Справа № 408/1338/18-п
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., при секретареві Негоді В.Е., за участю прокурора Буйленка С.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який займає посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, іпн. НОМЕР_1, зареєстрований і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, займаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій Біловодського обєднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, тобто будучи відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», після отримання доходу за відчуження 04 липня 2017 року рухомого майна (транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT 1995 року випуску, державний номер НОМЕР_2) на суму 102680,00 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» на 01 січня 2017 року 80000,00 грн., несвоєчасно, а саме 12 вересня 2017 року об 11 годині 06 хвилин письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

У судовому засіданні ОСОБА_2 провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав, при цьому пояснив, що при продажу автомобіля вважав потрібним не подавати декларацію, оскільки думав, що половина автомобіля належить його дружині. А потім все ж таки вирішив повідомити НАЗК про зміни у майновому стані. Підтримав позицію свого захисника, тобто просив закрити відносно нього провадження у справі за спливом строків давності притягнення до відповідальності або за відсутністю в його діях ознак правопорушення.

Захисник не вбачала в діях свого підзахисного ознак правопорушення, також вона просила закрити провадження у справі відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, зазначаючи, що дане правопорушення було виявлено ще під час опитування ОСОБА_2 18 січня 2018 року, а не з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Прокурор вважав провину ОСОБА_2 доведеною, просив визначити йому за це стягнення. Також прокурор не погодився із захисником, вказував, що виявлено правопорушення було саме з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Незважаючи на невизнання своєї провини, провина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення № 86 від 22 березня 2018 року, в якому викладена суть і обставини правопорушення; скріншотом сторінки в мережі інтернет за результатами пошуку інформації про декларування доходів ОСОБА_2, з якої вбачається, що повідомлення про отримання доходу від продажу автомобілю він здійснив 12 вересня 2017 року об 11 годині 06 хвилин (а.с. 9); роздруківкою повідомлення про зміни у майновому стані (а.с.10, 11), з якої йдеться, що ОСОБА_2 за реалізацію автомобілю отримав суму 102680,00 грн.; наказами по територіальному органу Пенсійного фонду про призначення та переведення на посади (а.с. 18-20), особовими картками державного службовця (а.с. 24-25), з яких йдеться, що ОСОБА_2 субєктом даного правопорушення; зобовязанням від 07.08.2016 (а.с. 26), яким підтверджується факт, що ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції»; повідомленням, договором купівлі-продажу автомобілю від 04.07.2017, актом приймання-передачі транспортного засобу від 04.07.2017 та звітом про оцінку транспортного засобу (а.с. 28-39), з яких йдеться, що ОСОБА_2 04 липня 2017 року продав належний йому на праві власності автомобіль за 102680,00 грн.

Заслухавши ОСОБА_2, його захисника, прокурора, дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що дії ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, які виразились у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані.

Позицію ОСОБА_2 у невизнанні провини у вчиненні даного правопорушення, повязаного з корупцією, вважаю обраним ним способом захисту від предявленого йому звинувачення. В даному випадку беззаперечним є факт, що ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», тому він умисно вчасно не повідомив про суттєві зміни у його майновому стані, усвідомлюючи те, що він є субєктом декларування отриманих доходів та витрат.

Між тим, незважаючи на те, що провина ОСОБА_2 у вчиненні даного правопорушення була доведена, стягнення на нього накласти неможливо з огляду на таке.

Вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В цьому випадку спірним було питання моменту виявлення даного правопорушення. Захисник ОСОБА_2 вважала що моментом виявлення даного правопорушення є 18 січня 2018 року момент опитування ОСОБА_2 (а.с. 41-42). Прокурор, вважав, що моментом виявлення правопорушення є дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, зазначаючи, що протокол було складено за результатами аналізу усіх зібраних матеріалів, тим більше, що відповідно до КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом.

Проте з позицією прокурора погодитись не можна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частиною 2 ст. 254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вказувалось вище, пояснення ОСОБА_2 щодо вчиненого правопорушення надавав ще 18 січня 2018 року, тому протокол про адміністративне правопорушення повен був складений протягом 24 годин після цього опитування, що і є моментом виявлення адміністративного правопорушення.

Невчасне складення протоколу про адміністративне правопорушення не може слугувати причиною вважати, що момент виявлення правопорушення є момент складення відповідного протоколу.

За таких обставин, враховуючи, що з 18 січня 2018 року минув тримісячний строк для накладення на ОСОБА_2 стягнення за дане правопорушення, на підставі вимог, передбачених ст. 247 КУпАП, дану справу провадженням слід закрити.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. 283, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

У звязку із закінченням на момент розгляду справи строків для накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити.

Постанова може буди оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О.Соболєв