АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/446/18 Головуючий у І-й інстанції Єдаменко С.В.
Справа № 203/4727/17-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово непрацюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції, 17 грудня 2017 року о 00 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, по вул. Січеславській Набережній 17 в м. Дніпро з явними ознаками алкогольного спяніння. При проведенні огляду в присутності свідків було встановлено, що ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного спяніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер». Своїми вказаними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати, справу направити до Дзержинського міського суду Донецької області для здійснення розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги свого клопотання, апелянт зазначає, що ним своєчасно було подано первинну апеляційну скаргу без пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження, оскільки справу було розглянуто без участі ОСОБА_2, копію рішення суду першої інстанції від 30.01.2018 року було ним отримано лише 15.02.2018 року, а апеляційну скаргу було подано 21.02.2018 року, що підтверджується матеріалами провадження. Разом з тим, судом апеляційної інстанції рішенням від 15.03.2018 року було безпідставно повернуто зазначену апеляційну скаргу, а тому на даний час ним пропущено строки апеляційного оскарження з поважних причин.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, захисник зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, постановленою в порушення вимог КУпАП.

Вказує, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено та встановлено всіх обставин справи, у звязку з чим ОСОБА_2 безпідставно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначає, що суд першої інстанції здійснив розгляд провадження за відсутності його підзахисного незважаючи на наявність заяви про перенесення розгляду справи від 09.01.2018 та клопотання від 30.01.2018 року про направлення даного провадження до Дзержинського міського суду Донецької області у звязку з фактичним місцем проживанням ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, що є територією Ленінського району м. Донецька, підсудність якого на даний час перенесена до вищевказаного суду.

Апелянт також зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив його підзахисному у задоволенні поданого ним клопотання, оскільки останній належним чином обґрунтував його та зазначив поважні причини для направлення даного провадження до іншого суду. У зв'язку з цим судом було грубо порушено вимоги КУпАП та Конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення захисника ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання захисника про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що як він, так і ОСОБА_2 при винесенні згаданої постанови не були присутні та отримали її копію за межами строку апеляційного оскарження, підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованим результатом тесту; розпискою ОСОБА_3 про отримання автомобіля НОМЕР_1, належного його другу, для доставки за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт перебування водія ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння підтверджений вищезазначеними належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Посилання апелянта на незаконність розгляду справи за відсутності його та його підзахисного не спростовують правильності оскаржуваної постанови по суті та не можуть бути підставою для її скасування. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не тільки був повідомлений про день та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, але й у вказаний день особисто з'явився до суду і подав заяву про направлення справи до іншого суду, після чого від участі у судовому розгляді ухилився.

Доводи апелянта щодо необхідності направлення справи до іншого суду є безпідставними, оскільки, як було правильно встановлено судом першої інстанції, положеннями ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачена можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, як за місцем його вчинення, так і за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання правопорушника. Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення будь-яким судом першої інстанції, що відповідає одному із вказаних критеріїв, належить вважати таким, що відповідає вимогам закону. Натомість положеннями КУпАП особі, що притягується до адміністративної відповідальності, не надане право обирати один із вказаних судів на свій розсуд, як не передбачена і процедура передачі справи про адміністративне правопорушення між судами, яким вона підсудна, за будь-чиєю ініціативою.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Строк апеляційного оскарження поновити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_4