Справа № 127/2690/18
Провадження № 33/772/314/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Корпало В.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, працюючого старшим інженером ДУ «Вінницька УВП №1», освіта вища, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2550,00 (дві тисячі п'ятсот п'ятдесят) грн. на користь держави.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 притягнутий до адмінвідповідальності за те, що будучи старшим інженером ДУ «Вінницька УВП №1», являючись суб'єктом визначеним у п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», здійснивши придбання майна шляхом купівлі кімнат АДРЕСА_1, за ціною 101 231 грн. 11.12.2017 року, тобто несвоєчасно, без поважних причин подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані шляхом подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, порушивши норми ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною другою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник Корпало В.М. в інтересах ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову суду та закрити провадження в зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України, так як, згідно протоколу, датою виявлення вказаного адмінправопорушення є дата складання протоколу, тобто 02.02.2018р., але ОСОБА_3 ще 21.12.2017р. надавав пояснення оперативному уповноваженому УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НПУ лейтенанту поліції Гапченко Д.С. про причини не повідомлення у встановленому порядку про придбане майно, а сам факт було виявлено співробітниками поліції як найменше 13.12.2017р.

Заслухавши ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу та просять про скасування постанови суду, оскільки судом першої інстанції не взято до уваги, що на час винесення рішення закінчились строки, так як строк необхідно рахувати не з дня складання протоколу, а з часу коли компетентним органом стало відомо про факт несвоєчасного внесення ОСОБА_3 даних до НАЗК.

Також в поясненнях в апеляційному суді додатково пояснили, що судом не було з'ясовано обставини через які ОСОБА_3 несвоєчасно звернувся до НАЗК, що свідчить про відсутність умислу в його діях.

Зокрема ОСОБА_3 пояснив, що йому не були відомі вимоги Закону про необхідність повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, на роботі йому довели лише вимоги щодо необхідності подання щорічної декларації до 01.04. за попередній рік, що він робив у визначені строки, також не є юридично обізнаним в галузі права.

Він дізнався, що відносно нього надійшов запит щодо подання декларації та після консультації з компетентними особами дізнався 09.12.17року, що йому треба було подати декларацію, і 11.12.17 року подав дані до НАЗК.

У нього не було умислу приховувати дану інформацію або ж не дотримуватись вимог Закону.

Також адвокат ОСОБА_5 вказував на незаконність постанови суду, оскільки ОСОБА_3 не відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме як таку особу його визнали винним.

Прокурори Марченков В.А., Михайлина О.М. заперечили проти апеляційної скарги, оскільки вважають, що строк притягнення до відповідальності не закінчився і його слід рахувати з дня складання протоколу, суд не вірно зазначив як особу, уповноважену на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_3 відноситься до рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, а пояснення ОСОБА_3 щодо незнання ним вимог Закону свідчить про його зневажливе ставлення до вчинення антикорупційного законодавства.

Заслухавши пояснення та ознайомившись з матеріалами адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції не повно з'ясував всі обставини справи, що призвело до необґрунтованих висновків про те, що у ОСОБА_3 був умисел на несвоєчасне подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_3 дійсно був ознайомлений по місцю роботи з антикорупційним законодавством в частині необхідності подання щорічно до першого кварталу наступного року е-декларації, даних про те, що він ознайомлений з законодавством, яке передбачає подання декларації в десятиденний термін, в разі суттєвих змін в майновому стані немає.

ОСОБА_3 за освітою є інженером, а тому міг за браком юридичної освіти не знати про обов'язковість надання даних до НАЗК, але в апеляційному суді не встановлено, що він, знаючи про такий обов'язок, умисно не подав дані до НАЗК.

Крім того, підтвердженням пояснень ОСОБА_3 є його дії по внесенню відомостей до НАЗК зразу ж як він дізнався про таку необхідність, а також своєчасність подання інших декларацій про які він був обізнаний належним чином.

Про неповноту з'ясування всіх обставин по справі свідчить зазначення в постанові суду, що ОСОБА_3 відноситься до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, хоча в самому протоколі, складному відносно ОСОБА_3 зазначено, що відповідно до підпункту «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, як особа рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Щодо закінчення строку притягнення до адмінвідповідальності, то доводи захисника про те, що слід рахувати початок строку з моменту коли стало відомо про правопорушення, а не з часу складання протоколу, є обґрунтованими.

Разом з тим, зважаючи на встановлені в апеляційному суді обставини, слід зробити висновок, що дії ОСОБА_3 не були умисними щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, вони вчинені з необережності, а саме через незнання даної норми антикорупційного законодавства так як ОСОБА_3 не був належним чином по місцю роботи повідомлений про всі випадки за якими необхідно подавати декларацію.

ОСОБА_3 вперше притягується до адміністративної відповідальності, запевнив, що не буде в майбутньому допускати порушень антикорупційного законодавства, на його утриманні дружина та малолітня дитина, він продовжує працювати в установі, а тому суд вважає за можливе скасувати постанову через малозначність правопорушення та обмежитись усним зауваженням, оскільки метою притягнення до адміністративної відповідальності є не лише накладення стягнення, яке може мати наслідком і звільнення з посади, але і з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Корпало В.М. в інтересах ОСОБА_3 задовільнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КпАП України з накладенням штрафу у розмірі 2550 грн. - скасувати у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, та закрити провадження в даній адміністративній справі, обмежившись усним зауваженням з метою необхідності дотримання ОСОБА_3 в майбутньому антикорупційного законодавства.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: В.П. Дедик

Згідно з оригіналом:

Суддя: