Справа № 466/9908/17 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 33/783/321/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 352,40гривень.

За постановою суду ОСОБА_1 09.12.2017 року о 22 годині 25 хвилин у м. Львові на перехресті вулиці Під Дубом пр. В. Чорновола керував транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з. Н3509ОН з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя та очей. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності свідків. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння відмовився на місці в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити. Мотивує це тим, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно зясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як вид покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необгрунтованою.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що така до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 259332 від 10.12.2017 року;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.12.2017 року, в якому засвідчено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду;

-поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 09.12.2017р., які ствердили, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для перевірки визначення стану алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер». (а.с.5, а.с.6).

-поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які пояснили, що ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення та відмовився від отримання його копії;

-рапортом інспектора Синичича М.В. та іншими матеріалами справи, які знаходяться у обєктивному взаємозвязку між собою.

На думку апеляційного суду, незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо його винуватості у скоєному, оскільки така повністю та обєктивно стверджується зібраними по справі доказами.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вживались заходи щодо виклику в судове засідання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак такі не зявилися. Лише свідок ОСОБА_3 повідомила суд про неможливість прибути в судове засідання та зазначила, що не відмовляється від свого пояснення, яке є достовірним та правомірним.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність вимогам закону складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення вважаю безпідставними, оскільки цей протокол складений уповноваженою особою, а за формою і за змістом він відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП і є необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Крім цього, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що у постанові суду першої інстанції допущена технічна описка у даті народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, а саме зазначено 1969 рік народження, однак відповідно до паспорта, роком народження ОСОБА_1 є 1965 рік, тому вірним слід вважати 1965 рік народження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 05 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Романюк М.Ф.