Справа №576/103/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 33/788/178/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2018 року м. Суми

Суддя Апеляційного суду Сумської області Олійник В. Б. , з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення ОСОБА_3, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 16 березня 2018 року, відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 16 березня 2018 року, ОСОБА_3 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, у звязку з тим, що 13 січня 2018 року ОСОБА_3, о 5 год. 12 хв., рухаючись по вул. Пушкіна у м. Глухів, Сумської обл. керував автомобілем марки «Фольсваген», реєстраційний № НОМЕР_1, маючи ознаки алкогольного спяніння, при цьому від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Свої апеляційні вимоги ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що він був безпідставно зупинений працівниками поліції, оскільки він, не порушуючи Правил дорожнього руху, підвозив трьох осіб які знаходились у нетверезому стані.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Алкотестер Драгер» від відмовився у звязку з тим, що скінчився термін дії сертифікату відповідності зазначеного приладу.

ОСОБА_3 також вказує, що він мав намір поїхати на власному автомобілі для проходження огляду на стан алкогольного спяніння до закладу охорони здоровя, однак не зміг цього зробити, оскільки його автомобіль не завівся. Тоді він з дозволу патрульного поліцейського закрив автомобіль та направився за адресою свого проживання для того, щоб взяти інший акумулятор та спробувати завести автомобіль, а коли повернувся, то поряд з автомобілем нікого не було.

Також ОСОБА_3 зазначає, що протокол за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно нього був складений за його відсутності, тому він є неналежним доказом.

Посилається ОСОБА_3 і на те, що суд першої інстанції не допитав усіх свідків, що свідчить про упередженість судового розгляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 про підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріли справи, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи судом було встановлено, що 13 січня 2018 року, о 5 год. 12 хв., ОСОБА_3, рухаючись по вул. Пушкіна у м. Глухів, керував автомобілем марки «Фольсваген», реєстраційний № НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2, маючи ознаки алкогольного спяніння, при цьому від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння з застосуванням технічного засобу та у медичному закладі відмовився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні суддею доказів по справі, а саме, протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_3 (а. с. 2), пояснень до зазначеного протоколу свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а. с. 4 5 ), відеозаписами наданими Управлінням патрульної поліції в м. Суми ( а. с. 15 ).

Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_3 у порушенні ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України є повністю доведеною.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що закінчився строк сертифікації газоаналізатора «Алкотестер Драгер», то суд апеляційної інстанції знаходить їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_3 не проходив огляд на стан спяніння за допомогою вищезазначеного приладу і застосовується до нього адміністративне стягнення не за керування транспортним засобом у нетверезому стані, а за відмову від огляду на стан алкогольного спяніння, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся від огляду на стан алгокольного спяніння у закладі охорони здоровя, оскільки із наявної у матеріалах справи відеофіксації порушення ( а. с. 15 ) вбачається, що ОСОБА_3 відмовився їхати до закладу охорони здоровя для проведення огляду на стан алкогольного спяніння.

Відеозаписом також підтверджується той факт, що протокол про адміністративне правопорушення був складений у присутності ОСОБА_3, тому твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_3 про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення він був відсутній та не був повідомлений про його складання, є необґрунтованими.

Також суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що працівники поліції мають право перевіряти обставини керування особами транспортними засобами за фактами перебування цих осіб у стані спяніння з будь яких підстав, а тому посилання ОСОБА_3 про безпідставність зупинки транспортного засобу під його керуванням також є необґрунтованими.

Що стосується пояснень ОСОБА_3 про упередженість судді першої інстанції при розгляді справи, яка полягала у тому, що він не допитав свідків захисту ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то суд апеляційної інстанції вважає і їх також необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції зазначені свідки викликались в судове засідання ( а . с. 25 26 ), але за викликом зявився лише ОСОБА_5 який і був допитаний у якості свідка.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, приймаючи до уваги, що суддею дотримано вимоги ст. 33 КУпАП при вирішенні ним питання про визначення відносно ОСОБА_3 виду та розміру стягнення, підстав для скасування та зміни постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Глухівського міськрайонного суду Сумської області, від 16 березня 2018 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3., без задоволення.

Постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_2.