АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/459/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Скорін А.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ЖукО.В.,

розглянувши 26 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року про притягнення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2017 року постановою судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_3. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно з постановою 10 серпня 2017 року, о 02 годині, на 19 кілометрі автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Рено» д.н.з.НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить звільнити його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосувавши до нього такий захід громадського впливу, як розгляд трудового колективу.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 33 КУпАП не враховано дані про його особу, майновий стан і наявність обставин, які пом'якшують відповідальність.

Зазначає, що він працює водієм і його робота повністю пов'язана з постійними поїздками в іншій місцевості та перебуванням за кермом, дана робота є єдиним джерелом доходів його родини і позбавлення його права керування транспортними засобами призведе до втрати ним нормальних життєвих зв'язків, оскільки на його утриманні перебувають малолітній син ІНФОРМАЦІЯ_3 та матір пенсійного віку. Крім того, в результаті вчиненого ним правопорушення не настало тяжких наслідків, до адміністративної відповідальності притягується вперше, свою вину у вчиненому визнає та щиро кається, дані про грубе або систематичне порушення порядку користування правом керуванням транспортними засобами матеріали справи не містять.

Тому, накладене на нього адміністративне стягнення у виді 1 року позбавлення керування транспортним засобом є надто суворим і не відповідає даним про особу правопорушника.

На думку апелянта, судом першої інстанції не були з'ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для винесення правильного рішення. Так, 10.08.2017 о 02 годині він їхав до аптеки, оскільки у його матері різко підвищився тиск. В судовому засіданні суду першої інстанції він стверджував, що повідомляв працівників поліції про бажання пройти медичного обстеження в закладі охорони здоров'я, проте йому було відмовлено і запропоновано пройти його самостійно. Пройти огляд самостійно протягом 2 годин з моменту його зупинки працівниками поліції він не встиг, у зв'язку із складанням протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначив, що наполягає на своїх поясненнях щодо обставин події.

В судові засідання апеляційної інстанції ОСОБА_3 жодного разу не з'явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся належним чином, у тому числі через свого захисника - адвоката ОСОБА_5

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_5, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, переглянувши відеозапис, наданий поліцейськими, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_3 є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відеозаписі події.

З протоколу про адміністративне правопорушення БР№158231 вбачається, що на 19 кілометрі автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «Рено» д.н.з.НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення обличчя, почервоніння /обличчя/ очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 /а.с.2/

З відеозапису, наданого працівниками поліції суду апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків /а.с.14/.

В порядку ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським в присутності двох свідків, у разі незгоди водія з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Враховуючи викладене, вважаю, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

Застосування до ОСОБА_3 заходу громадського впливу і передачу матеріалів справи на розгляд трудового колективу не вважаю за доцільне.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук