АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1281/2018 Постанова винесена суддею Павленко О.О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Світловодськ Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 24 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 14 січня 2018 року о 04 годині, по пр. Правди, 8 в м. Києві, керував автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи судове рішення таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, просить його скасувати та провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суддя місцевого суду розглянув справу поверхнево, без з'ясування дійсних її обставин, безпідставно не прийняв до уваги його заперечення по суті правопорушення, хоча він в суді повідомляв, що після зупинки поліцейським керованого ним автомобіля двічі проходив огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого був 0 %, на чергову пропозицію поліцейського ще раз пройшов такий огляд і прилад показав результат 1,08 %, з чим він не погодився, бо був тверезий, наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров'я, проте в цьому йому було відмовлено. Безпосередньо в протоколі він указав про незгоду з результатом огляду, що було проігноровано поліцейським, до того ж після складання протоколу його не відсторонили від керування транспортним засобом, що також свідчить про неправомірність дій поліцейських, а його пояснення щодо обставин зупинки транспортного засобу, проведення огляду на стан сп'яніння і складання протоколу можуть підтвердити свідки - пасажири керованого ним автомобіля. За таких обставин, вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не підтверджується доказами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об'єктивно з'ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішувати справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП, суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам в їх сукупності.

Цих вимог закону суддя місцевого суду, розглядаючи справу щодо ОСОБА_2, не дотримав.

Так частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), а також відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Зокрема, відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, вищезазначених Інструкції і порядку, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні п. 2.9(а) ПДР України, суддя місцевого суду формально послався на матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, роздруківку даних з принтера приладу «Драгер», акт огляду, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проте, указуючи в постанові, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується вищевказаними доказами, суд не звернув увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 14 січня 2018 року ОСОБА_2 при наданні пояснень по суті вчиненого порушення власноручно зазначив про незгоду з викладеним у протоколі, бо, як він указав, був тверезий, просив проведення медичного огляду, тобто не погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, проте у справі відсутні відомості про його направлення на огляд до закладу охорони здоров'я, як і результат такого огляду. Крім того, безпосередньо в акті огляду відсутній підпис ОСОБА_2 щодо згоди з його результатом, що також доводить позицію апелянта в суді щодо неправомірності дій поліцейських, яка без будь-якого обґрунтування суддею місцевого суду врахована не була.

Але, виходячи з вимог ст. 266 КУпАП, працівники поліції були зобов'язані в даному випадку запропонувати ОСОБА_2 пройти медичний огляд в закладі охорони здоров'я, чого зроблено не було. Отже, при проведенні огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння поліцейськими не було дотримано передбаченої законом і підзаконними нормативними актами процедури, у зв'язку з чим результат огляду є недійсним, а всі письмові докази у справі, а саме протокол про адміністративне правопорушення, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу та роздруківка даних з принтера приладу «Drager» є недопустимими доказами і не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Між тим, суддя місцевого суду при винесені постанови безпідставно не звернув увагу на вказані обставини, тобто не перевірив дотримання поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП, не дивлячись на те, що за положеннями ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним та обґрунтував свої висновки недопустимими доказами, а тому доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є слушними.

Враховуючи наведене, прихожу до висновку, що постанова стосовно ОСОБА_2 суддею місцевого суду прийнята з порушенням вимог, передбачених ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, а тому вона підлягає скасуванню.

Оскільки в справі відсутні належні та допустимі докази на підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 даних про керування ним 14 січня 2018 року о 04 годині, по пр. Правди, 8 в м. Києві, автомобілем «Опель», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, тобто порушення п. 2.9(а) ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу цього правопорушення.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір - скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П.Павленко