Справа № 618/354/18
Провадження № 3/618/121/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя Дворічанського районного суду Харківської області Гніздилов Ю. М., розглянувши в залі суду в смт Дворічна матеріали адміністративної справи, які надійшли від Дворічанського ВП Купянського ВП ГУ НП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с-ща. Тополі Дворічанського району Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 6, кв. 4, працюючого масажистом КЗОЗ Дворічанська ЦРЛ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №015849 від 31 березня 2018 року, складеного інспектором СРПП Дворічанського ВП Купянського ВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2, 31 березня 2018 року о 03 год 05 хв ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, по вул. Слобожанській в смт Дворічна Дворічанського району Харківської області, в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1, відносно якого був складений адміністративний протокол, кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, пояснивши при цьому, що 31 березня 2018 року о 03 год 00 хв він на своєму автомобілі ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, поїхав в селище Дворічна до свого знайомого. За кермом вказаного автомобіля знаходився його друг ОСОБА_3, який має посвідчення водія відповідної категорії. Окрім того з ними в салоні знаходився також ОСОБА_4. Коли вони підїхали до магазину «Посад», ОСОБА_1 вийшов із машини та пішов до магазину щоб купити води, а коли повернувся і підходив до автомобіля, до нього підїхав патрульний автомобіль поліції з якого вийшов поліцейський і запропонував предявити документи власника автомобіля, а потім, не звертаючи уваги на пояснення і заперечення ОСОБА_1, запросив його до приміщення Дворічанського ВП Купянського ВП ГУ НП в Харківській області де і склав відносно нього зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_1 не заперечував факту перебування у стані алкогольного спяніння, однак зазначив, що автомобілем не керував.

Судом було здійснено виклик інспектора СРПП Дворічанського ВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення серії БР №015849 від 31 березня 2018 року, однак останній в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення, не додано достатніх та належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено рішенням суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано достатніх належних доказів, які підтверджують саме факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, окрім того в самому протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №015849 не зазначено свідків правопорушення, а від осіб які знаходилися в салоні автомобіля пояснення не відібрані.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що саме він 31 березня 2018 року о 03 год. 00 хв. перебував за кермом транспортного засобу ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, а ОСОБА_1, який знаходився в стані алкогольного спяніння, перебував в салоні автомобіля в якості пасажира. Коли вони підїхали до магазину «Посад», який знаходиться в селищі Дворічна, до них підїхав автомобіль поліції з якого вийшов поліцейський і запропонував ОСОБА_1 предявити документи на автомобіль, а потім, не дивлячись на його пояснення і заперечення запросив його до приміщення Дворічанського ВП Купянського ВП ГУ НП в Харківській області. Окрім того зазначив, що від нього, а також ОСОБА_4, який в цей час знаходився в салоні вказаного автомобіля, працівником поліції пояснення відібрані не були.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5, який також знаходився в вищевказаному автомобілі в якості пасажира, підтвердив факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння, а не керування ним в нетверезому стані.

При цьому суддя зазначає, що єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух».

Згідно з п. 1.3. «Правил дорожнього руху», учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9. Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 1.10 ПДР України, водій це особа, яка управляє транспортним засобом.

Однак, під час судового розгляду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було встановлено факту управління ним у зазначені в протоколі час та місці автомобілем ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2, і, як наслідок, не встановлено ні обєктивної, ні субєктивної сторони керування ним транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, за що він повинен нести б адміністративну відповідальність. Сам факт перебування в автомобілі у стані алкогольного спяніння не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за що особа повинна нести адміністративну відповідальність.

Таким чином, матеріали справи не містять будь-яких даних про протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність ОСОБА_1, яка посягає на громадський порядок чи власність, права і свободи громадян і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні аміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в судовому засіданні не встановлена і тому, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, справа відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня її винесення через Дворічанський районний суд.

Суддя Ю. М. Гніздилов