Номер провадження: 33/785/112/18
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Тьосовій Я.В. та за участю представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.08.2017 року, о 02 годині 50 хвилин, керував автомобілем «Мітцубісі», н/з НОМЕР_2, по вул. Люстдорфська дорога в м. Одеса, в стані алкогольного сп'яніння. Згідно акту огляду на стан сп'яніння, що проводився за допомогою приладу «Драгер» ARCE-0273 в присутності двох свідків, результат 2.50 проміле алкоголю, чим порушив вимоги п.2.9 "Правил дорожнього руху України».

В апеляційній скарзі, ОСОБА_4 не погоджується з вказаним судовим рішенням посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови, оскільки не встановлені обставини, які мають значення для справи та ці обставини були неповно з'ясовані при розгляді зазначеної адміністративної справи.

Апелянт зазначає, що суддею були повністю проігноровані вимоги норм законодавства України щодо проведення належного калібрування вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, що в подальшому призвело до неправильної оцінки доказів та винесення необґрунтованого рішення.

Крім того, ОСОБА_4 вказує, що не доведений факт того, що він дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, адже співробітники поліції не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку технічного засобу, що на думку апелянта свідчить про необґрунтованість даних роздруківки результату тесту технічного запиту, акту огляду на стан сп'яніння та протоколу про адміністративне правопорушення обставинам справи та недопустимість їх як доказів, а не забезпечення працівниками поліції вимог Інструкції щодо проведення огляду водія на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до цього, ОСОБА_4 просить розглянути його апеляційну скаргу, постанову Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, прийнявши до уваги доводи ОСОБА_4, викладені ним в апеляційній скарзі, заслухавши представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 та дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанову районного суду необхідно залишити без зміни, за наступних підстав:

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На обгрунтування доводів невинуватості ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні його представник - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що дійсно, в день, час та місці, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення,ОСОБА_4 знаходився за кермом автомашини «Мітцубісі», н/з НОМЕР_2, але не був в стані алкогольного сп'яніння. Вважає, що факт алкогольного сп'яніння ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом в судовому засіданні не встановлений, так як співробітниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП були порушені вимоги Інструкції щодо проведення огляду водія на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, а результат пристрою «Драгер», який показав наявність стану алкогольного сп'яніння у ОСОБА_4 неможливо прийняти в якості доказу, так як сам пристрій не відповідає нормам калібрування для встановлення стану алкогольного сп'яніння, що призвело до показників, які не відповідають дійсності. Також на думку представника неможливо сприйняти як доказ знаходження ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння та протокол про адміністративне правопорушення. На підставі цього представник ОСОБА_4 просив постанову районного суду скасувати та закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Однак з цими доводами неможливо погодитись, так як вони спростовуються іншими матеріалами адміністративної справи.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 006517 від 21.08.2017 року, згідно з яким ОСОБА_4 порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, у зв'язку з тим, що вінкерував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння / а.с. 1 /.

При цьому слід відмітити, що ОСОБА_4 даний протокол про адміністративне правопорушення підписав і свою незгоду з ним не виказав і свій підпис в протоколі не заперечує.

Вказані обставини, а саме знаходження ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом, як це вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, зафіксували у присутності двох свідків -ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.1).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у своїх поясненнях, наданих безпосередньо на місці події пояснили, що вони були свідками, як в їх присутності ОСОБА_4 пройшов тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою пристрою «Drager», в результаті чого у нього було встановлено наявність алкоголю - 2.50 проміле. / а.с. 6-7/.

Також апеляційний суд вважає, що доказом знаходження ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом є розписка ОСОБА_8 від 21.08.2017 року, згідно якою вона прийняла під керування автомобіль «Мітцубісі», н/з НОМЕР_2, що може свідчити про відсторонення ОСОБА_4 співробітниками поліції від керування транспортним засобом в зв'язку з знаходженням в стані алкогольного сп'яніння / а.с. 8 /.

За таких обставин вважаю, що в судовому засіданні апеляційного суду доведена провина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення та його дії правильно кваліфіковані за ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки ОСОБА_4 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, яке було зафіксовано співробітниками поліції у встановленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 та пояснення в апеляційному суді його представника - адвоката ОСОБА_3 про те, що в його діях відсутні ознаки правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні свідчення того, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, не можуть бути підставою для скасування постанови, оскільки це спростовується протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тесту за допомогою пристрою «Drager», показами вищевказаних свідків.

Крім того слід зауважити на те, що дії співробітників поліції, щодо складання відносно ОСОБА_4 адміністративного протоколу, він не оскаржив, що могло б довести обґрунтованість його доводів щодо відсутності керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Посилання представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 на невідповідність показників пристрою «Драгер» про наявність у ОСОБА_4 стану алкогольного сп'яніння не можуть бути прийняті судом до уваги, так як встановлення показника алкогольного сп'яніння - 2.50 проміле алкоголю, значно перевищує допустиму норму / 0.20 проміле / що виключає можливу помилку при несвоєчасній калібровці пристрою.

Також суд критично відносить до заяв представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_9 про порушення співробітниками поліціїІнструкції щодо проведення огляду водія на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, так як знаходження ОСОБА_4 в стані алкогольного сп'яніння було встановлено на місці, він з цим погодився і на проходженні огляду в умовах медичного закладу не наполягав.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_4 у вчиненому правопорушенні, а тому його слід визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Позиція апелянта на час розгляду апеляційної скарги щодо невизнання вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв'язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або зміни постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2017 року, якою ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.