Справа №687/63/18
№3/687/109/2018
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2018 року смт.Чемерівці

Суддя Чемеровецького районного суду Хмельницької області Кулєбякін В.О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,-

встановив:

Постановою судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 130 ч.2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

19 лютого 2018 року на адресу Чемеровецького районного суду Хмельницької області надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення недоліків, в якій він вказує на те, що нововиявленими обставинами для перегляду постанови судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року є наступні: протокол про адміністративне правопорушення складеного відносно нього як пасажира, а не як водія; працівники поліції не були присутні та не зупиняли його як водія; судом не допитані свідки, які підтвердили вищевказані обставини; невідповідність медичного висновку Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; невручення йому копії протоколу про адміністративне правопорушення; розгляд справи без його участі та не повідомлення його про розгляд справи; відсутність обґрунтування щодо не вилучення автомобіля; не відсторонення його від керування автомобілем.

У своїй заяві ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином судовою повісткою. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши доводи заявника ОСОБА_1 та матеріали справи суд приходить до наступних висновків:

Постановою судді Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 24 січня 2018 року ОСОБА_1 визнаний винним за ст. 130 ч.2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Виходячи з викладеного вбачається, що необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов :

1) їх існування на час розгляду справи;

2) ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи;

3) істотність даних обставин для розгляду справи, тобто врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

ОСОБА_1 не наведено жодної обставини, яка існувала на час розгляду справи та не була відома йому на час її розгляду, а також не доводиться істотність даних обставин для розгляду справи та не впливають на суть та доведеність вини особи в інкримінованому правопорушенні передбаченому ч. 2 ст. 130 КУпАП.

З поданих до суду заяв ОСОБА_1, вбачається, що останній посилається на обставини, які не є нововиявленими в розумінні ч.2 ст.459 КПК України, а зазначені в них доводи зводяться до незгоди з прийнятим судом рішенням, що само по собі не може бути підставою для його перегляду за нововиявленими обставинами, а жодної обставини, яка в силу своєї правової природи містила б ознаки нововиявленої, ОСОБА_1 у поданій заяві не наводить.

Вказана позиція висловлена в Постанові Верховного суду України у справі № 5-254зн16 від 26 вересня 2016 року Верховний суд вказав, що відповідно до частини першої статті 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Перелік обставин, які визнаються нововиявленими, визначений частиною другою зазначеної статті. Згідно зі статтею 462 КПК заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повинна відповідати ряду формальних вимог, у тому числі містити вказівку на обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, а також обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) констатував, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Відносно практики ЄСПЛ, то необхідно також зауважити, що у п. 42 справа «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) Суд вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Більше того, як зазначив Європейський суд з прав людини - повага до принципу верховенства права та поняття справедливого судового розгляду вимагає, щоб усі підстави застосування зворотної сили закону аналізувалися з особливою пильністю ( рішення ЄСПЛ у справі ZielinskiandPradal&GonzalezandOthers v. France ).

Крім того посилання на, те, що заявник не був повідомленим про дату та час розгляду справи спростовується її матеріалами, а також в у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Разом з цим, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 429, 462,464 КПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.

Суддя Кулєбякін В.О.