Номер провадження: 33/785/47/18
Номер справи місцевого суду: 523/9962/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання Тьосовій Я.В., Стояновій Л.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 01.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 01.08.2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 16.06.2017 року приблизно о 22 годині 20 хвилин, знаходячись за місцем мешкання, вчинив насильство в сімї відносно своєї доньки ОСОБА_3, а саме висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, кричав, виштовхував з кухні.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якій вказує, що вважає постанову незаконною, просить поновити строк на її оскарження, скасувати постанову та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт мотивує тим, що постанова йому не оголошувалася та не висилалась, а отримав він її лише 24.11.2017 року після подання відповідної заяви до суду.

В обґрунтування вимоги про скасування постанови ОСОБА_2 зазначає, що суд розглянув справу неповно та однобічно, адміністративне стягнення на нього накладено всупереч вимогам ст.ст. 1, 9, 23 КУпАП, без вручення повістки та виклику його у судове засідання 01.08.2017 року.

Крім того, апелянт зазначає, що будь-яких винних дій він не допускав, а в його діях відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, оскільки 16.06.2017 року за адресою: АДРЕСА_1, коли він прийшов з роботи, його почали ображати його діти та колишня дружина. Він намагався уникнути скандалу, викликав працівників поліції, щоб вони заспокоїли та припинили протиправну поведінку родичів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, але заяву на дітей не став писати працівникам поліції, а вказав, що напише заяву до дільничного інспектора. Після того як апелянт прийшов до дільничного інспектора, останній дав йому протокол від 27.06.2017 року про чинення сам ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП. Згодом, зі слів дільничного інспектора, ОСОБА_2 зрозумів, що справа відносно нього вже розглянута без його участі та на нього накладено стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2, копія постанови була направлена йому поштою, а також видана йому особисто 24.11.2017 року, що підтверджується його розпискою. Відомості про дату отримання ОСОБА_2 направленої поштою копії постанови матеріали справи не містять.

Апеляційна скарга була подана 28.11.2018 року, тому в апеляційного суду відсутні підстави піддавати сумніву доводи апеляційної скарги щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, у зв'язку з чим зазначений строк підлягає поновленню.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи не в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Зокрема, після надходження до Суворовського районного суду м. Одеси справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, суд не повідомив останнього про дату, час і місце розгляду справи, судовий розгляд був проведений без участі останнього, що свідчить про недотримання судом вимог ст.268 КУпАП.

Долучений до матеріалів справи довідковий лист, згідно з яким ОСОБА_2 був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не може бути визнаний допустимим доказом належного сповіщення останнього, оскільки у ньому не зазначено, яким саме чином ОСОБА_2 був повідомлений про судовий розгляд справи, а також прізвище та ініціали посадової особи, якою було здійснено відповідне сповіщення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт з поштовою повісткою на адресу ОСОБА_2, який був повернутий до суду лише 07.08.2017 року у зв'язку із закінченням терміну зберігання, що свідчить про те, що на момент розгляду справи у суду не було відомостей щодо його сповіщення про дату, час і місце розгляду справи.

Будь-які інші відомості про належне повідомлення ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Розглянувши справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не повідомленої про дату, час і місце розгляду справи, суд першої інстанції не забезпечив дотримання принципу доступу такої особи до правосуддя, її права на захист, особисту участь в судовому розгляді, надання пояснень та доказів.

Вищевказані порушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що учасниками домашньої сварки були ОСОБА_2, його донька ОСОБА_4 та колишня дружина ОСОБА_6

В судовому засіданні апеляційного суду була допитана потерпіла ОСОБА_4, яка в судовому засіданні підтвердила викладені у її заяві відомості щодо вчинення ОСОБА_2 насильства у сім'ї та повідомила, що її батько зловживає спиртними напоями та постійно конфліктує з нею, братом та матір'ю. 16.06.2017 року ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, розпочав конфлікт з її братом, нею та її матір'ю, провокував бійку, виражався нецензурною лайкою, намагався вдарити, хапав за руки, у зв'язку з чим потерпіла викликала працівників поліції.

ОСОБА_2 заперечував проти показань потерпілої ОСОБА_4 та прояснив, що конфлікт розпочали його колишня дружина, донька та син, вони висловлювались на їх адресу нецензурною лайкою, однак він до них насильства не застосовував, а навпаки намагався уникнути конфлікту, залишив приміщення кухні та вийшов на балкон. Він викликав поліцію, однак до правоохоронних органів заяву на колишню дружину та дітей не писав, а хотів лише, щоб працівники поліції посприяли у припиненні образ з їх боку.

До апеляційного суду через потерпілу ОСОБА_4 неодноразово викликались свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6, однак вони в судове засідання не з'явились, про причину неявки не повідомили, у зв'язку з чим апеляційний суд вичерпав процесуальні можливості з виклику та допиту потерпілої та свідків з метою перевірки викладених в апеляційній скарзі відомостей та з'ясування обставин адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_7, будучи допитаним в судовому засіданні апеляційного суду, пояснив, що він працює на посаді ДОП Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. 27.06.2017 року він розглядав заяву ОСОБА_4 про вчинення її батьком - ОСОБА_2 насильства в сім'ї, перевіряв відомості за цією заявою та складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Свідок охарактеризував ОСОБА_2 стриманою вихованою людиною, яка ввічливо спілкується з працівниками поліції, однак разом з цим перебуває на обліку в Суворовському ВП як особа, яка має схильність до вчинення насильства в сім'ї, іноді зловживає спиртними напоями. Свідок також пояснив, що він прийняв рішення про складення протоколу, опитавши лише заявника - ОСОБА_4 та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, більше жодних свідків він не допитував.

Апеляційний суд вважає, що описаний свідком ОСОБА_7 порядок складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 без відібрання пояснень у всіх свідків свідчить про неповноту та однобічність перевірки викладених у заяві ОСОБА_4 відомостей, що також було залишено поза увагою суду першої інстанції.

Апеляційний суд вважає, що викладені порушення в сукупності свідчать про істотну неповноту та однобічність судового розгляду справи, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Разом з цим, оскільки ОСОБА_2 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення 27.06.2017 року, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення на момент розгляду справи апеляційним судом сплив.

Закінчення строку накладення адміністративного стягнення, є обставиною яка виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності з положенням п.7 ст.247 КУпАП, згідно з яким провадження в справі про адміністративне правопорушення може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разу закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану постанову - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду міста Одеси від 01.08.2017 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 01.08.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, - скасувати.

Провадження по справі - закрити у зв'язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8