"06" квітня 2018 р. Справа № 363/254/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2018 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., розглянувши матеріали які надійшли з Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у КП КОР «Поліфаст» менеджером з реклами, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2018 року о 21 годині 10 хвилин в Київській області, Вишгородського району в с. Лютіж, по вул. Урочище Поле,1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Зазначеними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП, зокрема, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного спяніння. Надав письмові пояснення з даного приводу та зазначив, що він самостійно не проходив огляд на стан сп'яніння в медичному закладі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 17.01.2018 року йому зателефонувала мати та повідомила, що його брата ОСОБА_1 затримали працівники поліції та мають доставити до Вишгородської ЦРЛ, оскільки мають підозру, що він керував автомобілем у стані спяніння. Надав письмові пояснення з даного приводу, які містяться в матеріалах справи.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона є матірю ОСОБА_1, та вони разом проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 17.01.2018 року вона перебувала за адресою свого проживання разом із сином, який весь час був поряд з нею. Протягом дня її син алкогольних напоїв або наркотичних засобів не вживав. Близько 21 години її син поїхав заправити автомобіль НОМЕР_2 до АЗС «БРСМ», яка знаходиться близько 1 км від їх дому. Вказала, що її син був відсутній близько години, зателефонувавши йому, вона виявила, що він телефон забув двома. Вона пішля до цієї заправки пішки, оскільки почала хвилюватися, в лісі неподалік від будинку вона зустріла патрульний автомобіль, що рухався назустріч. Патрульні зупинили автомобіль, в якому був її син також, і вони підїхали до їхнього будинку. Вказала, що її син сидів на задньому сидінні в кайданках, поряд з ним був їхній пес. Вона винесла документи на автомобіль НОМЕР_2, забрала собаку та віддала телефон синові. Патрульні повідомили, що повезуть її сина на освідування до Вишгородської ЦРЛ. Після цього, вона зателефонувала ОСОБА_3, який є також її сином, та повідомила, що ОСОБА_1 затримали і везуть до Вишгорода. Коли минула майже година, їй зателефонував патрульний та повідомив, що вони привезли її сина додому та можуть підвезти її до автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює на АЗС «БРСМ» у с. Лютіж Вишгородського району Київської області на посаді помічника оператора. Повідомив, що в його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, після чого працівники поліції заповнили протокол в якому він підписався там пішов. Крім того, він підтверджує, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан спяніння у лікарні, однак останній відмовився також. ОСОБА_1 вів себе неадекватно, від нього не було запаху алкоголю, напевно він був у наркотичному стані. Також повідомив, що ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння в його присутності, та присутності свідка ОСОБА_6, кайданок на руках ОСОБА_1 не було.

Допитаний в судовому засіданні інспектор Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 пояснив, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Пояснив, що із АЗС «БРСМ» в с. Лютіж Вишгородського району Київської області виїжджав автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 з вимкненим світлом. Вони на службовому автомобілі поїхали за ним, після чого побачили, що він зїхав вниз на габаритах. Коли він зупинився, вони вийшли із службового автомобілю та під час спілкування з ОСОБА_1 почули нечітку мову, зіниці його очей не реагували на світло. Документів у ОСОБА_1 з собою не було, останній повідомив їх, що без юриста він не будить проходити огляд на стан спяніння. Після чого вони поїхали в с. Лютіж, Вишгородського району Київської області за місцем проживання ОСОБА_1 за його документами, які їх винесла мати ОСОБА_1 Пояснив, що вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан спяніння у лікаря Вишгородської ЦРЛ, однак останній відмовився в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5, після чого був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні також було оглянуто відеозапис з місця вчинення адміністративного правопорушення, із якого було видно, що у ОСОБА_1 була порушена мова та координація його рухів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, що був складений у присутності правопорушника, заперечень та зауважень від останнього в протоколі не зазначено, письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, поясненнями свідка ОСОБА_5, в присутності якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, поясненнями інспектора Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7, який складав вказаний протокол, оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення.

До пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд ставиться критично, оскільки вони є близькими родичами правопорушника ОСОБА_1, та можуть мати намір приховувати факт дійсного перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння.

Крім того, ні ОСОБА_1, ні його захисником ОСОБА_8 суду не було надано висновку медичного закладу з спростуванням викладених обставин вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме факту відсутності вживання останнім наркотичних речовин та препаратів, не надано доказів на підтвердження їх стверджень щодо протиправних дій працівників поліції щодо одягнення кайданок та порушення прав ОСОБА_1

Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_1, які виразилися в порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, правильно кваліфіковані за частиною 1 статтею 130 КУпАП; вину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин вчинення правопорушення, вважаю, що адміністративним стягненням, необхідним для виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобіганню вчиненню ним нових правопорушень повинна бути міра відповідальності у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах санкції статті, за якою він притягується до відповідальності.

Відповідно до статті 40 -1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі, передбаченому ЗУ «Про судовий збір».

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок на користь держави.

Постанова суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі 10 днів.

Суддя М.Б. Баличева