Справа №591/1332/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О.В.
Номер провадження 33/788/183/18 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/1332/18 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 22 березня 2018 року, якою на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1

за ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суддею безпідставно зроблено висновок про відмову від проходження ним огляду, він декілька разів продув прилад Драгер, однак останній нічого не показав. Він бажав їхати в медичний заклад, але працівники поліції не дозволили цього зробити. Протокол складався у його відсутність та ознайомитися з його змістом він не зміг, час вчинення правопорушення і час складання протоколу про адміністративне правопорушення різняться, а також у останньому відсутня суть допущеного правопорушення, що свідчить про невідповідність протоколу вимогам КУпАП.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 22.03.2018 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 08.03.2018 близько 05 год. 20 хв. в м. Суми по пров. Тихорецькому керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Вислухавши особу, яку було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД2 № 204680 від 08.03.2018, суддя суду першої інстанції дійшов висновку про те, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, млява мова, почервоніння очей), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення водієм ОСОБА_3 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об'єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3-4), згідно яких 08.03.2018 о 06 год. 00 хв. в їх присутності працівники поліції пропонували водієві автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_3 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився. Працівники поліції продемонстрували прилад всім присутнім (правопорушнику, свідкам, іншим поліцейським), дістали з набору запакований муштук, в присутності всіх розпакували його і детально пояснили ОСОБА_3, як і куди потрібно продувати. Останній декілька разів умисно, не дочекавшись звуку приладу про зупинку продування повітря, дочасно зупиняв продування, що унеможливлювало фіксацію результатів. Після цього працівниками поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження в лікарні огляду, на що водій погодився, але сісти до поліцейського автомобіля та проїхати у лікарню ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився. Всі ці дії відбувалися у їх безпосередній присутності. Працівники поліції також роз'яснили наслідки відмови від проходження медичного огляду і, що вони по закону будуть вимушені скласти протокол про адміністративне правопорушення за відмову водія від проходження огляду;

- рапортом працівника поліції Маги К.В. (а.с.2), відповідно до якого патрулюючи вулиці міста Сум вони помітили автомобіль НОМЕР_1, який на перехресті доріг повів себе дивно і здійснив маневр без увімкненого покажчика повороту. Зупинивши автомобіль вони виявили за кермом ОСОБА_3, у якого було відсутнє при собі водійське посвідчення та наявні ознаки алкогольного сп'яніння. Водій спочатку погодився пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», однак в результаті 2-х невдалих спроб відмовився в присутності свідків їхати до медичного закладу;

- відеозаписами з відеореєстратора автомобіля патрульної служби та нагрудних камер поліцейських (а.с.9), з яких вбачається, що 08.03.2018 близько 05 год. 20 хв. працівники поліції помітили автомобіль НОМЕР_1, який на перехресті доріг здійснив маневр без увімкненого покажчика повороту. Прослідувавши за автомобілем та зупинивши його, працівники поліції з третьої спроби з'ясували, що за кермом знаходився ОСОБА_3 Перевірити водійське посвідчення з'ясувалося, що водій при собі його не мав. На запитання працівника поліції, чи вживав алкоголь, водій повідомив, що так. На пропозицію пройти огляд за допомогою «Драгера» ОСОБА_3 погодився. Йому детально пояснили, як і куди потрібно продувати, але останній декілька разів умисно, не дочекавшись сигналу приладу про зупинку продування повітря, дочасно зупиняв продування, що унеможливлювало фіксацію результатів. Працівниками поліції було запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження в лікарні огляду на, що водій погодився, але виключно на своєму автомобілі. ОСОБА_3 пояснили, що не можуть йому дозволити це зробити, та запропонували сісти до поліцейського автомобіля і проїхати у лікарню, але він категорично відмовився. Всі дії відбувалися у присутності свідків. Працівники поліції також роз'яснили водію наслідки відмови від проходження медичного огляду. Протокол складався у присутності ОСОБА_3 із роз'ясненням останньому процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП. Йому було запропоновано розписатися в протоколі та отримати копію, однак він відмовився.

Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч.2 цієї норми Закону обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Крім того, наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 щодо фактичних обставин правопорушення, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у постанові судді.

Вказані вище показання ОСОБА_3 є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

Та факт, що ОСОБА_3 намагався декілька разів продути у спеціальний технічний засіб і той ніякого результату не показав, свідчить лише про те, що водій умисно не дотримувався інструкції щодо використання цього засобу, яка йому була доведена працівниками поліції.

Так, адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов'язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

У відповідності до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова у п.2.5 ПДР України, є визначена у ст.266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1408/27853 від 10.11.2015), п.6 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС і МОЗ України від 09.11.2015, зареєстрована в МЮ України за № 1413/27858 від 11.11.2015) і п.8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп?яніння і проведення такого огляду.

Згідно встановленої вказаним законодавством України процедури огляд водія на стан сп'яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку), а тому апеляційний суд не може прийняти до уваги твердження апеляційної скарги про порушення працівниками поліції установленого порядку огляду на стан сп?яніння, так як підстави, за яких огляд на стан сп?яніння може бути недійсним чітко визначені у законі і не узгоджуються з позицією ОСОБА_3, якому детально була роз'яснена процедура проходження огляду на стан сп'яніння.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги щодо часу складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ст.256 КУпАП не встановлює будь-яких обов'язкових часових термінів, в межах яких має складатися протокол про адміністративне правопорушення, тому сам по собі факт складення протоколу не одразу після вчинення правопорушення, а через деякий час після події ніяким чином не впливає на його допустимість як доказу та правильність його оформлення як процесуального документу.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не був поінформований про складання у відношенні нього протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами по справі.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення був розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв'язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_3 суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст.ст.268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 22 березня 2018 року відносно ОСОБА_3 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіРунов В. Ю.