АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №643/1560/18 Суддя 1-ї інстанції: Єрмак Н.В.
Провадження № 33/790/320/18
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю захисника особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, прокурора Радіонова Семена Анатолійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною захисника ОСОБА_3 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу підприємств комунальної власності Управління тарифної політики Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, відповідно до п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закон України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, є суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією.

19.09.2017 року ОСОБА_2 набула право власності на транспортний засіб, вартість якого становила 789 006 грн., що перевищує поріг у 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, який складав 1600 грн. В порушення вимог ч.2 ст. 52 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК лише 15.11.2017 року.

На постанову районного суду захисник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року за ч.2 ст. 172-6 КУпАП у відношенні ОСОБА_2 скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити в зв'язку із закінченням 3-місячного строку, передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП України.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що Московським районним судом м. Харкова в оскаржуваній постанові незаконно зазначено, що ОСОБА_2 набула право власності на транспортний засіб 19.09.2017 року. Вважає, що днем вчинення правопорушення слід вважати наступний день після закінчення десятиденного строку, передбаченого для повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку-нерезидента або при отриманні доходу чи придбанні майна. Отже, обов'язок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані виник у ОСОБА_2 28.09.2017 року, а датою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП є 09.10.2017 року. Датою виявлення правопорушення на його думку слід вважати 15.11.2017 року - день опублікування декларантом несвоєчасно повідомлених відомостей, а днем закінчення передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення в такому разі слід вважати 15.02.2018 року. Зазначає, що ОСОБА_2 фактично разом із своїм малолітнім сином з 28.09.2017 року по 14.11.2017 року включно перебувала на відпочинку в смт. Савинці Балаклійського району Харківської області за адресою вул. Тимофієнко, 16. У зв'язку із відсутністю у ОСОБА_2 під час відпочинку електронного ключа ЕПЦ який є невід'ємною частиною та елементом доступу до входу до Реєстру декларацій, а також враховуючи те, що в зазначеному вмще житловому будинку відсутній доступ до мережі інтернет, ОСОБА_2 не мала можливості подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора Радіонова С.А., який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_3 наполягав закрити провадження по справі у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, обґрунтовуючи це тим, що датою виявлення правопорушення слід вважати 15.11.2017 року - дату подання ОСОБА_2 відомостей до НАЗК, та станом на 02.03.2018 року передбачений ст.. 38 КУпАП строк минув, і суддею суду першої інстанції слід було закрити провадження по праві на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП. Апелянт вважав хибною думку, що дату виявлення правопорушення слід вважати 17.01.2018 року, оскільки на його думку після подання декларації 15.11.2017 року до реєстру НАЗК, інформація про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_2 вже стала відома правоохоронним органам.

Апеляційний суд не погоджується з такою позицією, оскільки дата подання інформації про суттєві зміни у майновому стані не може ототожнюватись з датою виявлення правопорушення, так як відомості, які були подані 15.11.2017 року необхідно було перевірити, і лише після отримання всієї необхідної інформації, у тому числі листа Регіонального сервісного центру МВС в Харківській області від 05.01.2018 року, який отриманий отримано 17.01.2018 року, про дату набуття ОСОБА_2 майна у власність та його вартість стало достовірно відомо обставини вчинення правопорушення.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (Закону) правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 2 ст. 52 Закону встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно до листа Харківської міської ради Юридичного департаменту від 19.12.2017 року ОСОБА_2 є головним спеціалістом відділу підприємств комунальної власності Управління тарифної політики, та є суб'єктом декларування.

Відповідно до інформації, яка викладена у листі РСЦ МВС в Харківській області від 05.01.2018 року № 31/20/1-14 ОСОБА_2 у ТСЦ № 6341 зареєструвала на своє ім'я автомобіль «Toyota Rav4 Hybrid», 2017 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_2, № двигуна НОМЕР_3, номерний знак НОМЕР_1, який вона придбала у ТОВ «Артсіті» по ДКП № 0040/09/17 від 19.09.2017 року за 789 006 гривень.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 подала декларацію про суттєві зміни в майновому стані лише 15.11.2017 року.

Посилання апелянта на те, що в період з 28.09.2017 року по 14.11.2017 року ОСОБА_2 перебувала за межами м. Харкова, та не мала технічну можливість подати відповідне повідомлення про суттєві зміни в її майновому стані апеляційний суд оцінює критично, оскільки остання декілька разів прибувала до м. Харкова для оформлення купівлі-продажу автомобіля та його реєстрації. Наданий стороною захисту договір оренди житлового будинку від 20.09.2017 року (а.с. 82) апеляційний суд оцінює критично, оскільки вказаний договір всупереч вимогам ст. 158 Житлового Кодексу України не містить даних про його реєстрацію у виконавчих органах місцевого самоврядування, та як зазначено вище ОСОБА_2 відвідувала м. Харків у вказаний період, здійснюючи оформлення придбаного автомобіля.

За таких обставин вважаю, що посилання апелянта є необґрунтованими, та підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст. 52 ЗУ « Про запобігання корупції», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 02.03.2018 року у відношенні ОСОБА_2 - без змін.

Постанова судді є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик