Справа № 734/4363/17 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С. М.
Провадження № 33/795/142/2018
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області - суддя Антипець В. М.,

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року,

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, житель АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн 40 коп. судового збору.

Як установив суд, 14 грудня 2017 року о 23 год. в смт. Козелець на вулиці Соборності, 30 «а», ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння та від проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, мотивуючи тим, що того дня автомобілем керував ОСОБА_2

Вважає прийняте судом рішення безпідставним через те, що автомобіль на час появи працівників поліції, не рухався, а стояв на автостоянці, він особисто транспортним засобом не керував.

Його водій ОСОБА_3, на той час відійшов купити цигарок, не був залучений працівниками поліції, як свідок, хоча наполягав на цьому, що може підтвердити пасажир автомобіля ОСОБА_2

Під час складання протоколу свідки присутні не були, і тільки після вилучення автомобіля та поміщення на штраф майданчик був викликаний свідок, який підписав протокол там, де йому вказали поліцейські.

Стверджує, що суд розглянув справу формально та поверхово, не допитавши усіх свідків, про виклик яких він заявляв клопотання, а тому його вина у вчиненні даного адміністративного правопорушення не доведена, а справа підлягає закриттю.

На засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не прибув, був заздалегідь повідомлений про день і час розгляду апеляційної скарги за адресом місця проживання. Заяв про відкладення розгляду від нього не надходило. Про виклик та допит свідків, апелянт не просив. Їх адрес не зазначив.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 грудня 2017 року о 23 годині в смт. Козелець по вул. Соборності, 30 «а», ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дані протоколу підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які письмово підтвердили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на встановлення факту сп'яніння та алкотестеру «Драгер» (а.с.3).

З рапорту працівника поліції ОСОБА_6 вбачається, що 14 грудня 2017 року о 23 годині був зупинений автомобіль Москвич під керуванням ОСОБА_1, у якого в ході розмови були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Водію було запропоновано в порядку, передбаченому законодавством, пройти огляд, на що він у присутності двох свідків відмовився. Автомобіль був вилучений та поміщений на майданчик Козелецького ВП (а.с.4).

Під час допиту в судовому засіданні в суді першої інстанції працівник поліції ОСОБА_6 підтвердив дані рапорту від 14.12.2017 року та запевнив, що за кермом був саме ОСОБА_1, який не заперечував, що випив та приїхав з с. Карпилівка за дочкою (протокол судового засідання а.с.15).

Такі пояснення свідка не суперечать і поясненням апелянта в тій частині, що він перебув в нетверезому стані та приїхав за дочкою (протокол судового засідання а.с.15).

Версія ОСОБА_1 про те, що за кермом автомобіля перебувала інша особа, не підтверджуються жодним належним доказом.

Так, в суді першої інстанції розгляд справи двічі відкладався для виклику свідка ОСОБА_6, при цьому особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, клопотання про виклик додаткових свідків не заявлялось, ні в усному порядку, що підтверджується протоколом судового засідання, ні в письмовому вигляді, оскільки заяв про виклик свідків у матеріалах справи, немає.

Прохання про скасування судового рішення, апелянт аргументує суперечливими доводами. Спочатку зазначає про перебування за кермом його автомобіля ОСОБА_2.

У наступному абзаці вказує, що його водієм був ОСОБА_3, який на час появи працівників поліції відлучився за цигарками. Далі зазначає, що ОСОБА_2, який був водієм став пасажиром у транспортному засобі.

Адрес свідків апелянт не зазначив, про їх виклик не просив.

Поза розумним сумнівом зібраними доказами доведено, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_1, а не інша особа. Його твердження, що коли підійшли працівники поліції, то автомобіль стояв, не виключають відповідальності за правопорушення. Під час руху автомобіля, працівник поліції не може пред'явити вимогу пройти обстеження на стан сп'яніння, так само як і з'ясувати наявність такого стану у водія.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, майновий та сімейний стан, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

Ураховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Антипець