Справа № 752/8292/18
Провадження №: 3/752/4261/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали об'єднаної адміністративної справи про притягнення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Києва, з середньою базовою освітою, оформленого ФОП, розлученого, який зареєстрований за адресою: с. Піски-Удальські Чернухінського району Полтавської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2018р. підданого адміністративному стягненню у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1732 КУпАП,

до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.2 ст.1732 КУпАП, -

встановив:

04.03.2018р. о 19 год, 24.03.2018р. приблизно о 23 год. , 23.02.2018р. о 21 год. 30 хв. ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, маючи намір на умисне вчинення дій психологічного характеру, знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1, під час сварок кричав, ображав, погрожував ОСОБА_2, яка є його колишньою дружиною, висловлювався на її адресу нецензурними словами, чим завдав шкоду психологічному здоров'ю останньої.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованих йому діях не визнав. Суду пояснив, що з колишньою дружиною склалися неприємні стосунки з приводу користування квартирою, особистими речами. У визначені в протоколах дати і час він дійсно перебував вдома, і підтвердив, що сварки відбувалися, але він заперечує, що перебував у стані алкогольного сп'яніння, і ображав дружину, або погрожував їй, або висловлювався нецензурними словами. Також не визнає, що саме його дії призводять до виникнення сварок. Вважає, що колишня дружина провокує його на конфлікти.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її колишнім чоловіком, шлюб із яким розірвано. У квартирі два останніх роки він не проживав. Але нещодавно почав приходити до квартири і періодично залишався в одній із кімнат. В квартирі він не зареєстрований. Він потрапив до квартири тому, що його впустили діти. Сварки між ними виникають постійно. ОСОБА_1 постійно чіпляє її, погрожує позбавленням прав на квартиру, ображає, висловлюється нецензурними словами при цьому все це відбувається на очах у дітей, та приводить до їх травмування.

Також пояснила, що 23.02.2018р. в 21-30 він також перебував у нетверезому стані, виникла сварка з приводу телевізора, під час якої він кричав на неї, погрожував фізичною розправою. Під час подій була присутня у квартирі її маті і діти. Вона звернулася з відповідною заявою до поліції.

04.03.2018р. о 19год. вона повернулася до дому. ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, почав до неї чіплятися, штовхав її, зірвав з вікна занавіску, яку вона облаштувала, зіштовхував з підвіконня, погрожував позбавити житла, нецензурно виражався. Вона звернулася з відповідною заявою до поліції.

24.03.2018р. був день народження їх сина. Пізно ввечері ОСОБА_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, спровокував сварку, під час якої був агресивний, кричав на неї, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурними словами. Коли виривав у неї із рук ноутбук, порізав долоню її правої руки. Відібрав телефон, не дозволяючи викликати поліцію, та розбив його. Діти це бачили і чули, дуже злякалися, просили викликами поліцію. Також була присутня у квартирі її матір.

Суду пояснила, що і під час шлюбу чоловік часто поводив себе агресивно, і були випадки, коли вони з дітьми переходити жити до її матері. Останніх два роки ОСОБА_1 проживав з іншою жінкою, але він хитрістю потрапив до квартири, а вигнати його вона не може. Він продовжив себе поводити агресивно. Також зазначила, що вона дуже налякана його поведінкою, так само як і діти. Його погрози та образи сприймає реально, і вони викликають у неї побоювання за свою безпеку та безпеку дітей, а також призвели до емоційної невпевненості. Вона звернулася за допомогою до органів соціального захисту сім'ї та дітей. З дітьми спеціалісти проводять бесіди.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що є матір'ю ОСОБА_2 Підтвердила, що 23.02.2018р. та 24.03.2018р. була свідком того, як ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, ображав її доньку, кричав на неї, погрожував..

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду підтвердила, що 23.02.2018р., 04.03.2018р., 23.02.2018р. та 24.03.2018р. батько ображав матір, висловлювався нецензурними словами на її адресу, був агресивний також із нею. Також підтвердила, що конфлікти з батьком виникають постійно і що саме він їх провокує.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім подружжям, шлюб між якими розірваний. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей.

ОСОБА_2 разом із дітьми постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1. Характер проживання ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою не був предметом дійсного судового розгляду. Під час подій, вчинення яких інкримінується ОСОБА_1, останній проживав в квартирі з колішнею дружиною та дітьми.

23 лютого 2018р., 4 та 23 березня 2018р. ОСОБА_2 зверталася з відповідними заявами до поліції з приводу неправомірних дій її колишнього чоловіка. У завах та поясненнях зазначила, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння, провокує конфлікти, погрожує їй фізичною розправою та позбавлення житла, є агресивним, висловлюється нецензурними словами.

Стаття 28 Конституції України гарантує кожному громадянинові України право на повагу до його гідності, та регламентує, що ніхто не може бути підданий поводженню, що принижує його гідність.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд приходить до висновку що ОСОБА_1 23.02.2018р., 04.03.2018р., та 23.04.2018р. за місцем постійного проживання, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, коли висловлювався на адресу оружини нецензурними словами, погрожував,ображав, діяв умисно, оскільки розумів, що його слова та дії ображають і принижують колишню дружину. При цьому суд ґрунтує свої висновки на поясненнях потерпілої і свідків, вони співпадають з заявами та поясненнями які містяться в матеріалах справи. Заперечення ОСОБА_1 суд оцінює критично.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства. Кваліфікація його дій частиною 2 зазначеної статті, є помилковою, оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.03.2018р., якою його визнано винним у скоєнні домашнього насильства, яке відбулося 15.02.2018р. щодо ОСОБА_2, та піддано адміністративному стягненню, набрала законної сили 10.04.2018р., тобто вже після вчинення ним неправомірних дій 23.02.2018р., 04.03.2018р., та 23.04.2018р.

Вирішуючи питання про вид адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність, передбачених ст.34 КУпАП України, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує відповідальність суд відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.35 КУпАП визнає вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року однорідного правопорушення, за яке його вже було піддано адміністративному стягненню. Вчинення правопорушення у стані сп'яніння суд в даному випадку не визнає обставиною, яка є обтяжуючою, оскільки позбавлений об'єктивної можливості дослідити докази щодо стану сп'яніння ОСОБА_1

Враховуючи, особу правопорушника, який працює, оформлений ФОП, вчинення правопорушень умисно, наявність обтяжуючої відповідальність обставини, ставлення до вчиненого, суд вважає за доцільне піддати ОСОБА_1 такому виду стягнення як громадські роботи. Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 33-35, 401, ч.1 ст.1732, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1,визнати винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч.1 ст.1732 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді 40 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко