Номер провадження: 33/785/73/18
Головуючий у першій інстанції Кузьменко Н. Л.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі головуючого Копіци О.В., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року, відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Одесі, громадянина України, працюючого водієм на Одеському авіаційному заводі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,а також стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_2 02.09.2017 року, близько 00 год. 10 хв., порушивши вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, керував автомобілем «Mercedes-Benz C180» (реєстраційний номер НОМЕР_1) по вул. Болгарській в м. Одесі у стані алкогольного сп'яніння, встановленого із застосуванням приладу «Драгер-Алкотест 6810» в присутності двох свідків. Результат тесту - позитивний, - 1,27 проміле.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою з таких підстав:

- суд 1-ї інстанції не дотримався вимог ст. 268 КУпАП та розглянув справу, не повідомивши його належним чином про час, дату та місце судового розгляду.;

- він не був згоден з результатами огляду приладом «Драгер», але йому сказали, що свої заперечення він зможе надати суду;

- огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, тому вважається недійсним.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строку, протягом якого можливе накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №000550 від 02.09.2017 року;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, а саме приладом «Alcotest Drager 6810» - 1,27 проміле;

- письмовими поясненнями свідків.

Під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 заперечував фактичні обставини справи, посилаючись на порушення працівниками поліції приписів ст. 266 КУпАП та необ'єктивний розгляд справи у суді першої інстанції.

Аналіз доказів, якими суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення, показав наступне.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №000550 від 02.09.2017 року видно, що працівники поліції не надали можливості ОСОБА_2 викласти свої пояснення по суті справи, адже факт відмови від дачі пояснень не зафіксований у протоколі і про це не зазначають свідки у своїх поясненнях.

На роздруківці результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, а саме приладу «Alcotest Drager 6810» не видно результату тестування, а саме - 1,27 проміле, тому неможливо зробити висновок, на підставі чого у акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, зазначена саме таке значення.

Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, через неналежне оформлення матеріалів справи, та порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння, неможливо об'єктивно перевірити результат тестування на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів, а також твердження ОСОБА_2 про те, що він з ним не погодився.

Окрім того, зі змісту відеозапису, долученого до матеріалів справи та дослідженого під час апеляційного розгляду вбачається, що відео зйомка проводиться з відео-реєстратора, встановленого в автомобілі працівників патрульної поліції та на ньому на 43 хвилині запису зафіксовано зупинку а/м «Мерседес», д/н НОМЕР_2. При цьому, з даного запису, який проводився без звуку, неможливо зробити будь-яких висновків про фактичні обставини справи, оскільки на ньому не зафіксовані обставини тестування та його результат.

Більш того, до матеріалів справи долучений акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 01.09.2017 року (а.с. 7), який стосується іншого транспортного засобу, який не має жодного відношення до даної справи.

Допитати в апеляційному суді у якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не надалось можливим, оскільки останні в судове засідання не з'явились, їх явка працівниками УПП в м. Одесі не забезпечена.

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,оскільки такий висновок ґрунтується не на об'єктивних доказах, а на однобічній оцінці матеріалів справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є частково обґрунтованими.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - безпідставно, оскільки його вина не доведена матеріалами справи, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Разом з тим, ст. 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Пунктом третім частини першої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми через їх суб'єктивність (показання свідків), а з роздруківки результатів огляду на стан алкогольного сп'яніння з використання спеціальних технічних засобів (приладу «Alcotest Drager 6810») неможливо зробити висновок про результат тестування, а саме - 1,27 проміле, тому її достовірність також викликає сумніви, а інших, об'єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені, а можливості їх отримати - вичерпані.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, «в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даному конкретному випадку йдеться не про кримінальний злочин, а про адміністративне правопорушення, але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 та 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст.ст. 7, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 27.11.2017 року, про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- скасувати, а провадження у справі - закрити у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпаності можливості їх отримати.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області Копіца О.В.