П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Соколишина Л.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці у Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого Генеральним директором СТОВ «Іскра»,

за ч. 1 ст. 41 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22 березня 2018 року, ОСОБА_1, працюючи на посаді Генерального директора СТОВ «Іскра», проводив виплату заробітної плати менше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Протягом січня 2018 року наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів. Згідно з даними первинних касових документів (платіжної відомості) встановлено, що заробітна плата за другу половину грудня 2017 року виплачена 05 січня 2018 року, а за першу половину січня 2018 року виплачена 22 січня 2018 року. Проміжок між виплатами становить 17 днів, чим порушено ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». При звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводилось не в день звільнення. А саме: працівник ОСОБА_2 звільнений відповідно до наказу від 23 січня 2018 року № 44-к з 23 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_3 звільнений відповідно до наказу від 25 січня 2018 року № 46-к з 25 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_4 звільнений відповідно до наказу від 30 січня 2018 року № 49-к з 30 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_5 звільнений відповідно до наказу від 31 січня 2018 року № 50-к з 31 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року, чим порушено ч. 1, 2 ст. 116 КЗпП України. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, згідно первинних банківських документів встановлено, що працівник ОСОБА_6 пішов відповідно до наказу від 16 лютого 2018 року № 58-К у чергову відпустку з 16 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_7 пішов відповідно до наказу від 14 лютого 2018 року № 57-К у чергову відпустку з 15 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_8 пішла відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 56-К у чергову відпустку з 14 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_9 пішов відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 55-К у чергову відпустку з 12 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_10 пішов відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 54-К у чергову відпустку з 12 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_11 пішов відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 53-К у чергову відпустку з 12 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_12І, пішов відповідно до наказу від 01 лютого 2018 року № 58-К у чергову відпустку з 06 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року, чим порушено ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ «Про оплату праці». У випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. При проведенні розрахунку при нарахуванні середньої заробітної плати за час відпустки працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в лютому 2018 року не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено вимоги п. 10 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст. 115 КЗпП України. У випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. При проведенні розрахунку при звільненні, компенсації за невикористані дні відпустки працівникам ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в січні 2018 року, не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено вимоги п. 10 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». В наслідок чого не проведено в повному обсязі розрахунок та виплату компенсації за невикористані дні відпустки вищезазначеним працівникам, чим порушено ст. 116 КЗпП України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчинених правопорушеннях визнав та щиро розкаявся.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, працюючи на посаді Генерального директора СТОВ «Іскра», проводив виплату заробітної плати менше двох разів на місяць через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів, пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Протягом січня 2018 року наявні випадки виплати заробітної плати з порушенням проміжку часу, який перевищує 16 календарних днів. Згідно з даними первинних касових документів (платіжної відомості) встановлено, що заробітна плата за другу половину грудня 2017 року виплачена 05 січня 2018 року, а за першу половину січня 2018 року виплачена 22 січня 2018 року. Проміжок між виплатами становить 17 днів, чим порушено ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці». При звільненні працівників виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводилось не в день звільнення. А саме: працівник ОСОБА_2 звільнений відповідно до наказу від 23 січня 2018 року № 44-к з 23 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_3 звільнений відповідно до наказу від 25 січня 2018 року № 46-к з 25 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_4 звільнений відповідно до наказу від 30 січня 2018 року № 49-к з 30 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_5 звільнений відповідно до наказу від 31 січня 2018 року № 50-к з 31 січня 2018 року, остаточний розрахунок проведено згідно відомості на видачу заробітної плати 07 лютого 2018 року, чим порушено ч. 1, 2 ст. 116 КЗпП України. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Так, згідно первинних банківських документів встановлено, що працівник ОСОБА_6 пішов відповідно до наказу від 16 лютого 2018 року № 58-К у чергову відпустку з 16 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_7 пішов відповідно до наказу від 14 лютого 2018 року № 57-К у чергову відпустку з 15 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_8 пішла відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 56-К у чергову відпустку з 14 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_9 пішов відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 55-К у чергову відпустку з 12 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_10 пішов відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 54-К у чергову відпустку з 12 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_11 пішов відповідно до наказу від 12 лютого 2018 року № 53-К у чергову відпустку з 12 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року; працівник ОСОБА_12І, пішов відповідно до наказу від 01 лютого 2018 року № 58-К у чергову відпустку з 06 лютого 2018 року, а кошти отримав 21 лютого 2018 року, чим порушено ч. 4 ст. 115 КЗпП України, ст. 21 ЗУ «Про оплату праці». У випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. При проведенні розрахунку при нарахуванні середньої заробітної плати за час відпустки працівникам ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в лютому 2018 року не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено вимоги п. 10 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», ст. 115 КЗпП України. У випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення. При проведенні розрахунку при звільненні, компенсації за невикористані дні відпустки працівникам ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в січні 2018 року, не враховано коефіцієнт підвищення заробітної плати, чим порушено вимоги п. 10 Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». В наслідок чого не проведено в повному обсязі розрахунок та виплату компенсації за невикористані дні відпустки вищезазначеним працівникам, чим порушено ст. 116 КЗпП України.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП - порушення вимог законодавства про працю.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення № 23-23-82/0058;

- даними акту інспекційного відвідування № 23-23-82/0107.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчиненого ним правопорушення, щире каяття, як помякшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

З ОСОБА_1 на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 41, 283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: ОСОБА_15