АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_317.10.2017 року о 03 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Академіка Заболотного в м. Києві у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 ПДР України. Огляд на стан сп'яніння проводився з використанням алкотестера Драгер, результат тесту - 0,31 проміле.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, адвокат ОСОБА_2 подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Мотивуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, а суд прийняв рішення без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Зокрема зазначає, що ОСОБА_3 не визнав факт перебування у стані алкогольного сп'яніння, а результати огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу Драгер з урахуванням висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 11.12.2017 не доводять наявність у нього стану сп'яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Постанова судді місцевого суду про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та роздруківці результату огляду з використанням спеціального технічного засобу Драгер 6820.

Однак, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 заперечив викладені в протоколі обставини та надав пояснення, що відповідають апеляційній скарзі, зауваживши, що він перебував у тверезому стані, з результатом проходження огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу не погодився, однак працівники поліції не роз'яснили йому право пройти огляд на стан сп'яніння в медичному закладі та наслідки притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП. За порадою поліцейських написав в протоколі прохання про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу. Те, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, крім штрафу, обов'язкове стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, йому стало відомо пізніше.

Поліцейський Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП НП України Буднік І.С., а також свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до апеляційного суду не з'явились та пояснення не надали.

На запит Апеляційного суду м. Києва з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Києві надійшла відповідь № 8187/41/11/2-2018 від 27.03.2018 про те, що відеозапис із нагрудних відеокамер надати неможливо через закінчення терміну зберігання.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів того, що працівники поліції роз'яснили ОСОБА_3 право пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я у разі незгоди останнього з результатами огляду на місці, в матеріалах справи не має.

Відповідно до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч.4 ст.256 КУпАП при складанні протоколу обов'язок роз'яснення прав особі, яка притягається до відповідальності, покладається на особу, яка складає протокол.

Отже водій транспортного засобу за наявності у поліцейських підозр щодо його перебування у стані алкогольного сп'яніння або у разі незгоди з результатами огляду за допомогою технічного приладу, має право пройти огляд на стан сп'яніння у закладах охорони здоров'я, а на працівників поліції покладається обов'язок роз'яснити водію це право.

Всупереч вимогам закону поліцейськими не було роз'яснено ОСОБА_3 право пройти огляд на стан сп'яніння у закладах охорони здоров'я.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.294, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.01.2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200, 00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - скасувати.

Провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя