Справа № 304/502/18
Провадження № 3/304/155/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, водія ТОВ «Укрпромінвест-Мукачево»,

за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 061211 від 03 квітня 2018 року, ОСОБА_1 ставиться за вину те, що він 03 квітня 2018 року біля 14.45 год. по вул. Ужанській у м. Перечин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора, чим порушив вимоги п. 20.5 «в» Правил дорожнього руху України.

Зазначені дії ОСОБА_1 поліцейським СРПП №3 Перечинського ВП сержантом поліції ОСОБА_2 кваліфіковано за ч. 2 ст. 123 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надано протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 061211 від 03 квітня 2018 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він проїхав залізничний переїзд після того, як проїхав поїзд. Потім його зупинили працівники поліції, які, не зважаючи на надані ним пояснення про те, що Правила дорожнього руху порушені не були, склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Про незгоду з таким він одразу ж зробив відповідну відмітку. Відтак вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 123 КУпАП передбачає відповідальність за в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

Згідно п. 20.5 «в» ПДР України, порушення якого ставиться за вину ОСОБА_1, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Оскільки у судовому засіданні ОСОБА_1 спростував факт порушення ним Правил дорожнього руху, про який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №061211 від 03 квітня 2018 року, а також враховуючи те, що будь-яких інших належних та допустимих доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину, у матеріалах справи немає й у судовому засіданні не встановлено, тому суддя вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів та іншими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 245, 247, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 304/502/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 123 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності через місцевий суд, який виніс постанову, до Апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:ОСОБА_3