АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд невірно встановив наявність в діях ОСОБА_2 вини у вчиненні правопорушення, закривши провадження у справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки це є взаємовиключними рішеннями.

На підтвердження цього посилається на висновок науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Тому вважає, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вимог статті 129-1 Конституції України.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, а про прийняте судом рішення захисник дізнався лише 24.01.2018 року.

З огляду на те, що судове засідання відбулося за відсутності ОСОБА_2, і матеріали справи не містять підтвердження того, що він був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, та не спростовують тієї обставини, що про прийняте судом рішення захиснику стало відомо лише 24.01.2018 року, після ознайомлення з матеріалами справи, суд задовольняє клопотання апелянта та поновлює йому строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 23.11.2016 року о 04 год. 30 хв. в місті Києві по вул. Героїв Дніпра, 20, керував автомобілем «Хонда», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп'яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а отже і наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки згідно постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 08.09.2016 року протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за частиною першої цієї статті.

Оскільки на момент розгляду справи спливли строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд правомірно закрив провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими апеляційні доводи захисника про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення; закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Водночас, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що закриваючи провадження з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення, що є нереабілітуючою підставою, суддя правомірно встановив, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винен ОСОБА_2 у його вчиненні.

Слід також зазначити, що висновок Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України не має вирішального значення для розгляду справи, оскільки відповідно до Положення, затвердженого Постановою пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 25.02.2013 року, Рада є дорадчим органом і її висновки носять рекомендаційний характер, які подаються Вищому адміністративному суду України.

За наведених обставин рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз