П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.02.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративні матеріали офіцера відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень Ужгородського ЗВВПС лейтенанта Сабуль Д.Г. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , механіка-водія 15 ОГПБ, мешканця АДРЕСА_1 за ч.4 ст.172-11 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
З протоколу про адміністративне правопорушення №25 ЛВ-Ч від 06.12.2017 року встановлено, що 15 листопада 2017 року старший солдат ОСОБА_1 , о 17 год. 00 хв. самовільно залишив в/ч НОМЕР_1 та направився додому де перебував до 17.11.2017 року. 17.11.2017 року повернувся до в/ч НОМЕР_2 . Вказані дії кваліфіковані за ч. 4 ст. ст.172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив наступне, що в квітні 2017 року йому дали направлення про проходження медичного огляду, на лікування не направився. Після проходження МРТ, у нього встановили ознаки пошкодження медіального мениску правого колінного суглобу та призначили проведення хірургічної операції на 13.11.2017 року. Разом з тим, не мав змоги через сімейні обставини, пройти відповідне лікування. Вказує на те, що був змушений доглядати за хворим родичем дідом, який був онко хворим, не вставав з ліжка. У військовій частині довідки про хворобу діда не взяли до уваги. В цей час його дружину направили в пологовий будинок та він був змушений доглядати за хворим дідом. Просив суворо не карати, враховуючі сімейні обставини.

У протоколі про військове адміністративне правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Диспозиція ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 172-11 КУпАП передбачено, що самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб тягне за собою адміністративну відповідальність.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши адміністративні матеріали, вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.4 ст.172-11 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина правопорушника ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 25 ЛВ-Ч від 06.12.2017 року, довідкою № 345 про самовільне залишення військової частини (без зброї), обліковане у період з 00 год. 00 хв. 15.11.2017 року до 00 год. 00хв. 16.11.2017 року, доповіддю про відсутність у лікувальному закладі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 (ППД, м. Ужгород) ОК « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , довідкою №351 про повернення військовослужбовців до військової частини, обліковане у період з 00 год. 00 в. 17.11.2017 року до 00 год. 00 хв. 18.11.2017 року, поясненнями самого порушника, витягом з наказу Міністерства оборони України № 230/А від 13.11.2017 року, витягом з книги тимчасово відсутнього та тимчасово прибулого до частини особливого складу в/ч НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адміністративного правопорушення, враховуючи пояснення надані в судовому засіданні ОСОБА_1 та дослідженими доказами, те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні правопорушення визнає повністю та щиро розкаюється, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, що відповідно до вимог ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, вважаю зазначене діяння малозначним і за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, оскільки його діяння не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 221, 284 п. 1 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, та на підставі ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош