Єдиний унікальний номер 728/740/18
Номер провадження 3/728/210/18
П О С Т А Н О В А

8 травня 2018 року місто Бахмач

Суддя Бахмацького районного суду Чернігівської області Пархоменко П.І., розглянув матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українку, громадянку України, уродженку та жительку АДРЕСА_1, працює головним спеціалістом державним фітосанітарним інспектором Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівскій області,

за частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

1. 5 травня 2018 року до Бахмацького районного суду Чернігівської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 207569 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що остання, працюючи головним спеціалістом - державним фітосанітарним інспектором відділу карантину рослин Управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, маючи девятий ранг категорії «В» державного службовця, тобто у відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VІІ від 14 жовтня 2014 року являється субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, у порушення вимог частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані шляхом внесення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК інформації про суттєві зміни у майновому стані у звязку з отриманням 14 квітня 2017 року доходу в розмірі 166994 грн. 00 коп. від передачі користування емфітевтичним правом на земельну ділянку площею 4,9491 га, кадастровий номер :08:000:0342, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80000 грн. 00 коп.), чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 КУпАП.

2. В свою чергу, відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

3. Виходячи із змісту пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 серпня 1998 року № 13 «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» звернуто увагу судів на те, що у випадках складення протоколу без додержання вимог статті 256 КУпАП, суддя зобов'язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

4. В даній ситуації виклад фактичних обставин справи і суті адміністративного правопорушення охоплюється положеннями підпунктів а та b пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), які гарантують право обвинуваченого бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього та мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Дані висновки суддя обґрунтовує наступним.

5. Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, Суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, їй предявлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку суддею враховується, що можливе призначення адміністративного стягнення за корупційне правопорушення у виді штрафу має каральний і стримуючий характер, що є ознакою «кримінального обвинувачення».

Також суддя зауважує, що в деяких інших справах проти України Європейський Суд розглядав питання про віднесення правопорушень передбачених КУпАП до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним (див. пункт 33 рішення у справі «Гурепка проти України» (№ 2)) та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.

6. Далі суддя підкреслює, що межі гарантій, передбачених підпунктом «а» пункту 3 статті 6 Конвенції, мають оцінюватись, зокрема, у світлі більш загального права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції. У кримінальних справах надання повної та докладної інформації щодо висунутих особі обвинувачень, які в подальшому можуть бути сприйняті судом як юридична кваліфікація діяння, є неодмінною передумовою забезпечення справедливості провадження. У цьому звязку необхідно зазначити, що підпункт «а» пункту 3 статті 6 Конвенції не накладає жодних формальних вимог щодо способу, у який обвинувачений має бути проінформований про характер і причини висунутих щодо нього обвинувачень. Суд також зазначає, що підпункти «a» і «b» пункту 3 статті 6 Конвенції взаємоповязані та що право бути поінформованим про характер і причини висунутих обвинувачень слід розглядати у світлі права обвинуваченого на підготовку свого захисту (пункт 37 рішення «Жупнік проти України»).

Обовязково слід наголосити, що Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Також, суддя в даній ситуації не вправі самостійно змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

7. Деталі вчинення правопорушення можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави предявленого йому «обвинувачення» (пункт 79 рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82).

Зазначені положення вимагають при викладені фактичних обставин правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення відобразити всі елементи складу відповідного правопорушення, які вважаються встановленими.

8. Отже, частиною другою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, зобов'язаний відобразити наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

9. Так, в даній конкретній ситуації суддя, не оцінюючи наперед докази та не вдаючись до вирішення питання про правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 та її винності встановив, що всупереч вказаних норм закону, в протоколі про адміністративне правопорушення не чітко викладена суть адміністративного правопорушення, зокрема із матеріалів, які надійшли до суду, не можливо встановити форму вини особи, яка притягується до відповідальності, а саме, що ОСОБА_1 умисно вчинила дії, які їй інкримінуються, що позбавляє можливості правильно кваліфікувати дії особи, встановити субєктивну сторону правопорушення.

10. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено номер реєстраційної картки платника податку, що є обов'язковим включенням до судових рішень у справах про адміністративні корупційні правопорушення.

11. Наведене вище унеможливлює проведення повного і обєктивного розгляду справи, встановлення винуватості або невинуватості особи.

За вказаних обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути розглянутий судом згідно чинного законодавства і повинен бути повернутий органу, який його склав, для належного оформлення.

Керуючись статтею 6 Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, статтями 256, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 207569 від 3 травня 2018 року, складений відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України на доопрацювання.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_2