Справа № 265/571/18
Провадження № 3/265/363/18
П О С Т А Н О В А

30 березня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

19 січня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення №1/18 від 02.01.2018 ОСОБА_2 02 січня 2018 року о 11-00 годині, знаходячись на узбіччі дороги біля СТО «Про-шини» по вулиці Таганрозькій в Лівобережному районі міста Маріуполі, з машини «Мерседес Бенц» білого кольору здійснював реалізацію паливно-мастильних матеріалів без державної реєстрації субєкта господарської діяльності та одержання відповідних дозвільних документів, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 164 КУпАП.

Справа призначалася до розгляду на 09.02.2018, на 20.02.2018, на 06.03.2018, на 28.03.2018 та на 30.03.2018, проте правопорушник ОСОБА_2 до суду жодного разу не зявився, судова кореспонденція за місцем проживання ним не отримується та повертається за закінченням термінів зберігання.

Відповідно до ст. 1 КУпАП одними із завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 ст. 268 КУпАП передбачає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зі змісту п. 25 рішення Європейського суду з справ людини від 11 квітня 2011 року у справі «Жук проти України» вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їх вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їх право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено.

Разом із тим, зважаючи на те, що правопорушник ОСОБА_2 систематично не отримує судові виклики за місцем проживання, які повертаються за закінченням термінів зберігання, строк накладення адміністративного стягнення, регламентований ст. 38 КУпАП, спливає 02 квітня 2018 року, суд з метою запобігання уникненню правопорушника від адміністративної відповідальності вважає необхідним розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону.

Згідно із ч. 1 ст. 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Відповідно до правової суті понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, а саме ст.ст. 3, 42 Господарського Кодексу України, ст. 1 Закону України «Про підприємництво», ст. 1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило з метою отримання прибутку (комерційна діяльність).

Частина 1 ст. 164 КУпАП передбачає відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів, ОСОБА_2 здійснював реалізацію бензину марки «А-95» загальним обємом 4250 л за ціною 27,50 грн./л.

Згідно із п.п. 14.1.1411 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пальне це нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив.

Відповідно до п. 215.1 ст. 215 ПК України пальне належить до підакцизних товарів.

В розумінні наведених положень бензин є підакцизним товаром, тобто товаром, який оподатковується акцизним податком. При цьому відповідно до ст. 212 ПК України платником акцизного податку є, зокрема, особа субєкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів. Платник акцизного податку, який здійснюватиме реалізацію пального, підлягає обовязковій реєстрації за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб-підприємців до початку здійснення реалізації пального.

Протоколом про адміністративне правопорушення та долученими матеріалами наявності у правопорушника ОСОБА_2 реєстрації його як субєкта господарювання та платника акцизного податку не встановлено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, оцінюючі зібрані та досліджені докази, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, доведена повністю, оскільки він здійснював господарську діяльність без державної реєстрації як суб'єкта господарювання та платника акцизного податку.

На підставі викладеного, враховуючи особу правопорушника та дані про проступок, керуючись ст.ст. 1, 7, 33, 40-1, 164, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень із конфіскацією продукції.

2. Продукцію бензин марки «А-95», виявлений у правопорушника згідно із актом опису від 04.02.2018 конфіскувати.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

4. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

5. Ця постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Вайновський