П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 Справа №607/13910/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

В складі головуючого судді Ромазана В.В.

З участю секретаря Буцик О.П.

Захисника ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від ВДАІ м. Тернополя УМВС України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №416132 від 29 жовтня 2017 року, 29.10.2017 року близько 04 год. 50 хв., громадянин ОСОБА_2, по вул. С.Крушельницької в м. Тернополі, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів. порушення мови, поведінка, що не відповідає обставинам. Від проходження огляду на стан спяніння на місці із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» та огляду в лікарню для визначення степені алкогольного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Правопорушник ОСОБА_2 в судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він не керував зазначеним транспортним засобом, оскільки знаходився біля нього на тротуарі, коли приїхали працівники поліції. Працівники поліції в момент руху транспортного засобу, його не зупиняли.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що транспортним засобом ОСОБА_2 не керував, а працівники поліції під»їхали до автомобіля, коли він був припаркований на тротуарі по вул..Крушельницької.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення. завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до розділу II п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 р. №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за №1413/27858 установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, закон повязує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння встановлену ст.130 КУпАП у випадку керування такою особою транспортним засобом, що має бути доведеним.

В даному випадку, з аналізу доказів, наявних в матеріалах справи, факт керування автомобілем ОСОБА_2 не доведено.

З відеозапису нагрудної камери інспектора поліції, які було долучено до матеріалів справи вбачається, що працівники поліції підійшли до автомобіля НОМЕР_1 коли він був припаркований на вул. С.Крушельницької в м. Тернополі.

Таким чином, суду не надано доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_2 автомобілем у стані алкогольного спяніння, оскільки із запису відеореєстратора вбачається, що автомобіль НОМЕР_1 працівники поліції не зупиняли, а він стояв припаркований перед автомобілем працівників поліції. Інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом суду не надано.

Таким чином, викладені дані у протоколі про адміністративне правопорушення ґрунтуються на припущеннях працівників поліції без належних на те доказів.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні, судом не здобуті жодні докази вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі слід закрити, у звязку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_2, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_4