№ 536/388/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2018 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський Олександр Олександрович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, і.п.н. НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 19 лютого 2018 року о 21 годині 50 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем НОМЕР_2 на а/д М-22 Полтава-Олександрія 99 км.

Огляд на стан спяніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат якого становить 1,35% проміле, що перевищує допустиму законом норму.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за адресою зазначено в протоколі.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про визнання вини, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 своїми протиправними діями порушив вимоги ч.1 ст.130 КУпАП та п.2.9а «Правил дорожнього руху України.»

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, а саме: довідки інспектору поліції ОСОБА_2 від 20 лютого 2018 року, ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме: п.28: позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП ( 80731-10 ). Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 147181, результатом тесту «Драгер», та письмовими поясненнями.

Помякшуюча відповідальність порушника обставина щире каяття.

Обтяжуючих відповідальність порушника обставин судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283,284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ « Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати стягнення у виді штрафу на користь держави 10200 гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352 гривні 40 копійок судового збору.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 10 діб.

СуддяОСОБА_3