ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
13 квітня 2018 рокуСправа №: 695/237/18
Номер провадження 3/695/255/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Середа Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, х. Малинівщина, Золотоніського району Черкаської області

за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 27.01.2018 року серії БР №052741 ОСОБА_1 27.01.2018 року, о 23 год. 45 хв. на88 км. автодороги Бориспіль-Запоріжжя, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння , у встановленому порядку водій в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину не визнав та заперечив проти обставин викладених в протоколі, крім того зазначив, що один із свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є працівником поліції.

Суддя вивчивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається із диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП покарання наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю

Згідно п. 1 спільного наказу МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Ознаки алкогольного спяніння визначені п. 3 вказаної Інструкції, однак самі ознаки такого спяніння в протоколі не зазначені.

Свідки до суду для надання пояснень не зявилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку визначеному законом.

Згідно письмових пояснень свідків, останні були присутніми під час складення адміністративних матеріалів на ОСОБА_1 та він в їх присутності визнав, що вживав спиртні напої, але від проходження медичного огляду в установленому порядку на стан спяніння відмовився.

Про свою відмову від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі зазначив і сам ОСОБА_1 в своїх поясненнях, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином суддею вбачається, що ОСОБА_1 відмовився лише від огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя.

Згідно п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналізуючи вказані нормативні акти суддя приходить до висновку, що поліцейський зупинивши ОСОБА_1 та помітивши в нього ознаки алкогольного спяніння мав запропонувати йому пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою відповідного технічного пристрою, і лише в разі незгоди водія із проведенням такого огляду доставити його до найближчого закладу охорони здоровя для проведення огляду на стан спяніння.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження тільки медичного огляду поліцейський мав проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, як це передбачено п. 1 Розділу ІІ вказаної інструкції.

Окрім того згідно п. 7 Інструкції установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Таким чином вбачається, що особа маючи ознаки алкогольного спяніння може мати рівень алкоголю в крові менше 0.2 проміле, що в свою чергу виключає можливість притягнення останньої до адміністративної відповідальності.

Огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу не проводився, а тому вимоги вказаної Інструкції порушено.

Визнання ОСОБА_1 факту вживання слабоалкогольних напоїв, про які останній зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, не може слугувати підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки цифровий показник проміле алкоголю в крові може бути менше 0.2 проміле, а пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу ОСОБА_1 не пропонувалось.

Також суддя бере до уваги, що один із свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення є працівником поліції, що виключає обєктивність пояснень останнього та не може вважатися судом належним доказом.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суддя враховує, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином суддею встановлено, що працівниками поліції при складенні адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення вимог чинного законодавства дотримано не було, а один із свідків є працівником поліції, що створює сумніви щодо обєктивності його пояснень.

Отже суддя, вивчивши матеріали справи та враховуючи положення ст. 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.130 КУпАП, а тому адміністративна справа відносно нього підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП..

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 283, 284, 247 п.1 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів.

Суддя Середа Л.В.