Справа №592/1015/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Косолап М. М.
Номер провадження 33/788/187/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 і ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,4 грн., -

В С Т А Н О В И В:

З постанови судді вбачається, що 29 січня 2018 року о 12 год. 40 хв. у м. Суми по вул. Романа Атаманюка, 57, ОСОБА_3, керуючи автомобілем Geely JL 7162, реєстраційний номерНОМЕР_1, не надав переваги в русі автомобілю Skoda Fadia, 1,4, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який наближався з правого боку та скоїв зіткнення, внаслідок чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень, чим порушив вимоги п. 10.11 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 29 січня 2018 року о 12 год. 40 хв. у м. Суми по вул. Романа Атаманюка, 57, ОСОБА_3 керував автомобілем Geely JL 7162, реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 не погоджується з прийнятим судовим рішенням, посилається на його незаконність і вважає, що суд не повно з'ясував усі фактичні обставини справи та просив скасувати постанову і закрити провадження.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що автомобілі рухалися назустріч один одному по своїх смугах і траєкторії їх руху не могли перетинатися, а п. 10.11 ПДР застосовується лише тоді, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами. Вважає, що у нього не було обов'язку пропускати автомобіль ОСОБА_4, який рухався назустріч та безпідставно керувався правилом правої руки.

Крім того, заперечує, що в момент зіткнення автомобілів він перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Про день та час розгляду справи у порядку апеляційної процедури учасників було проінформовано, однак в судове засідання не з'явились, а їх участь в розгляді суддею апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколах про адміністративне правопорушення від 29.01.2018 року серії БД № 136959, від 29.01.2018 року серії БД № 136958, які за своїм змістом відповідають вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликають; схемою місця ДТП від 29.01.2018 р. (а.с. 26); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 29.01.2018 р., в яких йдеться про те, що у їх присутності водію ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального приладу Drager Alcotest, на що останній відмовився та побажав пройти такий огляд в медичному закладі ( а.с. 4-5), висновком Сумського обласного наркологічного диспансеру від 29 січня 2018 року щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння ( а.с. 3), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, щодо обставин події (а.с.19), поясненнями ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4, наданими у суді першої інстанції щодо скоєного ДТП, що належним чином досліджені суддею.

Тому доводи ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння є безпідставними і спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу і посилання апелянта на те, що у нього не було обов'язку пропускати автомобіль ОСОБА_4, що обумовлено правилом правої руки.

Так, згідно п.10.11 Правил дорожнього руху, у разі, коли траєкторії руху транспортних засобів перетинаються, а черговість проїзду не обумовлена цими Правилами, дати дорогу повинен водій, до якого транспортний засіб наближається з правого боку.

Як убачається із схеми ДТП доданої до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3, автомобіль, яким керував ОСОБА_4, знаходився з правого боку по відношенню до автомобіля, яким керував ОСОБА_3

Жодних заперечень або зауважень при складанні та підписанні вказаної схеми від учасників пригоди не надходило.

Таким чином судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок про невідповідність дій водія ОСОБА_3 вимогам п. 10.11 Правил дорожнього руху України, оскільки він, керуючи автомобілем по вул. Романа Атаманюка в м. Суми, яка не має дорожніх знаків, не надав дорогу транспортному засобу під керуванням ОСОБА_4, який наближався з правого боку, а тому висновок судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - є обґрунтованим .

Суддею під час розгляду справи належним чином з'ясовано обставини вчинених правопорушень на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч. Жодних нових допустимих доказів, що давали б підстави для обґрунтованих сумнівів у вірогідності зібраних у справі доказів, апеляційному суду не надано.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 місцевим судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин справи та особи правопорушника, і є розмірним до вчиненого і справедливим.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Таким чином вважаю, що стягнення за вчинення інкримінованих апелянту адміністративних правопорушень, вірно визначено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто - ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 вчинив кілька адміністративних правопорушень і ці провадження розглянуті одночасно.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 12 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.