Справа № 344/8342/16-п
Провадження № 3-в/344/1/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Деркач Н.І., розглядаючи матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 15 вересня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі № 344/8342/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із заявою звернувся ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 15 вересня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі № 344/8342/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Розглянувши вказану заяву вважаю, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву слід повернути особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 23 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя місцевого суду здійснює правосуддя в порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом.

Статтею 2 КУпАП визначено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

В рішенні Конституційного суду України від 29.08.2012 року N 16-рп/2012 (абзац четвертий підпункту 5.1 пункту 5 мотивувальної частини) зазначено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129 Конституції України). Зі змісту цього положення вбачається, що у судах загальної юрисдикції законом визначається такий порядок розгляду судових справ, за яким забезпечується апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, крім випадків, що встановлюються законодавцем шляхом визначення окремих категорій справ, у яких таке оскарження рішення суду не передбачено.

За приписами ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Тобто, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку.

Водночас, главою 24-1 КУпАП передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом. Але навіть у цьому випадку, згідно з положеннями ст. 297-4 КУпАП України, заява про перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення подається до Верховного Суду.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (касаційного чи за нововиявленими обставинами) чинним законодавством, у тому числі КУпАП, не передбачено, повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий суд не наділений.

Наведені у заяві ОСОБА_1 посилання на інші кодекси України, зокрема на КПК України, та застосування на підставі них аналогії закону, є безпідставними.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" у рішенні від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Враховуючи вищевикладене вважаю, що у відкритті провадження за поданою заявою за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 15 вересня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі № 344/8342/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду від 15 вересня 2016 року у звязку з нововиявленими обставинами у справі № 344/8342/16-п про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути заявнику.

Суддя Н.І. Деркач