АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/943/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Вінтоняк Р.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, іншого учасника ДТП ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Як встановив суд, 27 жовтня 2017 року о 10 год. 50 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Братиславська, 48-Б в м. Києві, не врахував швидкості руху та дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого вчинив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який від удару зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень вказаних транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 13.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно зі ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову суду першої інстанції скасувати в частині накладеного стягнення та прийняти нову постанову, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 повторно вчинив чотири адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП, протягом трьох років.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилається на те, що про день та час судовому засіданні належним чином повідомлена не була, судове засідання відбулося за її відсутності, про рішення суду першої інстанції дізналась 23.01.2018 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права у суді апеляційної інстанції на оскарження судового рішення та положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити їй строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Суд, клопотання ОСОБА_6 про перенесення судового засідання залишив без задоволення, оскільки особа, яка його подала, не надала передбачених ст. 271 КУпАП доказів на підтвердження його повноважень у даній адміністративній справі, а тому суд уважає, що розгляд адміністративної справи у його відсутність за таких обставин не являється порушенням процесуальних прав ОСОБА_2

Крім того, зазначене клопотання за своєю формою не відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, та апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої Наказом наказ Державної судової адміністрації України від 17.12.2013 № 173.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, які просили задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_2, який заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин встановлених судом, є обґрунтованим та ніким із учасників не оспорюється.

Посилання ОСОБА_3 на те, що під час вирішення питання про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховані вимоги ст. 33, п. 2 ч. 1 ст. 35 КУпАП, були предметом перевірки у суді апеляційної інстанції та свого підтвердження не знайшли.

Санкція ст. 124 КУпАП передбачає альтернативні види адміністративних стягнень: штраф та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.

За змістом ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладене на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За змістом ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення убачається, що адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вчинене 27 жовтня 2017 року, а апеляційна скарга ОСОБА_3, у якій порушується питання про скасування постанови суду першої інстанції в частині накладеного стягнення та прийняття нової постанови, якою накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, подана 02 лютого 2018 року, тобто поза межами ст. 38 КУпАП.

Переконливих доводів в апеляційній скарзі ОСОБА_3, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційну скарга ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року - без зміни.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Деснянського районного суду міста Києва від

18 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватими у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Сітайло