Номер провадження 3/754/1455/18
Справа №754/2544/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

зареєстрованого у АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 08.01.2018 року о 19 годині 00 хвилин, знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп'яніння здійснив щодо своєї дружини ОСОБА_2 психологічне насильство та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

На виклик до суду ОСОБА_1 не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з′ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з′ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Разом з тим, об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, є вчинення будь-який дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений...

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_1 здійснив психологічне насилля щодо дружини ОСОБА_2

Але у даному протоколі не вказано в чому саме проявлялося психологічне насильство, а тому неможливо встановити повноту об'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Частиною 1 статті 256 КпАП України передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, вимог діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КпАП України немає, а тому справа відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247, 283, 291 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України за відсутністю складу правопорушення.

На постанову протягом 10 днів з моменту винесення може бути подана апеляція або протест прокурора.

Суддя: