Справа № 741/290/18 Головуючий у 1 інстанції Дикий В. М.
Провадження № 33/795/166/2018
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 14 лютого 2018 року, близько 19.20 год., ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки «Хюндай акцент», д.н.з. НОМЕР_1, по кризі річки Носівочка, а потім по берегу річки, що примикає до вул. Центральна м. Носівки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вказав на неодноразові порушення працівників поліції, як при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, так і при фіксації процесу складання протоколу, а також порушено порядок доставляння його до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння. Зазначив, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не може бути доказом, оскільки такий запис було надано на з'ємному технічному носії - флешці, і зі змісту даного відеозапису убачається його вибірковість, у той час як відеофіксація правопорушення та складання протоколу повинна бути безперервною. Крім того, свідки, вказані у судовому рішенні не є легітимними і не ототожнюються із свідками, вказаними у протоколі. Також зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього про порушення п.2.5 ПДР, в той час як місцевий суд визнав його винним у порушенні п.2.9 «а» ПДР.

Дослідивши апеляційну скаргу; заслухавши пояснення ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння (порушення вимог п.2.9а ПДР України), а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння (порушення вимог п.2.5 ПДР України).

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №033076 від 14.02.2018 року, ОСОБА_1, 14 лютого 2018 року, близько 19 год. 20 хв., керував автомобілем марки «Хюндай акцент», д.н.з. НОМЕР_1, у

м. Носівка по вул. Центральна, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей); від проходження, відповідно до встановленого порядку, медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У той час, місцевим судом ОСОБА_1 фактично було визнано винним у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння і притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення останнім вимог п.2.9а ПДР України.

Тобто, під час судового розгляду, формулюючи обставини правопорушення, які суд вважав встановленими, місцевий суд вийшов за межі суті адміністративного правопорушення, за вчинення якого був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, що свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 є склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (порушення вимог п.2.9а ПДР України), його винність доведена і є підстави для застосування щодо нього адміністративного стягнення, не ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному дослідженні обставин справи та є помилковим.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Відтак, ураховуючи, що суд першої інстанції необґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, тобто, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 29 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, у зв'язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний