Апеляційний суд міста Києва
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Тютюн Т.М. за участю ОСОБА_3 - особи, щодо якої винесено постанову, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. БрянкаЛуганської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 11 січня 2018 року о 0 годин 50 хвилин ОСОБА_3 на пр-ті Броварському, 32 в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Результат огляду на стан сп'яніння із застосуванням приладу газоаналізатор (алкотест) "Drдger" 0,25 ‰.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Як зазначає ОСОБА_5, суддя згідно з ст.ст.245, 252 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно не з'ясував обставини справи, дав невірну оцінку наявним у ній доказам, а також не звернув увагу на недотримання працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ ________________________________________________________________________________________

Справа № 33/796/1497/2018 Постанова винесена суддею Левко В.Б.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), якими регламентовано процедуру проведення огляду водія на стан сп'яніння, у зв'язку з чим вважає огляд недійсним.

Так, вночі 11.01.2018 року його зупинили працівники поліції за те, що він рухався без ввімкненого світла фар, що не відповідало дійсності. У зв'язку з цим виникла суперечка, йому запропонували пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу "Drдger", хоча підстав для цього не було, однак він погодився, оскільки був упевнений в тому, що тверезий. Спочатку прилад показав результат 0,0 ‰, а вдруге - 0,25 ‰, з чим він не погодився, а тому згідно з ч.3 ст.266 КУпАП такий огляд мав проводитися у закладі охорони здоров'я. На його прохання направити на огляд до закладу охорони здоров'я поліцейські відмовили і сказали, що ніхто вже нікуди їхати не буде. Про незгоду з результатами огляду він зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, а також це підтвердив свідок ОСОБА_6 Тому згідно з ч.3 ст.266 КУпАП такий огляд мав проводитися у закладі охорони здоров'я.

Звертає увагу і на те, що огляд проводився за допомогою спеціального технічного засобу "Alcotest 6820", який не сертифікований та не дозволений для використання, оскільки відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 і захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Цих вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при винесенні постанови не дотримано.

Зазначаючи про те, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, роздруківці спеціального технічного засобу "Drдger", акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, поясненнях свідків, суддя залишив поза увагою пояснення правопорушника про недотримання працівниками патрульної поліції вимог закону при проведенні огляду, чим допустив неповноту та однобічність з'ясування обставин справи.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 11 січня 2018 року о 0 годин 50 хвилин ОСОБА_3 на пр-ті Броварському, 32 в м. Києві керував автомобілем НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9 "а" Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан сп'яніння проводився на місці зі згоди водія із застосуванням приладу "Drдger" в присутності двох свідків. Результат огляду 0,25 ‰.

У відповідності з актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом тесту приладу "Alcotest 6820" "Drдger" вміст алкоголю у видихуваному повітрі станом на 01:01 годину 11.01.2018 року становив 0,25 ‰.

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у письмових поясненнях підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_3 погодився пройти перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу "Drдger", і, відповідно результат тесту.

Слід не погодитися з доводами апеляційної скарги про недопустимість результатів огляду із застосуванням газоаналізатора "Alcotest 6820", який не зазначено в Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженому наказом МВС України від 01.03.2010 року № 33.

Відповідно до вимог п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Газоаналізатор "Alcotest 6820" виробництва компанії Drдger Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, занесений до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки за номером У788-14, і сертифікований (сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки № UA-MI/2-4574-2014 від 01.09.2014 року). Що ж стосується відповідного переліку технічних засобів, то він використовується в підрозділах Державтоінспекції МВС. Оскільки Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП не є структурним підрозділом Державтоінспекції МВС, дія переліку на нього не поширюється.

Водночас, твердження про недотримання працівниками поліції процедури та порядку огляду на стан сп'яніння є обґрунтованими.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 дав пояснення про обставини проведення його огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі. Такі ж пояснення він дав і в суді першої інстанції.

Пояснення ОСОБА_3 узгоджуються з даними протоколу про адміністративне правопорушення, у графі якого "Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" він власноручно зазначив про свою незгоду з показниками приладу "Drдger", і поясненнями свідка ОСОБА_6, який в суді першої інстанції, крім того, що він засвідчив проходження огляду, додав, що ОСОБА_3 не погоджувався з його результатами.

Згідно з ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Процедура направлення поліцейськими водія для проведення огляду на стан сп'яніння до найближчого закладу охорони здоров'я у разі незгоди з його результатами на місці зупинки передбачена також п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103, п.7 Розділу І Інструкції.

Згідно з ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Таким чином апеляційним судом встановлено, що при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння працівниками патрульної поліції не було дотримано передбаченої законом та підзаконними актами процедури, адже за наявності передбачених для того підстав він до закладу охорони здоров'я направлений не був.

У зв'язку з цим огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням технічних засобів є недійсним, а дані в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результаті тесту та протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП, є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в обґрунтування висновків суду.

При цьому висновки судді місцевого суду, який відкинув пояснення ОСОБА_3 з тих підстав, що в матеріалах справи відсутні підтвердження, що він пропонував та згодний був пройти огляд на стан сп'яніння, не ґрунтуються на вимогах закону.

Обов'язок направити водія на огляд на стан сп'яніння у разі його незгоди з результатами огляду на місці покладено на посадових осіб Національної поліції, і особа не повинна пропонувати працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві виконувати належним чином їхні посадові обов'язки.

Згідно з ч.2 ст.255 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Тому саме уповноважені посадові особи Національної поліції мали надати докази, про які зазначив суд. Оскільки допустимі докази в справі відсутні, і відеозапис нагрудної камери (відеореєстратора) працівника Управління патрульної поліції в м. Києві у зв'язку з пошкодженням камери надано не було, суд згідно з ст.62 Конституції України повинен був витлумачити усі сумніви на користь особи, а не перекладати на ОСОБА_3 тягар доказування своєї невинуватості.

Оскільки постанова судді місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального права, і під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що в справі відсутні докази, які б доводили винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.М. Тютюн