РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/230/18
Провадження № 3/327/123/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.05.2018 року смт.Розівка

Суддя Розівського районного суду Запорізької області Антіпова Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , громадянина України, уродженця с. Талалаї, Погребещенського району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
за ч.1 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),
В С Т А Н О В И В :
Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , 25 квітня 2018 року о 23 годині 30 хвилин при виконанні службових обов`язків, перебував на території 3 десантно штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 у стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП України.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розглянути матеріали справи відносно нього без його участі, винним себе визнає (а.с. 11).
Згідно із ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадку, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справу.
Враховуючи, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про місце і час розгляду справи щодо нього, подав заяву, в якій просив проводити судове засідання за його відсутності, суд доходить висновку про можливість розгляду справи по суті у відсутність правопорушника.
Перевіривши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 172-20 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про військове адміністративне правопорушення № 117 від 27.04.2018 року, складеним командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_2 , про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП (а.с 1-3); висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 204 від 26.04.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння 0,9 проміле (а.с. 4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (а.с. 6-10); письмовими поясненнями та заявою правопорушника ОСОБА_1 (а.с. 5, 11).
Із встановлених фактичних обставин справи беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 при зазначених вище обставинах скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП. Вказані вище факти його вини є переконливими, достатніми, відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно досліджені під час судового засідання.
З огляду на вказане, дії ОСОБА_1 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно частини 2 статті 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинення наведеного вище правопорушення, при цьому вирішуючи питання про вид та розмір адміністративного стягнення, яке підлягає застосуванню до останнього, суд виходить з того, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та не оспорював фактичні обставини справи, є військовослужбовцем, пом`якшуючи чи обтяжуючи його відповідальність обставини відсутні.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу у мінімальному його розмірі, оскільки саме такий вид та розмір стягнення, враховуючи вищевикладені обставини, буде достатньою мірою відповідальності до особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з правопорушника, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статями 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-20, 221, 283, 284 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суд,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави, в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривен 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) грн. 40 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу.
Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою ст. 307 КУпАП України, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги через районний суд.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.
Суддя: Т.А. Антіпова