П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2018 Справа №607/545/18

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., за участі адвоката ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, пенсіонера, за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

ОСОБА_2 03 січня 2018 року, приблизно в 11 год. 40 хв., всупереч вимогам п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР), керував автомобілем НОМЕР_1, вулицею Острозького, 70 у м. Тернополі, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «DragerAlcotest» № ARBF-0443 (повірка дійсна до 06 грудня 2018 року), після продування якого на табло висвітлився показник у 1,73 ‰.

Також ОСОБА_2, 03 січня 2018 року, приблизно в 11 год. 40 хв., в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України, не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримувався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який рухався попереду, внаслідок чого обидва транспорті засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень визнав повністю, розкаявся та просив передати дані адміністративні матеріали на розгляд трудового колективу товариства з обмеженою відповідальністю «АДЕМН» (далі ТзОВ «АДЕМН») на підставі ст. 21 КУпАП.

Таку позицію ОСОБА_2 підтримав і його захисник, адвокат ОСОБА_1

Окрім власного визнання, вина ОСОБА_2 у вчиненому доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколах про адміністративне правопорушення серії БД № 416474 від 03 січня 2018 року та серії БД № 418377 від 03 січня 2018 року; схемою місця ДТП від 03 січня 2018 року; результатом продування ОСОБА_2 газоаналізатора «Alkotest Drager 6810» у 1,73 ‰; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; наявними у адміністративних матеріалах поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 03 січня 2018 року; рапортом інспектора роти 3 батальйону УПП в Тернопільській області від 03 січня 2017 року; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, та ст. 124 КУпАП, а саме, порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи таке стягнення, суддя керується ч. 2 ст. 36 КУпАП, якою визначено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При цьому, відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а саме: те що він є пенсіонером, інвалідом ІІІ групи загального захворювання (копія пенсійного посвідчення серії ААИ № 934605 від 03 червня 2015 року), йому встановлено діагноз «Прогресуюча стенокардія. Кардіосклероз з транзиторною шлуночковою екстрасистолією. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь АГ 2, високий КВР. Гіпертензивне серце. СН Іст, із систоло-діастолічною дисфункцією ЛШ. Атеросклероз аорти. Аневризматичне розширення кореня аорти. ВВС: двостулковий аортальний клапан; аортальна недостатність легко ст. формування аортального стенозу. Ангіопатія сітківки. Дисциркуляротра енцефалопатія Іст. з цифелгічними і вестибулярними кризами». За цим діагнозом ОСОБА_2 призначено наступне лікування: диспансерне спостереження у кардіолога, сімейного лікаря, нітрати при болях, Консор 2,5 мг., Плав ікс 75 мг, Аспірин кардіо 100 мг, Вальсакор Н 80 мг., Рексера 20 мг, Спіроналактон 25 мг, планова коронарографія, консультація в кардіохірургічному центі. Вказані факти підтверджують випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 00166.

Також, взявши до уваги майновий стан ОСОБА_2, а саме те, що розмір його пенсії у жовтні 2017 року березні 2018 року становив 1'914,78 грн., щомісячно (довідка № 623/02 від 15 березня 2018 року), обставину, яка помякшує відповідальність: щире розкаяння, та відсутність обставин, котрі обтяжують відповідальність (вчинення правопорушення в стані сп'яніння становить склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і тому судом не враховується як обставина, яка обтяжує відповідальність), суд вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення, визначене санкцією статті за більш серйозне правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Виконуючи вимоги статті 280 КУпАП в частині зясування наявності підстав для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 21 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про передачу даних адміністративних матеріалів на розгляд трудового колективу товариства з обмеженою відповідальністю «АДЕМН» (далі ТзОВ «АДЕМН»).

Аналогічне клопотання надійшло і від директора ТзОВ «АДЕМН» ОСОБА_6 У ньому він зазначає, що ОСОБА_2 працює на посаді управителя постачання, в його обовязки входить доставка запчастин, документація, їх облік. Характеризується останній сумлінним виконавцем своїх обовязків по місцю роботи. Для виконання своїх обовязків його необхідне водійське посвідчення.

Також ОСОБА_6 надана позитивна характеристика на ОСОБА_2

Частиною 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Даною правовою нормою чітко окреслено форми документів, корі підтверджують трудові відносити між працівником і роботодавцем та на підставі яких він може здійснювати трудову діяльність.

Ними є трудовий договорі, оформлений наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ні ОСОБА_2, ні директор ТзОВ «АДЕМН» таких документів суду не надали.

Саме по собі посилання на наявність таких трудових відносин, зазначене у характеристиці та клопотанні від ТзОВ «АДЕМН», таких фактів довести неспроможне, а тому до уваги судом братись не може.

Також, за умови якщо таке працевлаштування дійсно має місце, не надано документів з яких можливо було б встановити посаду ОСОБА_2, коло його трудових обовязків та використання ним у трудовій діяльності транспортного засобу.

За умови відсутності достовірних даних про те, що ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з ТзОВ «АДЕМН» та не є посадовою особою, передати матеріали справи на розгляд трудового колективу вказаного підприємства є неможливим.

Окрім цього судом взято до уваги викладені вище відомості про особу порушника і характер вчиненого, а саме, те, що внаслідок вказаних проступків була заподіяна шкода іншим громадянам (ОСОБА_3П.), а в результаті продування ОСОБА_2 технічного приладу на предмет виявлення стану алкогольного спяніння, результат такої дії був вищим за максимально допустиму норму (0,2 ‰), більше ніж у вісім разів, що свідчить про надзвичайно високий рівень небезпеки ОСОБА_2, як водія, для інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 23 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За умови якби навіть і були доведені трудові відносини між ОСОБА_2 та ТзОВ «АДЕМН», усі вказані вище обставини свідчать про те, що застосування до нього заходів громадського впливу буде недостатнім для його виховання та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, як основної мети адміністративного стягнення, а тому суд вважає їх застосування недоцільним.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 401, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, суддя,

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення із застосуванням ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 10'200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяОСОБА_7