АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/150/18Суддя 1 інстанції Квятковський Я. А.
Номер провадження 33/774/155/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 не працюючого, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 копійок.

За участю:

Правопорушника - ОСОБА_2

Захисника - Залюбовського В.В.

Свідка - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 07.01.2018 р. о 23:40 год. в м.Кривому Розі по вул. Адм.Головка, 5 ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ2115 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова), в присутності двох свідків на вимогу працівників поліції відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду на встановлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 05 квітня 2018 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, в матеріалах справи є пояснення свідків, які записані рукою працівника поліції та ідентичні між собою.

Також зазначає про те, що суд першої інстанції порушив його права на захист, оскільки розглянув справу за відсутності його захисника, хоча останній подав заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з його перебуванням на лікуванні в стаціонарному відділенні КЗ «Криворізька міська лікарня № 7 ».

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2, його захисник Залюбовський В.В., кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили задовольнити її, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження щодо ОСОБА_2 закрити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції були дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №152842 (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, в яких останні підтвердили, в тому числі під час відеозапису, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, (а.с. 2, 3), рапортом, (а.с. 4), довідкою щодо отримання посвідчення на право керування транспортними засобами, (а.с. 5), відеозаписами з поліцейської бодікамери АЕ00085, АЕ00202, (а.с.6), згідно якого ОСОБА_2 у присутності свідків відмовився від огляду на стан сп'яніння.

Окрім того, вина ОСОБА_2 у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної (відеокамери) відеореєстратора, який містить фіксацію обставин зупинення 07 січня 2018 року працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою пройти проведення огляду на стан сп'яніння у медичному закладі.

При апеляційному розгляді ОСОБА_2 також не заперечував, що працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, однак він від проходження такого огляду відмовився.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 на те, що пояснення свідків були заповнені працівником поліції, а не ними власноруч.

Як убачається з матеріалів справи основний текст пояснень заповнено власноруч працівником поліції, а свідками власноруч зроблено підпис та власноруч вказано, що з їх слів записано вірно та ними прочитано (а.с.2 - 3).

Доводи ОСОБА_2 щодо того, що суд першої інстанції без достатніх підстав не взяв до уваги клопотання його захисника про відкладення розгляду справи та розглянув справу за його відсутності, не заслуговують на увагу у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 та його захисник Залюбовський В.В. були присутні в судовому засіданні 19 березня 2018 року та за їх клопотанням було відкладено розгляд адміністративної справи для виклику свідків на 05 квітня 2018 року. Тому вони були належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, про що свідчить розписка (а.с. 16). Окрім цього, розгляд справи декілька разів відкладався за клопотаннями захисника.

Посилання ОСОБА_2, що в той день належним йому автомобілем не керував, не можуть бути взяті до уваги, оскільки під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який достатньо повно відображає всі події, а саме, що 07 січня 2018 року ОСОБА_2, після зупинки транспортного засобу ВАЗ 2115 д.н.з. НОМЕР_2 виходив з місця водія та в салоні автомобіля нікого не було.

Даний відеозапис повністю спростовує свідчення допитаного в апеляційному суді свідка ОСОБА_4 про те, що він керував транспортним засобом.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 152842 від 07 січня 2018 року.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун