АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/2552/17 Номер провадження 33/786/374/18Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., при секретарі Журі Н.Л., з участю особи, відносно якої складено протокол про адмінправопорушення - ОСОБА_2, захисника особи , яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, приватного підприємця, депутата сільської ради

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої існтанції обставини

Постановою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2018 року провадження у справі відносно ОСОБА_2

закрито у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 15.11.2017 року близько 16.00 год. на вул. Гоголя, 26 в с.Великі Сорочинці в приміщенні Великосорочинської сільської ради Миргородського району висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_4. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13.02.2018 року і направити справу на новий розгляд до місцевого суду.

В обґрунтування апеляції вказує, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного дослідження обставин події, а тому є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт вказує, що судом не досліджено пояснення свідків, відеоматеріалів та інші докази, не надано їм оцінку у встановленому законом порядку.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні захисник потерпілого ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.

Особа , яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник заперечували з приводу задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Згідно з положеннями статті 294 КУпАП судове рішення переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі .

Визнаючи ОСОБА_2 невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП суддя суду першої інстанції послався на існування тривалого конфлікту між ОСОБА_2 та потерпілим ОСОБА_4 з приводу різних поглядів на життя територіальної громади , показання свідків з цього приводу , відеозапис пленарного засідання сесії Великосорочинської сільської ради Миргородського району , відсутність умислу на вчинення хуліганських дій з боку ОСОБА_2.

Вказані висновки судді місцевого суду є обґрунтованими та підтверджуються сукупністю доказів , які містяться в матеріалах справи.

Доводи апеляції потерпілого ОСОБА_4 щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення , вважаю непереконливими.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 15 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 , вважаючи наявним склад адміністративного правопорушення за ст.173 КУпАП , посадова особа Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області зазначила в ньому , що діями ОСОБА_2 , які полягали у висловлюванні нецензурною лексикою , був порушений громадський порядок та спокій громадян.

Проте такі висновки особи , яка склала протокол не відповідають фактичним обставинам у справі та не ґрунтуються на положеннях закону , що регулює притягнення до відповідальності за вчинення хуліганства.

Як вбачається із змісту заяви ОСОБА_4 , письмових пояснень депутатів сільської ради , що приєднані до матеріалів справи , на сесії сільської ради відбувалась емоційна дискусія з приводу різних питань життя і діяльності територіальної громади.

Переглядом відеозапису сесії сільської ради , яка була здійснена за клопотанням адвоката ОСОБА_5 , що представляє ОСОБА_4 , було встановлено факт досить емоційної обстановки в залі, де відбувалось засідання сесії сільської ради. При цьому варто зазначити , що емоційне спілкування мало місце не тільки з боку ОСОБА_2 , а і з боку багатьох інших присутніх на сесії. Із змісту відеозапису також дійсно вбачається , що ОСОБА_2 в емоційному запалі під час виступу сільського голови ОСОБА_4 із трибуни дійсно сказав два слова , які можна ототожнити як нецензурні.

Проте оцінюючи ці вислови ОСОБА_2 , вважаю за потрібне звернути увагу на таке.

Для кваліфікації дій особи за ст.173 КУпАП за дрібне хуліганство має бути встановлено суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення громадського порядку і спокою громадян.

Громадський порядок - це урегульована правовими та іншими соціальними нормами система суспільних відносин, що забезпечує захист прав і свобод громадян, їх життя і здоров'я, повагу честі та людської гідності, дотримання норм суспільної моралі.

Отже, виходячи із змісту цього визначення для кваліфікації дій особи як порушення громадського порядку має бути встановлено порушення суспільних відносин , що забезпечують захист прав і свобод громадян , їх життя і здоров»я , повагу честі та людської гідності , дотримання норм суспільної моралі.

Проте, ні в ході розгляду справи в суді першої інстанції , ні під час апеляційного розгляду не було встановлено , що громадський порядок в приміщенні де відбувалось засідання сесії сільської ради , був порушений і був порушений також і спокій громадян.

Так, попри емоційне висловлювання депутата ОСОБА_2 , сільський голова ОСОБА_4 , який в цей момент виступав з трибуни , свій виступ не перервав , із зауваженнями до депутата ОСОБА_2 не звернувся , жодний із присутніх в залі депутатів зауважень ОСОБА_2 не робив , жодний із депутатів не залишив зал засідань і робота сесії перервана не була.

Досліджуючи обставини події , що відбувались на сесії сільської ради і в тому числі щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП , варто звернути увагу і на таке.

Так, ні матеріалами , що приєднані до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення , ні результатами розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій , не встановлено , що ОСОБА_2 діяв з прямим умислом на вчинення хуліганських дій.

Відповідно до положень ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як вже зазначалось вище, події , що є предметом судового провадження , відбувались в приміщенні сільської ради під час чергової сесії Великосорочинської сільської ради Миргородського району.

Виступи і висловлювання всіх присутніх в залі, де відбувалась сесія сільської ради, і в тому числі ОСОБА_2 , стосувались лише життя і діяльності територіальної громади.

Незгоду депутата сільської ради із діями сільського голови , між якими до того ж існують неприязні відносини через різні політичні погляди , висловлювання власної позиції , навіть якщо вона і є емоційною , не можна кваліфікувати як хуліганство.

Вважаю також за потрібне звернути увагу на неузгодженість апеляційних вимог із вимогами законодавства про адміністративні правопорушення.

Так, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив апеляційний суд за результатами апеляційного розгляду постанову судді скасувати і справу направити на новий судовий розгляд.

Проте такі вимоги не узгоджуться із положеннями статті 294 КУпАП щодо прав суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_4 уточнив свої апеляційні вимоги та просив постанову судді скасувати і постановити нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності .

Разом з тим, на мою думку, змінити , доповнити вимоги апеляційної скарги, якими погіршується становище особи , яка притягується до адміністративної відповідальності , апелянт може лише на протязі строку на апеляційне оскарження.

Аналізуючи встановлені в ході апеляційного розгляду обставини , вважаю , що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді суду першої інстанції , а тому постанову судді слід залишити без змін , а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.293,294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення , а постанову судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 лютого 2018 року , якою ОСОБА_2 визнаний невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 КУпАП - без змін;

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О.Рябішин