Справа № 742/4001/17 Головуючий у 1 інстанції Бездідько В. М.
Провадження № 33/795/141/2018
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Чернігівської області Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352 грн.40 коп.

Судом першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 012602 від 07 грудня 2017 року, ОСОБА_1, 06 грудня 2017 року о 23 год. 55 хвилин, керував трактором CASE IH STEIGER600 д.н.з. НОМЕР_1 в с. Основа № поля (9025) з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нерозбірлива мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд узяв до уваги тільки протокол про адміністративне правопорушення, інші докази не були досліджені та не перевірені у судовому засіданні. Вважає постанову суду необґрунтованою, невмотивованою, а тому не законною. Наголошує, що транспортними засобами після вживання спиртного ні він, ані інші трактористи не керували. Зазначає, що у зв'язку з неповнотою судового розгляду суд прийняв необґрунтоване, а тому незаконне рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що після вживання алкоголю він транспортними засобами не керував. При цьому зазначив, що він дійсно випив 50 гр. горілки і тому відмовився від медичного огляду. Також ОСОБА_1 підтвердив, що після того, як охорона виявила, що вони з іншим водієм перебувають у стані сп'яніння, він перегнав трактор до табору, однак ця відстань була незначна.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.2), поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які були присутні під час складання протоколу відносно ОСОБА_4 (а.с.3,5). З показань вказаних свідків вбачається, що ОСОБА_1 знаходився у тракторі, коли у ньому була виявлена частково надпита пляшка горілки. Також вказані свідки пояснили, що після цього водії тракторів поїхали на тракторах до до табору. Аналогічні пояснення були надані свідком ОСОБА_5

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 також не заперечував факту вживання алкогольних напоїв.

Згідно письмових показань ОСОБА_6, останній зазначав, що алкогольні напої вживались у тракторі ОСОБА_1 Такі пояснення ОСОБА_6 також узгоджуються з поясненнями ОСОБА_3 з приводу того, що у кабіні трактора ОСОБА_1 ним були виявлені одноразові стаканчики та скляна пляшка горілки об'ємом 0,5.

Таким чином апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 з приводу того, що судом не досліджувалися докази. Навпаки, судом вживалися заходи для повного та всебічного розгляду справи. Так, за клопотанням адвоката ОСОБА_7 двічі викликались працівники поліції та свідок ОСОБА_8, через це судові засідання відкладались, однак вказані свідки так і не з'явилися до суду. Під час останнього судового засідання ОСОБА_1 та його адвокат висловили думку щодо можливості розглянути справу за відсутності вказаних осіб. Також було допитано іншого свідка - ОСОБА_9, показання якого відображені у постанові.

Разом з тим, відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає як у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп'яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп'яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції не заперечував той факт, що він вживав алкогольні напої і відмовився від проходження медичного огляду через це. Але зазначив, що не керував трактором, при цьому пояснивши, що коли їх з іншим водієм виявили на полі в стані сп'яніння, то після цього вони на тракторах поїхали до табору, однак ця відстань є незначною. Таким чином, ОСОБА_1 не заперечував в суді апеляційної інстанції факт вживання алкогольних напоїв, відмови від проходження медичного огляду на стан сп'яніння і керування транспортним засобом. Відстань, яку проїхав ОСОБА_1 після вживання алкогольних напої на кваліфікацію його дій не впливає.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об'єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, що відноситься до адміністративних правопорушень в галузі шляхового господарства і зв'язку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 березня 2018 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. М. Короїд