Справа № 526/364/18
Провадження № 3/526/108/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року суддя Гадяцького районного суду Полтавської області Максименко Л.В. розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Старшого державного виконавця Гадяцького районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, РНОКПП НОМЕР_1,

за ст. 1831 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 не сплачує аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які зобов'язаний сплачувати відповідно до рішення Гадяцького районного суду від 21 листопада 2001 року по справі № А-107/2001, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та становить за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 року 7123,75 грн., загальний розмір заборгованості станом на 28.02.18р. становить 27707,37 грн.

ОСОБА_2 в суд не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення в матеріалах справи,, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст. 268 КУпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається судом за відсутності належним чином повідомленої особи, якщо від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи. Враховуючи, те що ніяких клопотань на адресу суду про відкладення розгляду справи не надходило, а також, беручи до уваги те, що судом було вжито всіх заходів для повідомлення ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за його відсутності.

Вина ОСОБА_2 підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності, згідно ст.251 КУпАП:

- протоколом про адміністративне правопорушення № 2 від 06.03.2018 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів;

- виконавчим листом А-107-2001 від 21.11.2001 року виданим Гадяцьким районним судом, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів на дитину, починаючи з 13 листопада 2001 року до повноліття;

- постановою Гадяцького районного відділу держаної виконавчої служби відкрито виконавчого провадження з виконання виконавчого листа А-107 виданого 21.11.2001 Гадяцьким райсудом ;

- розрахунком заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні, відповідно до якого заборгованість ОСОБА_2 по аліментам станом на 28.02.18 року становить 27707,37 грн.

Судом встановлено, що адміністративне правопорушення, передбачене статтею 1831 КУпАП, є триваючим і характеризуються тим, що особа яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу і увесь цей час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов'язків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення адмінправопорушення. Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність ( частина 1 ст.9 КУпАП).

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до частини другої статті 68 Конституції України незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до частини першої ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Так, Законом України від 07.12.2017 року № 2234-VII " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованість зі сплати аліментів, який набрав чинності 06.02.2018 року, було доповнено КУпАП статтею 183-1, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового стягнення.

Відповідно до положень ст.5 протоколу №7 до Конвенції «Про захист прав людини та осноположних свобод» (ETS №17) подружжя мають рівні права та рівну відповідальність приватно - правового характеру у відносинах між собою та зі своїми дітьми в тому, що стосується вступу в шлюб, під час перебування в шлюбі та при його розірванні. Дана стаття не перешкоджає державі приймати такі міри, які необхідні для дотримання інтересів дітей.

Специфічною є дія нового закону щодо правопорушень і правовідносин, які виникають внаслідок їх вчинення. Новий закон, як правило поширюється на ті триваючі правопорушення, які розпочались до набрання ним чинності і завершились після цього. На практиці питання про застосування щодо триваючих правовідносин того чи іншого положення закону можуть виникнути досить часто і цей принцип не може тлумачитися як такий, що забороняє пряму дію або застосування цього закону до фактів і правовідносин, які виникли або тривають після набрання законом чинності. Тому чітке врегулювання відповідних питань у тексті закону є однією з імперативних вимог законодавчої техніки.

Частиною 11 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, виконавець роз'яснює стягувачу право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинене кримінальне правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

Частиною 2 статті 7 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» передбачено, що ця стаття не є перешкодою для судового розгляду, а також для покарання будь-якої особи за будь-яку дію чи бездіяльність, яка на час її вчинення становила кримінальне правопорушення відповідно до загальних принципів права, визнаних цивілізованими націями.

В судовому засіданні не надано відомостей про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей, тому для суду відсутні перешкоди для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, незважаючи на те, що це різні види юридичної відповідальності, хоча і мають однаковий обєкт правопорушення - це права неповнолітніх дітей та предмет правопорушення - це кошти.

Відповідно до ч.12 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження« передбачено, що саме за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець складає протокол про вчинення боржником адміністративного правопорушення, передбаченого ст.1831 КУпАП України про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Враховуючи вищевикладене, у випадку, якщо на момент набрання чинності Законом у особи наявна заборгованість за несплату аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання, то така особа після набрання чинності Законом має вжити необхідні заходи, щодо погашення такої заборгованості, а у разі невжиття відповідних заходів з погашення заборгованості така особа має нести адміністративну відповідальність за ст.1831 КУпАП.

Вважаю, що в діях ОСОБА_2 є склад правопорушення передбаченого ст. 1831ч.1 КпАП України несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Виходячи з матеріалів справи, тяжкості вчиненого правопорушення, відношення до скоєного, вважаю, що ОСОБА_2 слід піддати стягненню у вигляді суспільно корисних робіт, так як саме таке адміністративне стягнення буде необхідним і справедливим з метою запобігання вчинення правопорушень в подальшому.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352.40 гривень.

Керуючись ст.ст. 1831ч.1, 401, 221, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

- ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 1831 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді суспільно корисних робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд, строк предявлення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Л. В. Максименко