Справа № 738/236/18 Головуючий у 1 інстанції Слісар А. В.
Провадження № 33/795/133/2018
Категорія - ч.2 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю прокурора - Карася В.М., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, її захисника - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Менського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, освіта вища, працює на посаді начальника архівного відділу Менської районної державної адміністрації,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника архівного відділу Менської РДА, будучи державним службовцем, посада якого відповідно до ст. 6 ЗУ «Про державну службу» відноситься до посад категорії «Б», тобто у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК інформації про суттєві зміни у майновому стані у зв'язку з набуттям 30 березня 2017 року права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Мена, вул. 1 Травня, буд.115, вартістю 200000 грн., тобто в сумі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80000 грн.), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила постанову місцевого суду скасувати та постановити нову, якою закрити відносно неї провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначила, що умислу на приховування придбаного будинку у неї не було. Вона намагалася у десятиденний термін з дня придбання будинку внести до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднити на офіційному веб-сайті НАЗК інформацію про суттєві зміни у її майновому стані у зв'язку з набуттям 30 березня 2017 року права власності на житловий будинок, однак цей сайт не працював. Вважає, що причиною несвоєчасного подання нею даної інформації були технічні збої офіційного веб-сайту НАЗК. Також послалась на наявність виправлень у протоколі про адміністративне правопорушення в графах «Місце проживання», «Місце реєстрації», а також в даті виявлення правопорушення. Крім того, зазначила, що ч.2 ст.172-6 КУпАП не містить у своєму змісті будь-якого посилання на строк, протягом якого особа повинна повідомити про суттєві зміни у своєму майновому стані. Вказала, що суддею не було оголошено постанову відразу після розгляду, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає виходу суду до нарадчої кімнати.

Дослідивши апеляційну скаргу; заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи постанову місцевого суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.7 та ст.245, ст.280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Як убачається з матеріалів справи, 15 лютого 2018 року щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, згідно якого ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальника архівного відділу Менської РДА, будучи державним службовцем, посада якого відповідно до ст. 6 ЗУ «Про державну службу» відноситься до посад категорії «Б», тобто у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, шляхом внесення до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднення на офіційному веб-сайті НАЗК інформації про суттєві зміни у майновому стані у зв'язку з набуттям 30 березня 2017 року права власності на житловий будинок, розташований за адресою: м. Мена, вул. 1 Травня, буд.115, вартістю 200000 грн., тобто в сумі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (80000 грн.), чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП (а.с.1-8).

Проте, висновок місцевого суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом його об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов'язані довести суду наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Крім того, згідно з п.2 роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов'язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З матеріалів справи слідує, що згідно договору купівлі-продажу від 13 березня 2017 року ОСОБА_1 придбала житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Мена, вул. 1 Травня, буд.115.

Згідно кредитного договору № 231П (придбання житла) від 16 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, ОСОБА_1 було надано у тимчасове користування грошові кошти в сумі 200 000 грн. з внесенням плати за користування ними в розмірі 3% річних, терміном на 15 років для придбання житлового будинку з надвірними господарськими приміщеннями за адресою: м. Мена, вул. 1 Травня, буд.115.

Одночасно між нею та Чернігівським обласним Фондом підтримки індивідуального житлового будівництва на селі, з метою забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору № 231П від 16.03.2017 року, було укладено договір поруки № 3060 від.16.03.2017 року та Іпотечний договір від 16.03.2017 року, згідно якого придбаний житловий будинок переданий у заставу Фонду. Тобто на сьогоднішній день ОСОБА_1 лише формально є власником придбаного будинку, однак не може ним розпорядитися, не сплативши всю суму кредиту.

Також, як пояснила в апеляційному суді ОСОБА_1, вона намагалася у десятиденний термін з дня придбання будинку, внести до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднити на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції інформацію про суттєві зміни у її майновому стані у зв'язку з набуттям 30 березня 2017 року права власності на житловий будинок, однак цей сайт не працював.

Тобто з вищевикладеного убачається, що у ОСОБА_1 відсутній прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб.

Крім того, ОСОБА_1 подала відомості про суттєві зміни, які відбулися у її майновому стані, 31 січня 2018 року, тобто до складання протоколу про адміністративне правопорушення, що також свідчить про відсутність у неї умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

За таких підстав, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є безпідставним та необґрунтованим, оскільки матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що остання, неподавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану протягом десятиденного строку з моменту придбання нею вищевказаного житлового будинку, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь-який корупційний інтерес.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб'єктивної та об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги і виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Твердження апелянта про те, що судом порушено вимоги процесуального закону, оскільки постанова не була проголошена одразу після розгляду справи, а суд видалився до нарадчої кімнати, суперечить вимогам діючого законодавства про адміністративні правопорушення, так як вказана процедура не регламентована КУпАП. Крім того, сама по собі вказана обставина не є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв'язку з вищевикладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова місцевого суду відносно ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з істотними порушеннями вимог КУпАП, у зв'язку з чим підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Менського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Заболотний