Провадження № 33/792/111/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Пелюх О.С., захисника особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_2 - адвоката Кримчака О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнано винним в тому, що він 11 жовтня 2017 року в 00 год. 35 хв. по вул. Довженка, 7 в м. Хмельницькому керував автомобілем «Fiat», номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, поведінка, що не відповідає обстановці) та в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вказує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та незаконним, оскільки розгляд справи проведений поверхнево, без з'ясування всіх обставин справи. Докази, які судом покладені у основу доведеності його вини, не відповідають фактичним обставинам справи, судом не були допитані свідки, в результаті чого суд прийшов до неправильного висновку щодо доведеності його вини.

В судове засідання 14 лютого 2018 року ОСОБА_2 не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, поважних причин нез'явлення суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи апеляційному суду не подавав. Захисник Кримчак А.О. підтвердив факт небажання ОСОБА_2 брати участь у розгляді його апеляційної скарги, в зв'язку з чим суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення захисника Кримчака О.А. в підтримання доводів апеляційної скарги, який під час апеляційного розгляду просив скасувати постанову суду, закрити провадження в справі, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З пояснень захисника в апеляційному суді видно, що ОСОБА_2 не виявляв бажання приймати участь в суді першої інстанції; під час розгляду справи приймав участь його захисник, тому, на переконання апеляційного суду, судом першої інстанції не було допущено порушень ст. 268 КУпАП, відтак такі доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, так як суперечать фактичним обставинам справи.

Доводи захисника апелянта в апеляційному суді та апелянта в апеляційній скарзі щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, необґрунтованості висновків суду першої інстанції, не можуть бути враховані апеляційним судом, позаяк такі їх твердження суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції та апеляційним судом доказів. Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові суду першої інстанції обставин, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

11 жовтня 2017 року інспектором роти батальйону УПП у м. Хмельницькому ДПП лейтенантом поліції Погожевським В.В. складений щодо ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення (серії БР № 238493), в якому зазначено, що того ж дня о 00 год. 35 хв. в м. Хмельницькому по вул. Довженка, 7 водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Fiat Fiorino», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, поведінка, що не відповідала обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, що зафіксовано відеореєстратором DM 4267, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

З матеріалів справи видно, що поліцейський мав намір провести огляд водія в зв'язку з наявністю запаху алкоголю з порожнини рота, нечіткою мовою, поведінкою, яка не відповідала обстановці (а.с. 1, 2). За таких обставин у поліцейських були усі підстави для того, щоб запропонувати ОСОБА_2 пройти огляд на місці зупинки та в медичному закладі, зважаючи, що згідно запису фіксування правопорушення, долученого до справи, такі обставини підтверджуються.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовився від проходження відповідного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів. Вказані обставини підтверджуються даними письмових пояснень свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с. 3), запису фіксування правопорушення працівниками поліції, з яких видно, що в присутності двох свідків апелянт відмовився проходити огляд на місці зупинки.

Під час апеляційного розгляду, переглядаючи постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, не встановлено порушень в діях поліцейських під час складання протоколу відносно ОСОБА_2 на стан сп'яніння, складення відповідних документів, порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, не виявлено. Обставини справи не вимагали обов'язкового виклику та допиту працівників поліції, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, зважаючи на долучений до справи запис фіксування поліцейськими порушення. Апеляційний суд враховує, що захисник фактично не підтримав заявлене на початку розгляду судом першої інстанції клопотання про виклик та допит свідків після перегляду відеозапису, що підтверджується журналом судового засідання і даними запису фіксування судового засідання судом першої інстанції технічними засобами, вважаючи можливим закінчення розгляду справи у їх відсутність, тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для скасування постанови суду, не можуть бути прийнятими до уваги, зважаючи на наявний запис фіксування правопорушення, де зафіксовано всі обставини, а показання цих свідків не були єдиними об'єктивними доказами в справі.

Твердження апелянта, що в даному провадженні були залучені свідки, які з його слів були «невідомими людьми», суперечать фактичним обставинам справи, позаяк присутність свідків зафіксована відеозаписом порушення, долученим до справи, присутні під час огляду свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 засвідчили обставини, зазначені в протоколі (а.с. 1) та в своїх поясненнях (а.с. 3) своїми підписами, їх особи встановлені поліцейським при проведенні з ними відповідних процесуальних дій.

Ті обставини, що в протоколі прізвище одного з свідків зазначено «Ярощук», а не «Ярмощук» не дають підстав прийти до інакшого висновку, позаяк, це, на переконання суду, є нічим іншим, як опискою.

Як видно з запису фіксування правопорушення, зробленого з допомогою камер поліцейських, ОСОБА_2 працівниками поліції неодноразово роз'яснювалось його право огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі, від чого той відмовився, вказуючи різні підстави відмови, в тому числі що він і не водій, просто сидить, не керував авто, має право ходити п'яним. Ці дії вчинялись в присутності двох свідків. Доводи ОСОБА_2, що він не відмовлявся від огляду в медичному закладі суперечать даним відеозапису. За таких обставин доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, позаяк його не було доставлено до медичного закладу, де мала б бути отримана відмова, та тому не виписане направлення не можуть бути враховані апеляційним судом. За змістом Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 до медичного закладу для проведення огляду можуть направлятись водії, які не згодні з результатом огляду, проведеним поліцейським на місці зупинки, з використанням спеціальних технічних засобів,а також, коли особа виявила бажання пройти такий огляд в медичному закладі. За відсутності згоди водія пройти огляд в медичному закладі, в поліцейських не було підстав примусового його доправлення до медичного закладу, та в їх діях порушень вищевказаних вимог вищевказаних нормативно-правових актів, які регламентують проведення такого огляду, на які вказує апелянт, на переконання суду не має.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи, особу ОСОБА_2, який раніше до відповідальності не притягувався, не розкаювався у вчиненому, та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області В.В. Бондар