АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/61/18 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Ваврів І.З.

з участю: з участю захисника особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 - захисника ОСОБА_2,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження в даній адміністративній справі у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як визнав суд, ОСОБА_1 27 жовтня 2017 року о 09-00 год. в смт. Дружба, по вул. Л.Українки, 1а, Теребовлянського району, Тернопільської області, керуючи транспортним засобом «ЗИЛ-130» д.н.з. НОМЕР_1, при виїзді з території АЗС «Укрнафта», не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу у русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися транспортний засіб «ЗИЛ-130», внаслідок чого допустив з ним зіткнення, від якого автомобілі отримали механічні пошкодження.

За наведених обставин суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та у зв'язку із закінченням на час розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, визначених ст.38 КУпАП, закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги адвокат ОСОБА_2 зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки обставини ДТП, викладені у ньому не відповідають дійсним обставинам справи.

Вважає, що за наслідками вказаної ДТП протокол про адміністративне правопорушення повинен бути складений відносно обох учасників дорожньо-транспортної пригоди, а тому працівники поліції допустили порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р.

На думку апелянта, в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року та в матеріалах кримінального провадження №0000414 від 28.10.2017 року по факту вищевказаного ДТП відображені різні обставини, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Вказує, що характер руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не є причиною виникнення даної ДТП та її наслідків і, відповідно, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Стверджує, що саме порушення водієм автомобіля Toyota Sienna ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Також зазначає про безпідставне відхилення судом першої інстанції поданого нею клопотання про призначення автотехнічної експертизи, якою, на думку апелянта, можна встановити дійсні обставини ДТП та причини, що призвели до її виникнення.

Одночасно ставить питання про те, що закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, вина особи не встановлюється, що не було дотримано місцевим судом при постановленні рішення.

Заслухавши апелянта - адвоката ОСОБА_2, яка підтримала подану апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2018 року скасувати та закрити провадження про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Виходячи із системного аналізу та змісту ст. 279, 280 КУпАП, якими регламентовано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд розглядає таку справу в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та лише щодо особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення і тому не вправі робити висновки про винуватість інших осіб.

Тому, доводи апелянта про вину у вчиненні ДТП і наявність складу адміністративного правопорушення в діях водія автомобіля марки Toyota Sienna, реєстраційний номер НОМЕР_3, ОСОБА_4, не можуть братися до уваги та оцінюватись щодо наявності доказів допущеного ним порушення правил дорожнього руху, про що вказує в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_2.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Зокрема, судом першої інстанції належним чином проаналізовано наявні у справі докази, сукупний аналіз яких дав можливість прийти до висновку про порушення ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом вимог п. 2.3. (б), 8.4, 10.3(в) Правил дорожнього руху України, що перебуває у безпосередньому причинному зв'язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Про це свідчить протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 418102 від 27.11.2017 року, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, яким зафіксовано допущене ОСОБА_1 порушення правил дорожнього руху України; схема дорожньо-транспортної пригоди, з якої суд встановив місце розташування транспортних засобів на момент ДТП та наявні у них пошкодження.

Доводи захисника про невідповідність протоколу вимогам закону, вважаю надуманими та безпідставними, оскільки жодних аргументованих доводів з цього приводу ним не наведено.

Також необґрунтованими є твердження апелянта про невідповідність відомостей наявних в матеріалах кримінального провадження №0000414 від 28.10.2017 року по факту даного ДТП та у протоколі про адміністративне правопорушення від 27.11.2017 року, складеному відносно ОСОБА_1 Це питання було предметом дослідження суду першої інстанції і його висновки з цього приводу належно аргументовані та сумнівів не викликають.

Окрім того, в наявній у матеріалах справи постанові про закриття кримінального провадження від 15.11.2017 року відображені аналогічні обставини, як і у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, що також спростовує доводи апелянта про невідповідність цих документів.

За змістом ст.ст.254-256 КУпАП, якими регламентовано положення щодо складання, оформлення та змісту протоколу про адміністративне правопорушення, такий протокол складається при вчиненні особою адміністративного правопорушення. Визначені законом особи, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, наділені повноваженнями в силу своєї компетенції визначати ознаки порушення в діях тієї чи іншої особи, наслідком чого є складання протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальне джерело доказів, повинен складатися лише відносно особи, в діях якої особа, уповноваження на складання протоколу, вбачає ознаки адміністративного порушення.

Тому, доводи апелянта про порушення працівниками поліції Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. та необхідність складення протоколу на обох учасників дорожньо-транспортної пригоди є безпідставними та необґрунтованими.

Як слідує із схеми дорожньо-транспортної пригоди, зіткнення автомобілів «ЗИЛ-130», реєстраційний номер НОМЕР_1, та Toyota Sienna, реєстраційний номер НОМЕР_3, мало місце у світлу пору доби та в умовах достатньої видимості.

На схемі дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано, що в місці, де автомобіль НОМЕР_4, виїжджав з другорядної дороги на головну встановлений знак Дати дорогу.

Виходячи з цих обставин, місцевий суд дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1, не виконав вимогу дорожнього знаку Дати дорогу та виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав перевагу у русі автомобілю Toyota Sienna, реєстраційний номер НОМЕР_3, внаслідок чого допустив із ним зіткнення.

Так, відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, знак "Дати дорогу" є знаком пріоритету, а тому водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під'їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі. Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги.

Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно до п.10.2 вищезазначених правил, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Цих вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не дотримався, внаслідок чого допустив зіткнення з іншим транспортним засобом, що спричинило їх пошкодження, і, як наслідок, порушив вимоги ст.124 КУпАП, що й встановив суд першої інстанції.

Це рішення місцевого суду належним чином умотивоване і сумнівів в його правильності не викликає.

Твердження захисника ОСОБА_2 щодо безпідставно відхиленого клопотання про призначення автотехнічної експертизи вважаю необґрунтованим, оскільки суд першої інстанції, вирішуючи дане клопотання належним чином мотивував свій висновок щодо відсутності підстав для призначення експертизи, виходячи з того, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду її по суті.

Таким чином, заявлене апелянтом клопотання про призначення автотехнічної експертизи уже було предметом розгляду в суді першої інстанції та отримало належну правову оцінку.

Будь-яких нових доводів щодо необхідності призначення експертизи по даній справі в суді апеляційної інстанції апелянтом не представлено.

Окрім того, необхідно звернути увагу, що в клопотанні про призначення автотехнічної експертизи відсутні вихідні дані, які необхідні для проведення такого типу експертиз (швидкість руху транспортних засобів, довжина гальмівного шляху, умови дорожньої обстановки і т.п.) і тому ряд питань, які апелянт пропонує поставити експерту сформульовано некоректно з правової точки зору.

Тому підстав для призначення автотехнічної експертизи під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, не вбачаю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту даної правової норми, а також враховуючи те, що ОСОБА_1І, як особа на яку складено протокол про адміністративне правопорушення, а також його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечували наявність в його діях вини за ст.124 КУпАП та просили закрити провадження у справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, суд зобов'язаний був встановити всі обставини справи та зробити висновок щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Тому, суд першої інстанції правильно навів у прийнятій ним постанові мотиви доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зважаючи на те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минуло понад три місяці, визначених ст.38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, суд вірно закрив провадження у справі, у зв'язку із закінченням строку накладення адмінстягнення.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2018 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 січня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5