Справа № 459/72/18 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 33/783/381/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_1, з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 2 березня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 2 березня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн.

Згідно з постановою судді Закала В.Г. 2 січня 2018 року, о 21:30 год., в м. Червонограді на вул. Шевченка, 6, Львівської області, керував автомобілем НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з постановою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 2 березня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду та скасувати постанову судді, прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що постанова судді прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в порушення вимог п. 3.3 Інструкції огляду у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Проте даних обставин суддя місцевого суду належним чином не перевірив. Зазначає, що огляд його на стан алкогольного спяніння проведений з порушенням даної Інструкції, оскільки його ніхто не оглядав. Вказує, що працівник поліції не запропонував йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, від якого він не відмовлявся.

Крім того, зазначає, що прилад, за допомогою якого було проведено огляд, не дозволений для використання на території України для визначення стану алкогольного спяніння. Вказує, що при його огляді не відбиралися біологічні зразки для проведення аналізу, а лише за вказівкою працівника поліції лікар склав висновок про перебування його у стані алкогольного спяніння. Зазначає, що порушення процедури проведення огляду особи на виявлення перебування в стані алкогольного спяніння тягне за собою його недійсність.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Оскільки судовий розгляд у суді першої інстанції 2.03.2018 року проводився у відсутності ОСОБА_2, останній ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення лише 13.03.2018 року, відтак строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Частина 1 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обгрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові.

Підтвердженням вищенаведеного є протокол про адміністративне правопорушення від 2 січня 2018 року серії БД № 083774 (а.с. 2), висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 2.01.2018 року, згідно даних якого ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного спяніння (а.с. 3).

Вказані докази є належними, допустимими та взаємоповязаними, підтверджують наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_2 у його вчиненні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного спяніння та не надано ОСОБА_2 можливості пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, то такі не заслуговують на увагу, адже не спростовують висновку судді місцевого суду про керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного спяніння 2 січня 2018 року та не впливають на належність та допустимість результатів огляду, встановлених висновком щодо результатів медичного огляду від 2 січня 2018 року.

Суддею апеляційного суду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів достовірності даних висновку від 2 січня 2018 року, а тому доводи апеляційної скарги в тій частині є безпідставними.

Згідно ст. ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

ОСОБА_2 обгрунтовано визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а стягнення, накладене на нього, відповідає Закону ст. 33 КУпАП, тому підстав для задоволення апеляційної скарги апелянта не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Червоноградського міського суду м. Львова від 2 березня 2018 року.

Постанову судді Червоноградського міського суду Львівської області від 2 березня 2018 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_1