АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Рулякова В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 08.12.2017 року о 03 год. 20 хв., в м. Києві по вул. Закревського, 27/2, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «BMW 525», н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, бліде обличчя. Від проходження медичного огляду в установленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2018 року просить її скасувати, а провадження в справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, щодо повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Звертає увагу на те, що відмова від проходження огляду на стан сп'яніння передбачає бажання особи приховати факт знаходження в стані сп'яніння, однак з його боку жодних спроб приховування факту знаходження в стані наркотичного сп'яніння не було, оскільки він був абсолютно тверезим та жодних заборонених препаратів не вживав.

Вказує, що 10.12.2017 року він самостійно пройшов огляд на стан наркотичного сп'яніння в медичному закладі і, відповідно до наданого висновку лікаря-нарколога жодних заборонених речовин у нього виявлено не було, що на думку апелянта спростовує підозру працівників поліції щодо його перебування в стані наркотичного сп'яніння.

Також зазначає, що складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2017 року не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені лише прізвища імена та підписи свідків, проте відсутні дані щодо місця їх проживання, що унеможливлює їх виклик до суду для надання пояснень.

Крім того звертає увагу суду на ту обставину, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 266 КУпАП, що на думку апелянта, свідчить про упереджені та незаконні дії працівників поліції, оскільки положення ст. 130 КУпАП та ст. 266 КУпАП не можуть бути застосовані окремо одне від одного.

Вважає, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2017 року був складений без дотримання вимог діючого законодавства, а тому цей протокол, так само як і інші докази, на якій суддя посилається у своєму рішенні, не можуть бути визнані належними і допустимими доказами його вини у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим оскаржувана постанова Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2018 року підлягає скасуванню, як така, що була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та апеляційні доводи вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами у справах про адміністративні правопорушення, згідно приписів ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 пояснив, що 08.12.2017 року о 03 год. 20 хв., його зупинили працівники поліції та висунули вимогу проїхати з ними до медичного закладу для проведення огляду, при цьому будь-якої підозри щодо конкретних ознак сп'яніння (алкогольного чи наркотичного) не пояснили та не повідомили куди потрібно їхати на огляд і яка процедура його проведення. Намагаючись пояснити поліцейським про безпідставність їх підозри, останні розцінили такі дії як відмову від проходження огляду в медичному закладі та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП без залучення двох свідків.

Також, за клопотанням сторони захисту під час апеляційного розгляду справи був допитаний свідок ОСОБА_4, який 08.12.2017 року приблизно о 03 год. 30 хв. перебував в салоні автомобіля «BMW 525» н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та був очевидцем зупинки даного автомобіля працівниками поліції. Так, ОСОБА_4 пояснив, що в ніч з 07 на 08 грудня 2017 року він, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля «BMW 525» н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, рухались по просп. Генерала Ватутіна в м. Києві, не порушуючи при цьому правил дорожнього руху. Проте, проїжджаючи перехрестя просп. ГенералаВатутіна з вул. Закревського в м. Києві, їх зупинили працівники поліції та, не повідомивши їм причину зупинки, попросили водія ОСОБА_2 пред'явити необхідні документи, після чого висунули водію вимогу пересісти до патрульного автомобіля, на що ОСОБА_2 погодився та направився до службового автомобіля працівників поліції. Про що саме ОСОБА_2 спілкувався з поліцейськими він не чув, оскільки залишився чекати в салоні автомобіля, проте після того як ОСОБА_2 повернувся до свого автомобіля, поліцейські почали зупиняти інші транспортні засоби та просили водіїв засвідчити відмову водія ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, поставивши свій підпис у заздалегідь підготовлених бланках пояснень, після чого склали відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_4 зазначив, що він не бачив та не чув щоб працівники поліції пояснювали про який саме огляд йде мова та процедуру проходження водієм цього огляду.

З метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин справи до Управління патрульної поліції м. Києва апеляційним судом направлено запит про надання відеозапису з нагрудної камери відеореєстратора інспектора поліції Борисполець Є.В., який 08.12.2017 року складав протокол про адміністративне правопорушення, а також судові повістки про його виклик в судове засідання для дачі пояснень щодо обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

У відповідь на запит 16.04.2018 року до Апеляційного суду міста Києва надійшов лист Вих.№9167/41/11/2/02-2018 від 04.04.2018 року за підписом начальника Управління патрульної поліції в м. Києві, в якому повідомлено про неможливість надати запитуваний відеозапис, у зв'язку із закінченням терміну його зберігання.

Для перевірки доводів апеляційної скарги, до суду також викликались ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які згідно протоколу від 08.12.2017 року були свідками відмови ОСОБА_2 під проходження огляду на стан сп'яніння та надавали працівникам поліції свої пояснення, однак ні в протоколі ні в наданих ними поясненнях не зазначена адреса місця проживання цих свідків, а за вказаними у їх поясненнях номерами телефону зв'язатись з вказаними свідками не вдалось можливим.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735, а також «Інструкції про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до приписів статті 266 КУпАП та вищезазначених Інструкцій, особа, яка керує транспортним засобом, щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває в стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я, який має право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів даної справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України, суддя послався лише на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №099606 від 08.12.2017 року, складений відносно ОСОБА_2 та письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, як на доказ винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог правил дорожнього руху, однак незважаючи на відсутність у цих поясненнях адрес проживання вказаних свідків, належним чином не перевірив ці обставини, шляхом виклику їх в судове засідання, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи.

Переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 пункту 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеними Інструкціями була порушена, а тому, згідно ч.5 ст. 266 КУпАП, апеляційний суд вважає, що проведений працівниками поліції огляд водія ОСОБА_2 на стан сп'яніння є недійсним.

Апеляційний суд не приймає до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с. 3), оскільки зі змісту цих пояснень неможливо встановити від якого саме огляду (на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі у лікаря-нарколога) відмовився водій ОСОБА_2, і суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити ці обставини через відсутність даних про місце проживання вказаних свідків, а складений відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП в даному випадку не можна вважати належним доказом порушення останнім п. 2.5 ПДР України, оскільки процедура такого огляду була проведена з порушенням вимог ст. 266 КУПАП, а тому з огляду на положення ч. 5 цієї статті та вимог п. 22 вказаної Інструкції такий огляд вважається недійсним.

За наведеного, оскаржувана постанова судді Деснянського районного суду м. Києва від 17.01.2018року як незаконна підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 січня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/946/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.