АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/8554/17 Номер провадження 33/786/230/18Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. В. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Маліченко В.В., з участю: секретаря судового засідання Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 захисника Оніпка Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Полтави від 10 січня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Полтави, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн., з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 17.12.2017 року о 22 год. 20 хв. після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, будучи водієм автомобіля НОМЕР_1 вживав алкоголь до проведення медичного огляду уповноваженою особою з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія за допомогою алкотестеру «Драгер» у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.10 (є) ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати, а справу провадженням закрити через відсутність у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що об'єктива сторона правопорушення полягає у вживанні алкоголю водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю.

Під час медичного освідування працівники поліції переконали його про причетність до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тобто про факт ДТП дізнався від працівників поліції.

Крім того, понятим за фактом медичного обстеження була особа, якій належить ніби-то пошкоджений автомобіль, який особисто у своїх поясненнях вказав, що не бачив того, що саме ОСОБА_2 здійснив наїзд на припаркований автомобіль. Особі, якій ДТП завдано шкоду набуває статусу потерпілого і не може виступати понятим у справі, так як зацікавлений у даному питанні.

На день прийняття оскаржуваної постанови у суді першої інстанції відсутні відомості щодо інших складених протоколів про адміністративне правопорушення, які б свідчили про вчинення ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди.

Заслухавши пояснення апелянта на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Положеннями ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, і є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №088140 від 18.12.2017, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, та ОСОБА_6, які засвідчили факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, відеозаписом нагрудної камери патрульного поліцейського.

Доводи апелянта про те, що він не вчиняв ДТП спростовуються постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2018, згідно якої ОСОБА_2 був визнаний винний у тому, що 17.12.2017 о 22 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем Мерседес Бенц д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Дослідна,12 в м. Полтаві не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Хюндай Акцент д.н.з. НОМЕР_3, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та автомобілі отримали технічні пошкодження. Крім того, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди залишив місце ДТП., тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Допитані в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_5 підтвердили обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд апеляційної інстанції також враховує той факт, що апелянт намагався приховати факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4, 124 КУпАП, і посилався на відсутність фактів ДТП, та залишення місця ДТП.

Крім цього в матеріалах справи маються його письмові пояснення, де він визнає, що вчинив ДТП, поїхав з місця вчинення ДТП і після цього вживав алкогольні напої.

Також, суд вважає безпідставними посилання апелянта на особисту заінтересованість свідка ОСОБА_6, який був учасником ДТП, оскільки він не є потерпілим у даній справи, оскаржуваною постановою не вирішувалося питання щодо його прав та обов'язків.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2018 року стосовно відносно нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченк о