, подані не в повному обсязі відомості про доходи громадян, що призвело до порушення пп. «б» п. 176.2 ст. 176 ПК України (подання не в повному обсязі з не достовірними відомостями податкової звітності за формою 1-ДФ за II квартал 2016 року).

ОСОБА_3 стверджує, що висновки, які відображенні в акті за наслідками перевірки, не є правовим актом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання.

Крім цього, апелянт вказує на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення вчинено у II кварталі 2016 році (останній строк подання декларації форми 1-ДФ припадає на 09 серпня 2016 року (пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України), в той час як протокол про адміністративне правопорушення складений 27.11.2017 року.

ОСОБА_3 зазначає, що виходячи з положень КУпАП тривалість правопорушення виявляється у тривалому невиконанні зв'язків, за невиконання яких встановлена адміністративна відповідальність. При цьому, таке правопорушення триває до тих пір, поки факт правопорушення не буде виявлений компетентним органом (посадовою особою). У даному випадку шкода, спричинена правопорушенням будь - якому охоронюваному Законом інтересу, за своїм характером не діє безперервно, а закінчує свою дію за фактом вчинення правопорушення, а тому, на думку апелянта, порушення, викладене у протоколі не є триваючим, оскільки в діях посадової особи не вбачається тривалого невиконання своїх обов'язків, також того, що державним інтересам безперервно спричинялась шкода від виявленого правопорушення з останнього дня вчинення правопорушень.

Крім цього, апелянт вказує на те, що станом на 22.01.2018 з моменту вчинення правопорушення (09.08.2016), яке, на думку апелянта, є не доведеним, пройшло більше року, а отже провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі пункту 7 статті 247 КУпАП підлягає закриттю.

ОСОБА_3 вважає, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, оскільки пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Апелянт вказує на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Крім цього, ОСОБА_3 звертає увагу суду на те, що ліквідатором, головою ліквідаційної комісії ТОВ «РМ-Інвест» він був призначений на підставі рішення засновників лише 14.12.2016 для виконання функцій на стадії досудової ліквідаційної процедури підприємства. Постановою Господарського суду м. Києва від 29.05.2017 у справі № 910/6179/17 ТОВ «РМ-Інвест» було визнано банкрутом та його призначено ліквідатором цього підприємства і зазначена постанова залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Апелянт стверджує, що відповідно, на час подання податкової звітності форми 1-ДФ, він не був керівником підприємства та відповідно і не може нести відповідальність за порушення строків подання звітності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, надані під час апеляційного розгляду справи, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наведених вимог закону суд не дотримався.

Так, суд, з посиланням на матеріали справи дійшов висновку про те, що ОСОБА_3, 24.10.2017 р., займаючи посаду ліквідатора ТОВ "РМ- Інвест", порушив порядок утримання та перерахування податку на доходи фізичних осіб і несвоєчасно повідомив фіскальні органи за встановленою формою відомостей про доходи громадян, чим порушив ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись апеляційний суд, виходячи з наступного.

Частина ч. 1 ст. 163-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян, - тягне за собою попередження або накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також на громадян - суб'єктів підприємницької діяльності у розмірі від двох до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об'єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у вчиненні таких діянь: а) неутриманні або неперерахуванні до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів; б) перерахуванні податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством); в) неповідомленні або несвоєчасному повідомленні державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 163-4 КУпАП, характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб'єкт вказаного адміністративного правопорушення - спеціальний (посадові особи підприємств, установ, організацій).

Вивченням матеріалів адміністративного провадження, встановлено, що ОСОБА_3, як ліквідатору ТОВ "РМ -Інвест" інкримінується несвоєчасне подання, подання не в повному обсязі відомостей про доходи громадян, що призвело до порушення п.п " б" п. 176.2 ст.176 ПК України ( подання не в повному обсязі з недостовірними відомостями податкової звітності за формою 1-ДФ за 2 квартал 2016 року).

Відповідно до вимог пп.49.18.2, п.49.18 ст. 49 Податкового Кодексу, останній строк подання декларації форми 1-ДФ за 2 квартал 2016 року припадав на 09 серпня 2016 року.

При цьому акт документальної позапланової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи від 24.10.2017 року у п.2.2 розділу Загальні положення містить інформацію про те, що у періоді, за який проводилась перевірка, відповідальними фінансово - господарську діяльність платника податків були Директор ОСОБА_5 (за період 01.1.2015 року по 13.12.2016 року) та ліквідатор ОСОБА_3 (за період з 09.06.2016 р. по день підписання перевірки).

Проте, такі дані не знайшли свого підтвердження матеріалами провадження, адже, ОСОБА_3 головою ліквідаційної комісії ТОВ "РМ-Інвест" був призначений на підставі рішення засновників лише з 14 грудня 2016 року, що підтверджується протоколом зборів учасників ТОВ " РМ -Інвест" від 14.12.2016 року, випискою з ЄДР від 25.11.2016 року, витягом з ЄДР юридичних осіб від 16.12.2016 року, який містить інформацію про призначення ОСОБА_3 головою ліквідаційної комісії підприємства, а графа "Відомості про перебування юридичної особи в стані припинення" містить дату "14 грудня 2016 року, в стані припинення, за рішенням засновників" та витягом з Бюлетеня Державного реєстратора "Оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи за період з 14.12.2016 року по 14.12.2016 року, графа № 94 якого містить інформацію про припинення ТОВ "РМ -Інвест", призначення ліквідатором ОСОБА_3 та кінцевий строк подання заяв щодо кредиторських вимог.

Відтак, призначення ОСОБА_3 на посаду голови ліквідаційної комісії ТОВ "РМ-Інвест" тільки з 14.12.2016 року виключає наявність в діях ОСОБА_3 порушення вимог Податкового кодексу України за період другого кварталу 2016 року.

З огляду на викладене постанова судді як така, що винесена з порушенням вимог закону, підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн - скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-4 КУпАП закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва Л.І. Кепкал