АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/5364/17 Головуючий 1 інстанції: Шарко О.П.
Провадження № 33/790/216/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 02 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення, в порядку ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік із стягненням судового збору в розмірі 320 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, суть якої з процесуально-правової точки зору полягає в тому, що обставини, викладенні в оскаржуваному рішенні районного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, тому він просить дане рішення скасувати, а провадження по справі закрити.

Заслухавши доводи апелянта, який просив про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, 17 11 2017 року, приблизно о 04 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «Java 350», д.н.з. НОМЕР_1, з зовнішніми ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. В районі будинку 257 по вул. Салтівське Шоссе, у м. Харкові, не зупинився на вимогу працівника поліції, подану за допомогою гучномовця та спеціальними сигналами червоно-синього кольору, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius», на вул. Приречній, 40. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.п.2.5, 2.4 ПДР України.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, відповідальність за які передбачена ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена зібраними у справі і дослідженими судом доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП від 17 11 2017 року, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, рапортом інспектора поліції (а.с.3-7).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП з чим погоджується і апеляційний суд.

Так, в суді апеляційної інстанції правопорушник пояснив, що 17 11 2017 року він був вдома, приблизно о 04:00 год. ранку начебто подзвонив його брат та попросив відкрити ворота, щоб поставити мотоцикл в його обійсті. Далі брат, поставивши мотоцикл, пішов у будинок, а ОСОБА_2 затримався у подвір'ї, бо приїхали співробітники поліції, які почали звинувачувати його в тому, що він, порушивши правила дорожнього руху, не зупинився на вимогу працівника поліції, а потім і в тому, що він керував транспортним засобом «Java 350» із зовнішніми ознаками алкогольного сп'яніння. Апелянт зазначив, що співробітники поліції примусово посадили його в патрульний автомобіль та відвезли на сусідню вулицю, де почали оформляти документи.

Також апелянт зазначив, що двоє поліцейських, скориставшись необізнаністю його дружини про події, що відбувалися, прийшли до них додому та попросили якесь посвідчення особи чоловіка, на що вона пред'явила паспорт та водійське посвідчення, паспорт вони сфотографували, а водійське посвідчення забрали, а ОСОБА_2 сказали, що знайшли його біля подвір'я.

ОСОБА_2 зазначив, що враховуючи дані обставини, не погоджується із рішенням районного суду та вину не визнає.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2, оскільки вони не співпадають з наявними відомостями у матеріалах справи. Свою версію подій ОСОБА_2 ніякими доказами не підтвердив, клопотання про допит свідків, які б могли спростувати його вину у інкримінованих правопорушеннях, не заявив.

Таким чином, апелянтом у судовому засіданні апеляційного суду не було представлено жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП, такі відомості відсутні і в наявних матеріалах справи.

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01 02 2018 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 винним за ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення, в порядку ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило