АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОсіповаО.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу захисника на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 30.07.2017 року о 14 год. 30 хв., в м. Києві по вул. Пирогівський шлях, 135, ОСОБА_1 керував моторолером «Хонда» без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Осіпов О.А., діючи в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати оскаржувану постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2017 року, а провадження в справі відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, який під час розгляду справи неповністю з'ясував усі фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, належним чином не дослідив наявні в матеріалах справи докази, не викликав в судове засідання свідків, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, внаслідок чого зазначене рішення судді не можна вважати законним та обґрунтованим.

Вважає, що проведення поліцейськими його огляду на стан сп'яніння, а також складання та оформлення відповідних матеріалів про вчинення ним адміністративного правопорушення здійснювалось з численними порушеннями норм діючого законодавства, якими передбачено конкретний порядок встановлення стану алкогольного або іншого сп'яніння, а також порядок дій у разі відмови від проходження такого огляду на місці події.

Вказує, що під час відмови ОСОБА_1 свідки були відсутні, які з'явились вже після складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, при цьому на вимогу останнього поліцейські відмовились надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки та після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу не запропонували йому пройти зазначений огляд в медичному закладі.

При цьому наголошує, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп'яніння, про що також зазначали і свідки відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_4, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи на обґрунтування апеляційних вимог, вважаю, що подана захисником апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчинення правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що 30.07.2017 року о 14 год. 30 хв. по вул. Пирогівський шлях, 135 в м. Києві його безпідставно зупинили працівники поліції, які почали стверджувати, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння та вимагати пройти огляд на стан сп'яніння, при цьому не повідомили йому жодних ознак такого сп'яніння, у зв'язку з чим між ними виник конфлікт, після чого працівники поліції склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що не вживає алкогольних напої та перебував у тверезому стані і не заперечував проти проведення його огляду на стан сп'яніння, однак на його вимогу надати технічну документацію на спеціальний технічний засіб працівники поліції йому відмовили, у зв'язку з чим він відмовився від проходження його огляду за допомогою даного приладу, а пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я поліцейські йому не пропонували.

При цьому наголошував, що під час його відмови пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, свідки були відсутні на місці події.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, висновок суду про його винуватість у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 30.07.2017 року серії БД №130089 (а.с. 1), в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував моторолером «Хонда» з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нерозбірлива мова), при цьому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; поясненнями цих свідків (а.с. 4), які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 4); розпискою ОСОБА_1, в якій останній власноруч зазначив, що зобов'язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння (а.с. 3) на підтвердження факту відсторонення водія ОСОБА_1 від керування моторолером «Хонда», а тому вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується даними відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 30), що 23.11.2017 року надійшов на запит апеляційного суду з Управління патрульної поліції в місті Києві, які повністю підтверджують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та спростовують твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків під час його відмови пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу та складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, доводи апелянта, що під час зупинки працівниками поліції ОСОБА_1 30.07.2017 року останній не перебував в стані алкогольного сп'яніння, а після відмови поліцейських надати необхідну підтверджуючу документацію на спеціальний технічний засіб, йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі, є безпідставними і не приймаються судом до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений не за керування ним транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а саме за відмову ОСОБА_1, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП і залучені працівниками поліції свідки засвідчили саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, а не перебування останнього в такому стані.

Що стосується апеляційних доводів захисника про те, що працівники поліції, в порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», на вимогу ОСОБА_1 не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки відповідно до пункту 5 розділу ІІ зазначеної Інструкції, інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп'яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та надання на вимогу відповідних технічних документів на цей засіб, здійснюється безпосередньо перед проведенням огляду на стан сп'яніння, однак як вбачається з пояснень ОСОБА_1 та відеозапису з відеореєстратора нагрудної камери працівника поліції (а.с. 30), він взагалі відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання захисника на ту обставину, що після відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, працівники поліції не запропонували йому пройти огляд в закладі охорони здоров'я для проведення огляду на стан сп'яніння, оскільки захисник не надав жодних доказів на підтвердження таких доводів.

Отже, наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про те, що його огляд на стан сп'яніння було проведено з порушенням процедури, передбаченої статтею 266 КУпАП.

За наведеного, постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

Апеляційний суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_5, наданих ним під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді від 10.10.2017 року, в яких останній зазначав, що перебував від ОСОБА_1 на відстані приблизно 10 метрів та бачив як раніше незнайомий йому водій моторолера сварився з працівниками поліції, однак чи пропонували вони ОСОБА_1 пройти огляд в медичному закладі він не чув, при цьому вказував, що не бачив у ОСОБА_1 жодних ознак алкогольного сп'яніння.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази, що містяться в матеріалах справи з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують апеляційні доводи його захисника щодо порушення поліцейськими процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп'яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП.

За наведеного, вважаю постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Осіпова О.А., подану в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/501/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.