Справа № 490/8873/17 24.04.2018 24.04.2018 24.04.2018
Номер провадження: 33/784/172/18
Апеляційний суд Миколаївської області
Справа № 33/784/172/18 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП суддя Скрипченко С.М.
Суддя Апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря Єфіменка О.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

За постановою судді, 04.10.2017 р. о 17.50 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, в АДРЕСА_2, був зупинений працівниками поліції та мав явні ознаки алкогольного сп'яніння: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що суддею безпідставно, з порушенням норм процесуального права, визнано його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення від 04.10.2017 р. складений працівниками поліції з грубими порушеннями встановленого законом порядку та не відображає дійсні обставини справи, що призвело до прийняття судом необґрунтованого рішення.

Зазначає, що 04.10.2017 р. близько 17.30 год. він, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105», під'їхав до свого знайомого, який проживає в АДРЕСА_2, вийшов із автомобіля та зайшов до подвір'я. Після цього, за вказаною адресою під'їхав автомобіль патрульної поліції. Незважаючи на те, що він в той час не керував транспортним засобом, а перебував на території особистого домоволодіння третьої особи, працівниками патрульної поліції в грубій формі було запропоновано йому вийти з двору та надати документи, на підставі яких він керував транспортним засобом. При цьому, до нього було застосовано фізичний вплив, штовханину. З приводу таких неправомірних дій працівників патрульної поліції його рідні звертались зі скаргою та з вимогою надати відеозапис вказаних подій, однак, в задоволенні такої вимоги їм було відмовлено.

Вказує, що на вимогу представника поліції він надав для перевірки своє посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на машину. Однак, працівник поліції почав звинувачувати його у наявності у нього ознак алкогольного сп'яніння (запах алкоголю, порушення мовлення, порушення координації рухів).

Звертає увагу на те, що він погодився на пропозицію інспектора поліції пройти перевірку на алкоголь за допомогою технічного засобу «Драгер». Вказаний технічний прилад не підтвердив тієї обставини, що він вживав алкоголь. При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ця обставина жодним чином не відображена.

Зазначає, що незважаючи на негативний тест на алкоголь, представники поліції не повернули йому його документи та заявили, що в будь-якому разі вони впевнені, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, запросили двох осіб, які перебували в барі, розташованому неподалік, та запропонували їм підтвердити ту обставину, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. При цьому, вказані особи не були свідками того, як він проходив перевірку на стан сп'яніння приладом «Драгер».

Наполягає на тому, що пропозиції пройти медичний огляд на вміст алкоголю в медичному закладі йому не надходило.

Щодо пояснень свідків, долучених до матеріалів справи, він вважав за необхідне допитати їх у судовому засіданні, оскільки до протоколу про адміністративне правопорушення було долучено пояснення двох свідків, в той час як фактично вони не були присутні. Крім того, він наполягає на тому, що пропозиції пройти огляд на сп'яніння в медичному закладі після негативних показників приладу «Драгер» не надходило.

Зазначає, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності в суді також відбувся з порушенням діючого законодавства, а також його прав, встановлених КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Центральним районним судом м. Миколаєва були грубо порушені положення ст. ст. 1, 245, 268, 280 КУпАП - справа була розглянута у його відсутность, при цьому, в своїй постанові місцевий суд послався на те, що його було належним чином повідомлено про розгляд справи, але він не з'явився у судове засідання.

Вважає, що розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушив вимоги ст. ст. 268, 280 КУпАП, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та його право на справедливий суд, що зокрема включає право брати участь у розгляді справи про притягнення його до відповідальності.

У апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи яке апелянт зазначив, що справа була розглянута за його відсутності. Копію оскаржуваної постанови його захисник отримала після особистого звернення до суду 20.03.2018 р.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, Центральним районним судом м. Миколаєва розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 призначався на 09.11.2017 р. та 22.12.2017 р., про що йому направлялись відповідні повідомлення, однак даних про отримання ним цих повідомлень відсутні.

22.12.2017 р. за результатами розгляду справи ухвалено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, цього ж дня її копію канцелярією Центрального районного суду м. Миколаєва направлено на поштову адресу ОСОБА_2, однак відомості про отримання даного поштового відправлення відсутні.

Відповідно наявної в матеріалах справи розписки представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, копію постанови вона отримала особисто 20.03.2018 р.

Враховуючи вищевикладене, та те, що апеляційна скарга надійшла до суду 28.03.2018 р., тобто в межах десятиденного строку оскарження постанови, вважаю причину пропуску ОСОБА_2 строку поважною, а тому необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252 КУпАП, під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне дослідження всіх обставин справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо.

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, є законним та обґрунтованим.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 077970 від 04.10.2017 р. зазначено, що 04.10.2017 р. близько 17.50 год. в м. Миколаєві водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, по АДРЕСА_2 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме, стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. В установленому законом порядку, в присутності двох свідків водій ОСОБА_2 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

За письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що 04.10.2017 р. о 18.20 год. вони були запрошені в якості свідків при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. В їхній присутності водій ОСОБА_2 відмовився від продуття технічного приладу «Драгер» на місці зупинки для визначення стану алкогольного сп'яніння, а також від проходження огляду на стан сп'яніння в медичному закладі.

Наведені пояснення свідок ОСОБА_5 підтвердив під час апеляційного розгляду - пояснив, що ОСОБА_2 ледве тримався на ногах, самостійно стояти не міг, його підтримували.

За наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано прийняв наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення дані і дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова від проходження огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, тобто наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими та спростовуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6, з яких вбачається, що 04.10.2017 р. о 18.00 год. вона, знаходячись вдома за адресою АДРЕСА_2, вийшла на вулицю, де побачила працівників поліції біля воріт і ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння біля свого транспортного засобу, якого 10 хвилин тому біля будинку не було, він систематично керує транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Позбавлені підстав і твердження ОСОБА_2 щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення даних про проходження ним на місці його зупинки працівниками поліції огляду на стан сп'яніння, оскільки свідок ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду пояснив, що в його присутності працівники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою алкотестеру, але останній відмовився.

Не беруться до уваги апеляційним судом і доводи апелянта про неправомірну поведінку працівників поліції, оскільки їх дії з приводу невідповідності вимогам чинного законодавства України апелянт не оскаржував, що дає апеляційному суду підстави дійти висновку, що доводи в цій частині є надуманими.

Враховуючи, що ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду був присутній, надав пояснення, апеляційний суд вважає, що таким чином його право на захист поновлено.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2017 року залишити без задоволення.

Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області Н.В. Чебанова-Губарєва