Справа № 361/7343/17 Головуючий у І інстанції Телепенько А. Д.
Провадження № 33/780/351/18 Доповідач у 2 інстанції Слива
Категорія 138 06.04.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області Слива Ю.М., з участю особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, її захисника ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Бровари Київської області, громадянки України, непрацюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду, 22.11.2017 року близько 13:20 години на майданчику ТРЦ «Термінал» по вул. Київська, 316 в м. Бровари Київської області, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушила ч.13.1 Правил дорожнього руху України, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_3 22.11.2017 року близько 13:20 години на майданчику ТРЦ «Термінал» по вул. Київська, 316 в м. Бровари Київської області, будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди, залишила місце ДТП, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП доведена, однак на час розгляду справи по суті пройшов строк притягнення до адміністративної відповідальності, тому суд позбавлений можливості притягнути гр. ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

На вказану постанову суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з постановою, оскільки вважає її упередженою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також без врахування дійсних обставин справи. Апелянт стверджує, що висновки суду про визнання її винною в ДТП та залишення місця ДТП є безпідставними, жодних пошкоджень транспортні засоби не отримали, свідків, які б могли підтвердити факт вчинення ДТП взагалі немає, що підтверджується фотокартками, окрім цього, пояснень суду про визнання себе винною, як це зазначено у постанові, вона не надавала, більше того зазначала, що місця пригоди не залишала, а лише від'їхала до іншого паркового місця, щоб зручніше було оглядати автомобілі. Також, апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, який є доказом по справі, було складено з грубим порушенням норм чинного законодавства, зокрема, ст.122-4 КУпАП не містить п.4, як це зазначено у протоколі, однак суд залишив це поза увагою, так же, як і докази по справі. Тому просить постанову скасувати та постановити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 у вчинені адміністративних правопорушень, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Так, суд першої інстанції правомірно врахував, що винність ОСОБА_3 у вчиненні вказаних правопорушень підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення, схемою дорожньо-транспортної пригоди від 22.11.2017 року, поясненнями ОСОБА_5, з яких видно, що на паркові ТРЦ «Термінал» на його автомобіль НОМЕР_3 здійснив наїзд автомобіль НОМЕР_4, яким, як виявилось згодом, керувала ОСОБА_3 Він повідомив, що буде викликати працівників ДАІ, однак остання сіла в свій автомобіль та згодом від'їхала. Через деякий час повернулась та припаркувалась поруч з місцем події (а.с.6); поясненнями самої ОСОБА_3, з яких вбачається, що на парковці торгівельного центру до неї підійшов чоловік та повідомив, що вона здійснила наїзд на його припаркований автомобіль, і він буде викликати працівників ДАІ. Вона сіла у свій автомобіль та почала чекати. При цьому, не змогла додзвонитись до свого неповнолітнього сина та, вирішивши пересвідчитись що з ним все гаразд, поїхала у напрямку будинку. Згодом син вийшов на зв'язок і вона повернулась (а.с.7); фотознімками автомобілів на місці ДТП (а.с. 8-10) та іншими доказами по справі.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні вказаних правопорушень та підтвердила обставини, викладені у протоколах про адміністративні правопорушення.

Суд першої інстанції правомірно взяв вказані докази до уваги та надав їм належну правову оцінку. З вказаними висновками суду, апеляційний суд погоджується, вважає їх правильними та законними.

Доводи про те, що автомобіль «SKODA Octavia» не отримав ніяких пошкоджень, безпідставні, оскільки як вбачається з даних, які містяться на звороті до схеми ДТП, на вказаному автомобілі пошкоджено декоративну решітку переднього державного номерного знаку, пошкоджено лако фарбове покриття переднього бампера (а.с. 5 зв.).

З цих же підстав, суд критично відноситься й до висновків експертного дослідження №59 від 05.04.2018 року наданого в ході апеляційного розгляду, про неможливість встановити наявність контакту між автомобілями.

Доводи захисника про те, що працівники поліції безпідставно зазначили наявність пошкоджень на автомобілі «SKODA Octavia», суд не приймає до уваги, оскільки вони не підтверджені жодними належними доказами.

Так, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_3 чи її захисник зверталися з будь-якими заявами до правоохоронних органів щодо неправомірності дій працівників поліції.

Не оскаржували вони в передбаченому Законом порядку й до суду дії вказаних осіб.

До того ж, навіть не звертались до керівництва поліції з заявою про проведення службового розслідування з приводу неправомірних дій їх підлеглих.

Доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки ст. 122-4 КУпАП не містить ч. 4, яку зазначено у протоколі, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, однак вказана обставина не може суттєво вплинути на законність оскаржуваної постанови.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_3 притягнута до адміністративної відповідальності у тому числі й за ст. 122-4 КУпАП, тобто без застосування частини 4.

Оскільки, на момент розгляду справи, сплили визначені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суд правомірно закрив провадження по справі на підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, на думку апеляційного суду, постанова судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року є законною і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.М. Слива