П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю захисника особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 25 січня 2018 року приблизно в 03 год. 30 хв. біля будинку № 50 по вул. Д.Щербаківського в м. Києві, керував автомобілем «Шевроле», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він був присутнім, проте копію постанови отримав лише 05 березня 2018 року та подав апеляційну скаргу 22 березня 2018 року, оскільки з 05 березня 2018 року по 14 березня 2018 року перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується довідкою, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив з поважних причин. На думку апелянта, судом порушено його право на захист.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення він зазначив, що не згоден з підозрою поліцейського про перебування його в стані наркотичного сп'яніння. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що процедура огляду на стан сп'яніння була порушена поліцейськими, оскільки вони не роз'яснили йому, яким чином він може пройти огляд на стан сп'яніння. Він звертає увагу на те, що в матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, що свідчить про те, що поліцейські не пропонували йому це зробити.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 05 березня 2018 року ОСОБА_2 отримав копію судового рішення, ухваленого 27 лютого 2018 року.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався в повній мірі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану сп'яніння працівниками поліції грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) регламентований порядок проведення огляду на стан сп'яніння. Як зазначив сам ОСОБА_2, він відмовився від проходження огляду, тому його доводи про порушення процедури огляду на стан сп'яніння є необґрунтованими, оскільки він фактично не проводився.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 039560 від 26 січня 2018 року ОСОБА_2 керував автомобілем «Шевроле», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння не тільки за допомогою технічного приладу «Драгер», але й медичного огляду у лікаря нарколога.

ОСОБА_2 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що поліцейські не пропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння. Про свою незгоду він вказав в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи ОСОБА_2 є непереконливими, оскільки відповідно до відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції, ОСОБА_2 пропонували проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Більше того, поліцейський роз'яснив ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження огляду та те, що така відмова є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з відеозапису, ОСОБА_2 в присутності двох свідків відмовився проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах провадження направлення водія на проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я є непереконливими, оскільки він відмовився їхати до медичного закладу.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун