Справа № 500/1995/18 Провадження № 3/500/587/18
Провадження № 3-500/588/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з Ізмаїльського відділу поліції ГУНП в Одеській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючої, мешкає за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Краснодонська, б. 78

про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії БД № 406790 від 03.04.2018 року та серії БД № 406789 від 03.04.2018 року, що складені відносно ОСОБА_1, яка 30.03.2018 року о 13 голині 00 в м. Ізмаїлі по вул. Комерційна навпроти будинку № 51 а, керуючи автомобілем «AUDI A 4», д/н НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом скоїла наїзд на припаркований по заду автомобіль НОМЕР_2, після чого залишила місце ДТП. Внаслідок ДТП автомобіль та будівля отримали механічні пошкодження.

Відповідно до п. 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоровя; ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред'явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об'їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Також, своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 вищезазначених правил, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушила п. п. 2.10, 10.1 Правил дорожнього руху, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Крім цього, ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення передбачене ст. 122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні,

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою свою вину у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень визнає та просить справу розглянути за її відсутності.

Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім визнання своєї винності притягненою ОСОБА_1 її винність у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень також підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених судом, а саме протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 406790 від 03.04.2018 року та серії БД № 406789 від 03.04.2018 року та іншими матеріалами справи.

Судом було розглянуто обидва протоколи про адміністративне правопорушення, та накладено стягнення відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, а саме якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються обставини згідно ст. ст. 33-35 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, з урахуванням чого застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

Крім того вважається за необхідне в силу ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року (зі змінами), а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 36, 122-4, 124, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн. 40 коп. зарахувавши його до спеціального фонду державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: ОСОБА_2