АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/210/18 Справа № 702/60/18 Головуючий по 1 інстанції Чорненька Д. С.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 р. . м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., розглянувши матеріали адміністративної справи з участю правопорушника ОСОБА_3 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.02.2018 р. відносно ОСОБА_3, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Монастирищенського районного суду від 20.02.2018 р.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, -

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 352, 40 грн.

Відповідно до даної постанови, ОСОБА_3, 08 січня 2018 року о 23 год. 15 хв. керував автомобілем «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Центральна с. Тарнава Монастирищенського району Черкаської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати її, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він не керував транспортним засобом, а дії працівників поліції не відповідали вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_3, підтримавшого подану ним апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.

Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, а саме, що ОСОБА_3, 08 січня 2018 року о 23 год. 15 хв. керував автомобілем «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Центральна с. Тарнава Монастирищенського району Черкаської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наступними матеріалами справи:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серія АП2 № 426928 від 09.01.2018 р., де зазначено, що ОСОБА_3, 08 січня 2018 року о 23 год. 15 хв. керував автомобілем «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Центральна с. Тарнава Монастирищенського району Черкаської області, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2);

- даними Алкотесту Драгер № 6810 від 09.01.2018 р., де зазначено, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння - 1,25 % проміле (а.с. 1);

- даними акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_3 стан алкогольного сп'яніння становить 1,25 % проміле (а.с. 9).

Вказані вище обставини спростовують доводи ОСОБА_3 про відсутність в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що автомобілем керував не він, а його товариш ОСОБА_4, спростовуються матеріалами адмінсправи, також суд розцінює їх, в цій частині, як намагання ОСОБА_3 уникнути відповідальності за скоєне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку щодо доведеності вини ОСОБА_3 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_3 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_3 стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що підстав для зміни чи скасування постанови місцевого суду від 20.02.2018 р., про що ставить питання апелянт, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Монастирищенського районного суду Черкаської області від 20.02.2018 р., якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягненням судового збору на користь держави в сумі 352, 40 грн., - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3, - без задоволення.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Поєдинок