Справа № 127/2211/18
Провадження № 3/127/782/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_2 Федерації, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 24.01.2018 року о 15 год. 00 хв. в м. Вінниця по вул. Маяковського 140, керуючи автомобілем НОМЕР_2, під час виїзду з місця паркування не дотримався інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Після ДТП водій ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП до якого був причетний. Крім того, водій ОСОБА_1 24.01.2018 року о 15:00 год. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2104» д.н.з. НОМЕР_4 в стані алкогольного спяніння, став учасником ДТП та погодився на огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку. Огляд проводився із застосування приладу «Драгер № 0038» в присутності двох свідків на місці вчинення ДТП за адресою: м.Вінниця вул. Маяковського 140.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушень не визнав та суду пояснив, що він дійсно 24.01.2018 року потрапив у ДТП, проте з водієм іншого автомобіля вони домовились про відшкодування збитків без оформлення розписок та він поїхав додому. Він вживав алкогольні напої, коли приїхав додому. Через деякий час до нього додому приїхали працівники поліції та він їм повідомив, що дійсно відбулося ДТП, проте його оформлювати немає необхідності, оскільки він домовився з іншим водієм про відшкодування шкоди. Потім вони поїхали на місце ДТП, де у нього перевіряли стан алкогольного спяніння.

Захисник правопорушника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зважаючи на відсутність підстав. В діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, оскільки не доводиться матеріалами справи.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський роти №2 БУПП у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_5 суду пояснив, що 24.01.2018 року близько о 15 год. він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 патрулювати в районі Старого міста. В цей час до них на службовий планшет надійшло повідомлення про ДТП, що трапилось за адресою: м.Вінниця вул. Маяковського 140, а саме в районі 3-ої міської лікарні. Прибувши на місце ДТП, вони виявили автомобіль НОМЕР_3 та водія даного автомобіля ОСОБА_8, який повідомив, що з його автомобілем НОМЕР_5 та водій цього автомобіля був з ознаками алкогольного спяніння. Повернувшись до патрульного автомобіля, вони отримали інформацію від сектору розшуку про можливе місце перебування автомобіля НОМЕР_6, а саме за адресою м.Вінниця вул. Скоропадського 5. Прибувши за вказаною адресою, виявили автомобіль, який зник з місця ДТП, та ОСОБА_1, котрий підтвердив, що саме він керував транспортним засобом, але потім він заперечував дану обставину. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що дійсно було ДТП, але він з іншим водієм домовились про відшкодування збитків, а тому вважав, що його навіть реєструвати ДТП немає необхідності. В подальшому ОСОБА_1 було доставлено на місце ДТП, де його впізнали свідки та за його згодою його перевірено на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер №0038». Не зважаючи на позитивні результати приладу на стан алкогольного спяніння, ОСОБА_1 заперечував ту обставину, що він перебував за кермом в стані алкогольного спяніння, а зазначав, що він вживав алкогольні напої дома.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 суду повідомив, що він 24.01.2018 року був свідком того, як ОСОБА_1 перевіряли на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер №0038». Прилад показав позитивний результат.

В судове засідання викликались як свідки інші особи, але до суду не зявились з невідомих суду причин хоча про день, місце і час розгляду справи повідомлялись належним чином та завчасно, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд враховує п. 2.9. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 6 інструкції Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року - огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або лікарем закладу охорони здоровя.

п. 7 вищезазначеної Інструкції - встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; враховуючи вказані норми суд прийшов до висновку що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Вина правопорушника також доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №196659 від 24.01.2018 року, показання приладу«Драгер № 0038» при встановленні стану спяніння ОСОБА_1, письмовими поясненнями свідків, рапортами працівників поліції.

Суд критично розцінює пояснення ОСОБА_1, заперечень його захисника щодо обставин справи, вважаючи їх лише способом захисту спрямованим на намагання правопорушника уникнути відповідальності, оскільки вони спростовуються поясненнями допитаного в судовому засіданні як свідка інспектора поліції ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_9 у сукупності з іншими матеріалами справи. Так, судом приймаються до уваги оголошені в судовому засіданні матеріали справи, а саме письмові пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 24.01.2018 року, досліджено схему місця ДТП від 24.01.2018 р. Також, суд звертає увагу, що будь-яких інших належних доказів перебування у тверезому стані ОСОБА_1 під час ДТП суду не надано. Одночасно, проходження за законною вимогою поліцейського огляду відповідно до встановленого порядку на стан спяніння особою, яка керує транспортними засобами, є обовязковим, а відмова особи від проходження такого огляду, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, суд вважає, що дії ОСОБА_1 також кваліфіковано вірно за ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та самовільне залишення водіями місця ДТП, до якого вони причетні.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БР № 196660 від 24.01.2018 року та серії БР № 203550 від 24.01.2018 року, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП, рапортами працівників поліції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками алкогольного спяніння, самовільно залишив місце ДТП, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 7, 33, 122-4, 124, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя