Номер справи 220/385/18
Номер провадження 3/220/162/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2018 року Суддя Великоновосілківського районного суду Донецької області Якішина О.М., за участю секретаря Чернякової В.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Великоновосілківського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2018 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 в смт. Велика Новосілка Великоновосілківського району Донецької області по вул. Пушкіна біля будинку №30 керував транспортним засобом автомобілем ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Будучи допитаним в суді, ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 21.02.2018 року він на автомобілі НОМЕР_3, їхав з роботи та виявив, що браконьєри продають дрова, і викликав поліцію. Потім він разом з працівниками поліції поїхав до відділу поліції, де в кабінеті начальник Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_2 склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Заперечує, що керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Разом з тим, підтвердив, що дійсно йому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, однак він відмовився від проходження, оскільки не розумів, навіщо це робити, враховуючи те, що його не затримували, у відділ поліції він приїхав сам. Вважає, що протокол не відповідає дійсним обставинам справи, він з ним не згоден, а тому відмовився від надання пояснень при його складанні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 21.02.2018 року його запросили в якості свідка працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Підтвердив, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, про що свідчили запах перегару та його хода. Разом з тим, пояснив, що в його присутності працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан спяніння, а про те, що той нібито відмовився від такого проходження, він дізнався зі слів працівників поліції. Додав, що ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом і після складання протоколу він, знаходячись на другому поверсі відділу поліції, бачив у вікно, як ОСОБА_1 вийшов з відділу, сів у автомобіль та поїхав. Зазначив, що письмові пояснення він підписав, майже не читаючи їх.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 пояснив, що 21.02.2018 року він бачив ОСОБА_1 біля магазину «Сармат» у смт. Велика Новосілка, після чого той сів в автомобіль і поїхав. Після цього він був запрошений в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Сказати, чи був він у стані алкогольного спяніння, не може. Зазначив, що в його присутності ОСОБА_1 не пропонували проходити медичний огляд. Після складання протоколу він його підписав. Також підписав письмові пояснення, які йому прочитали вголос, оскільки у нього не було при собі окулярів. Однак, ознайомившись з ними в судовому засіданні, пояснив, що викладені у поясненнях обставини не відповідають дійсності, чому він їх підписав, пояснити не може.

Суд, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходчи з наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обєктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у наступних діях:

1)керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції;

2)передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

3)відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України та самостійною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, не зважаючи на підстави такої відмови. Враховуючи викладене, доводи ОСОБА_1 в тій частині, що він відмовився від проходження медичного огляду, оскільки не був у стані алкогольного спяніння, а тому не бачив в цьому сенсу, є такими, що не ґрунтуються на законі.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка складала протокол, йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння, однак він від нього відмовився. Відсутність свідків при відмові ОСОБА_1 від медичного огляду не впливає на встановлені судом обставини, враховуючи, що останній визнав факт такої відмови. Також ОСОБА_1 підтвердив, що він самостійно приїхав до Великоновосілківського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області на автомобілі НОМЕР_4, керуючи ним, а потім також самостійно на цьому ж автомобілі поїхав з відділу поліції після складання протоколу. Зазначені обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки. Отже, судом встановлений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення.

Факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, також підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 353110 від 21.02.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, судом під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, показань свідків та самого правопорушника, встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом безпосередньо як до, так і після складання протоколу, а також факт його відмови на вимогу працівника поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Зазначене, в свою чергу, дає підстави для висновку про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Той факт, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, свідчить про невиконання працівниками поліції вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, однак не спростовує досліджені в судовому засіданні докази наявності в його діях складу інкримінованого правопорушення.

Суд не приймає до уваги письмові пояснення свідків, в тому числі ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи, як такі, не відповідають встановленим під час розгляду справи обставинам, та не підтверджені самими свідками, допитаними в судовому засіданні.

Доказів, які б спростовували встановлені в судовому засіданні обставини, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано, а тому суд вважає повністю доведеною провину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення за правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення, ступінь його вини, особу порушника, стосовно якої даних, які б з негативного боку його характеризували, суду не надані, відсутність обтяжуючих або помякшуючих відповідальність обставин, суд піддає ОСОБА_1 адміністративному стягненню у мінімальних межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 283, 130 ч. 1 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Якішина