П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2018 Справа №607/5357/18

13 квітня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Державної екологічної інспекції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 4 ст. 85, ч. 1 ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 07 травня 2017 року о 00 год. 10 хв. в м. Тернополі на правому березі Тернопільського озера біля пішохідного моста ловив рибу разом забороненими знаряддями лову, а саме сіткою ставною в нерестовий період кількістю трьома сітками з жилки, чим порушив вимоги режиму регіонального парку «Загребелля» та норми ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», п.п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства та ст. 23 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ч. 1 ст. 91 КУпАП, визнав та щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №000013 від 07 травня 2017 року, постановою слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_2 від 15 березня 2018 року про закриття кримінального провадження №0001561 від 07 травня 2017 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85 КУпАП грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням інших заборонених знарядь лову) та ч. 1 ст. 91КУпАП - здійснення в межах територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон, забороненої господарської та іншої діяльності.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини, у звязку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Разом з протоколом до суду надійшло клопотання про вирішення питання щодо відшкодування збитків у розмірі 3993 грн., заподіяних внаслідок добування цінних водних біоресурсів на підставі вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст. 40 КУпАП якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.

З аналізу вищенаведених вимог закону, вбачається, що така шкода підлягає відшкодування лише у випадку заподіяння її громадянинові, підприємству, установі або організації. У разі заподіяння шкоди державі дане питання слід вирішувати в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, з матеріалів справи та протоколу не вбачається кому заподіяна така шкоду, на чию користь її слід відшкодовувати та в якому порядку, оскільки із протоколу та постанови про закриття провадження вбачається, що дане правопорушення вчинено ОСОБА_1 та іншою особою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання про відшкодування майнової шкоди заподіяної адміністративним правопорушенням, повинно вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 85, 91, 280, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 85, ч. 1 ст. 91КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) гривень у дохід держави з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Знаряддя та засіб вчинення адміністративного правопорушення три сітки ставних: 1) L-50м, h-1м, e-30мм*30мм; 2) L-15м, h-1м, e-25мм*25мм; 3) L-15м, h-1м, e-20мм*20мм - конфіскувати в дохід держави.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя