Справа № 482/350/18
Провадження №3/482/167/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 квітня 2018 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Демінська О.І., з участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працевлаштованого водієм ПП «Фортуна Світ», одруженого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1,

-за ч.1 ст. 164 КУпАП ,-

В С Т А Н О В И В:

16.03.2018 року на розгляд до Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшов протокол Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ІІ № 0002660 від 13 березня 2018 року ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 13.03.2018 року у Миколаївській області на а/д Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв» через м.Вознесенськ, 211 км+920 м, проводив господарську діяльність, перевозив вантаж щебінь автомобілем НОМЕР_2, НОМЕР_3, без державної реєстрації як субєкт господарської діяльності, чим порушив вимоги ст. 9 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п.24 ст.7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ч.1 ст. 164 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 164 КУпАП.

У судовому засіданні 03.04.2018 року, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що він офіційно працевлаштований на ПП «Фортуна Світ» водієм, самостійну діяльність не здійснює.

У судове засідання 20.04.2018 року ОСОБА_1 не зявився, його представник адвокат ОСОБА_2, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також вказав, що ОСОБА_1 є найманим працівником ПП «Фортуна Світ», самостійну господарську діяльність не здійснює, а тому отримання ліцензії діючим законодавством не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Так, відповідальність за ч. 1ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Ч. 1ст. 3 Господарського Кодексу України передбачено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Субєктами господарювання визнаються зареєстровані в установленому законодавством порядку юридичні особи незалежно від їх організаційно-правових форм та форм власності (крім органів державної влади та органів місцевого самоврядування), а також фізичні особи підприємці, які провадять господарську діяльність.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів на такі види робіт: надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів легковими автомобілями на замовлення; надання послуг з внутрішніх перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів автобусами; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів на таксі; надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів легковими

автомобілями на замовлення; надання послуг з міжнародних перевезень небезпечних вантажів вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами.

Ліцензія на надання послуг з міжнародних перевезень пасажирів

чи небезпечних вантажів надає право автомобільному перевізнику

надавати послуги з внутрішніх перевезень пасажирів чи вантажів.

При цьому, отримання ліцензії найманим працівником, який не здійснює самостійну господарську діяльність, діючим законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, безпідставними є твердження в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення ОСОБА_1 положень ст. 9 ЗУ "Про автомобільний транспорт", як субєктом господарювання, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення ІІ № 0002660 від 13 березня 2018 р. вказано про надання послуг ОСОБА_1 з вантажних перевезень, який є найманим працівником - водієм ПП «Фортуна Світ», самостійну господарську діяльність не здійснює, про що ним під час складання адміністративного протоколу одразу було надано пояснення.

На підтвердження вказаного ОСОБА_1 було надано суду документи про його працевлаштування на посаді водія з 06.02.2017 р.

Тобто, оскільки ОСОБА_1 не є суб'єктом господарювання, він не може бути і суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно вимогам п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з встановленого, суд приходить до висновку, що провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 164 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.І.Демінська