Справа № 163/219/18 Провадження № 33/773/147/18 Суддя в 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.ст. 471, 472 МК України Доповідач: Борсук П. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2018 р. місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Борсук П.П., з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Любомльського районного суду Волинської області від 09 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1, підприємця, до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, провадження у справі за ст. 472 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови ОСОБА_3 визнано винним за те, що він 19.01.2018 року близько 12 год. 25 хв., слідуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС як пасажир автомобіля марки "Рено", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», переміщуючи понад неоподатковувану норму товару, а саме: 97 штук автозапчастин різних найменувань загальною вартістю 32650 грн.,чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім того, він при тих же обставинах не задекларував за встановленою формою вказаний товар, який згідно ст.374 МК України підлягав обов'язковому письмовому декларуванню, використавши всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України «зелений коридор», як форму декларування шляхом вчинення дій, чим вчинив правопорушення передбачене ст.472 МК України.

Рішенням суду першої інстанції провадження у справі за ст. 472 МК України щодо ОСОБА_3 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучені за даним протоколом 97 штук автозапчастин різних найменувань повернуто ОСОБА_3 для проведення митного оформлення.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. судового збору.

На вищевказану постанову Волинською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, у якій апелянт стверджує, що у діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким визнати ОСОБА_3 винним у порушенні митних правил, передбачених ст.ст. 471, 472 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкцій даних статей.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Волинської митниці ДФС, який підтримав подану апеляцію у повному обсязі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при винесенні постанови вказані вимоги закону місцевим судом дотримані.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого

ст. 471 МК України, за обставин вказаних у постанові, який ніким з учасників судового процесу не оспорюється.

На думку апеляційного суду, рішення суду про закриття провадження щодо ОСОБА_3 за ст. 472 МК України ґрунтується на досліджених судом доказах, якими підтверджується відсутність в діях останнього складу вказаного правопорушення.

У протоколі про порушення митних правил, складеному щодо ОСОБА_3 не розкрито об'єктивної сторони правопорушення за ст. 472 МК України, яка передбачає відповідальність за незаявлення за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З протоколу незрозуміло, в чому полягало дане правопорушення, якими діями правопорушника воно вчинено і чим це підтверджується.

Оскільки ОСОБА_3 не перетинав митний кордон України зоною митного контролю «червоний коридор», де письмове декларування є обов'язковим, тому кваліфікація його дій за ст. 472 МК України є безпідставною.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції з'ясував усі обставини справи, дослідив наявні у ній докази, надавши їм належну юридичну оцінку, і обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушив порядок проходження митного контролю у зоні спрощеного митного контролю «зелений коридор», тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, а провадження у справі за ст. 472 МК України закрив на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В силу ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Призначаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції врахував дані вимоги закону і обґрунтовано обрав ОСОБА_3 стягнення у межах санкції ст. 471 МК України у виді штрафу.

За таких обставин постанова суду є законною і обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Любомльського районного суду Волинської області від 09 лютого 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області П.П. Борсук