Провадження № 33/792/132/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді ОСОБА_1, з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_4 визнано винним в тому, що він 10 листопада 2017 року о 16 год. 56 хв. в. м. Хмельницькому по проспекту Миру, 86, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем «Ваз-2101», номерний знак 62-70 ХМН, який стояв попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Окрім цього, ОСОБА_2, 10 листопада 2017 року о 16 год. 56 хв. в. м. Хмельницькому по проспекту Миру, 86, керував вищезазначеним автомобілем в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки автомобіля в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а), 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, оскільки розгляд справи проведений поверхнево, без зясування всіх обставин справи, та у його відсутність. Докази, які судом поставлені у доведеність його вини, не відповідають фактичним обставинам справи, судом не були допитані свідки, в результаті чого суд прийшов до неправильного висновку щодо доведеності його вини.

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 16 лютого 2018 року ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2017 року.

В засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_5 не зявились, про місце, день та час апеляційного розгляду повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надходило, про поважність причин свого незявлення до суду не повідомляли. За таких обставин апеляційний суд вважає можливим розглянути справу в їх відсутність на підставі наявних в справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до відповідальності, - адвоката ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, вважає, що оскаржена постанова підлягає скасуванню, позаяк суд першої інстанції безпідставно, за відсутності даних про повідомлення особи, розглянув справу, при цьому вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Апеляційній суд зауважує, що з огляду на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Гурепка проти України» від 08.07.2010 року, де суд, зокрема, зазначив, що адміністративні правопорушення через суворість санкцій, слід відносити до фактично кримінальних правопорушень, з усіма гарантіями статті 6 Конвенції та, відповідно, й статті 2 Протоколу № 7 до Конвенції; Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, в справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява № 16347/02) провадження в справі про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду; наявність в діях апелянта ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянт фактично не оспорює. Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що суд розглянув справу за відсутності даних про його повідомлення про судовий розгляд.

Як видно з оскарженої постанови суду першої інстанції суддя, ухвалюючи рішення проводити судовий розгляд в відсутність ОСОБА_2, вказала про те, що ОСОБА_2 був повідомлений про судовий розгляд, не зявився в судове засідання без повідомлення причин (а.с. 23).

Однак такі висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Як видно з матеріалів справи, розгляд справи щодо ОСОБА_2 відбувся 7 грудня 2017 року у відсутність особи, що притягується до відповідальності, за відсутності в суду даних про його повідомлення про місце, день та час судового розгляду. Повістка, якою ОСОБА_2 викликався до суду першої інстанції на 7 грудня 2017 року, була повернута поштовим відділенням 30 листопада 2017 року, з відміткою про причини невручення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 21). Згідно долучених апелянтом медичних довідок ОСОБА_2 в цей час перебував на стаціонарному лікуванні в ДУ «ТМО МВС України по Хмельницькій області» з 20 листопада по 4 грудня 2017 року (а.с. 19, 20).

Зважаючи на відсутність будь-яких даних про повідомлення ОСОБА_2 про судове засідання 7 грудня 2017 року, доводи його апеляційної скарги про те, що він не був повідомлений про судове засідання, в якому суд ухвалив оскаржуване ним рішення, матеріалами справи не спростовано.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, що в суду першої інстанції, за відсутності обєктивних даних про те, що ОСОБА_2 в передбачений законодавством спосіб був повідомлений про судовий розгляд, не було підстав проводити судовий розгляд в відсутність апелянта, чим судом порушено його право на захист, що тягне за собою скасування судового рішення з прийняттям нової постанови з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в справі належних та допустимих доказів в підтвердження його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є такими, що грунтуються на положеннях чинного законодавства.

Як видно з постанови суду першої інстанції, суд в основу доведеності вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку з алкотестера, письмові пояснення ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно вимог п. 10 Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року за № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.

За змістом п. 1 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 до складеного протоколу обовязково долучається акт огляду на стан спяніння в разі проведення огляду на стан спяніння.

Наявність такого акту свідчить про дотримання порядку такого огляду, про проходження особою відповідного огляду, згоди її з результатами проведеного огляду, відсутності підстав для проведення огляду в медичному закладі (до того ж в апеляційній скарзі апелянт вказував, що не заперечував щодо проходження огляду в закладі охорони здоровя).

Незважаючи на зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення про долучення до протоколу акту огляду на стан спяніння (а.с. 1), такий акт в матеріалах справи відсутній. У відповідь на запит апеляційного суду Департаментом патрульної поліції УПП в Хмельницькій області повідомлено, що відповідно до наявної документації такий акт до відділу адміністративної практики не надходив та відповідно до матеріалів справи долучатись не міг (а.с. 64).

Зважаючи, що підставою для складення протоколу, який фактично є актом звинувачення, є акт огляду особи на стан спяніння, який в матеріалах провадження відсутній, твердження захисника про неможливість покладення в основу доведеності вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як недопустимого доказу, позаяк той складений з порушеннями законодавства (за відсутності акту огляду на стан спяніння) є обґрунтованими. Долучені ж до справи роздруківка технічного засобу та письмові пояснення свідків не можуть замінювати вищевказані докази, відтак самі по собі не можуть бути покладені в основу доведеності вини ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про наявність підстав для закриття провадження в справі про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими. Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційним судом встановлено, що 10 листопада 2017 року о 16 год. 56 хв. в м. Хмельницькому по Проспекту Миру, 86, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем «Ваз-2101», номерний знак 62-70 ХМН, який стояв попереду, оскільки був учасником дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами.

10 листопада 2017 року інспектором роти № 3 УПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції ОСОБА_8, був складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що 10 листопада 2017 року о 16 год. 56 хв. в м. Хмельницькому, по Проспекту Миру, 86, ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», номерний знак НОМЕР_1, порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101», номерний знак 62-70 ХМН, яким керував ОСОБА_5, та який зупинився попереду, внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 10). В своїх письмових поясненнях у складеному протоколі ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненій дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 10). ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди та отримані автомобілями механічні пошкодження підтверджується даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовані розташування транспортних засобів та їх механічні пошкодження (а.с. 11), письмовими поясненнями ОСОБА_5 про обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 12).

Однак, на час ухвалення апеляційним судом рішення закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, відтак, відповідно до приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі в цій частині має бути закрито в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п.п. 1, 7 ст. 247, ст. 284 ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 7 грудня 2017 року про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 124 КУпАП в виді штрафу в сумі 340 грн., за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; у відповідності до ст. 36 КУпАП накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення в виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору в сумі 320 грн. - скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження в справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, в звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_1