АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУДМІСТА КИЄВА

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Журавель О.О., за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Мисака В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, -

в с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.
Як вбачається з постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення 01.12.2016 року о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «КІА» номерний знак НОМЕР_1 , по вул. М.Рибалки в м.Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте всупереч фактичним обставинам справи, безпідставно та необґрунтовано, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, на обґрунтування якої зазначає наступні пояснення.
01.12.2016 року о 01:00 год. ОСОБА_1 керував належним йому транспортним засобом автомобілем марки «КІА», д.н. НОМЕР_1 по вул. Маршала Рибалки в місті Києві. В цей час його зупинив наряд патрульної поліції. Причиною зупинки була непрацююча підсвітка заднього номерного знака. Після перевірки документів на право водіння та на транспортний засіб працівники патрульної поліції запропонували ОСОБА_1 пройти тест на вживання алкоголю. ОСОБА_1 тричі пройшов тест за допомогою приладу «Драгер», однак, ознак вживання алкоголю зафіксовано не було - прилад тричі показав 0,00 проміле. Цей факт можуть підтвердити пасажири, які перебували в автомобілі - ОСОБА_2 , прож.: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 та ОСОБА_3 , прож.: АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_3 .
Зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення факт нібито

відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на алкоголь не відповідає дійсності, а вказаних у протоколі свідків, які підтвердили це, не було на місці події. І взагалі про складання протоколу ОСОБА_1 дізнався лише з судової повістки про виклик мене до Шевченківського районного суду міста Києва.
На цих підставах, апелянт просить постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Мисака В.О., перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , приходжу до висновку, що постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, підлягає скасуванню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, при винесенні постанови від 27 лютого 2017 року, суддя всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, не вжив усіх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, не дослідивши не тільки його пояснень і заперечень, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Так, розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало зокрема у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, суд залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні: пояснення свідків, направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; акт про його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також рапорт поліцейського, який зупиняв автомобіль та складав протокол щодо обставин зупинки транспортного засобу.

Таким чином, даний факт свідчить про те, що протокол було складено з порушенням вимог закону і він не може бути визнаний судом як належний і допустимий доказ.
В апеляційне засідання були викликані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали наступні пояснення.
Свідок ОСОБА_2 пояснив, що після 00 год. 01.12.2016 із своїм колегою ОСОБА_1 виїхали з роботи з військової частина НОМЕР_4 , алкоголю не вживали, бо були на службі. По вул. М.Рибалки були зупинені працівниками поліції. Свідок ОСОБА_2 особисто бачив, як ОСОБА_1 декілька разів дув у «Драгер», однак, прилад нічого не показував, при цьому працівники поліції все одно оформили протокол.
Свідок ОСОБА_3 пояснила, що в ніч з 30.11.2016 на 01.12.2016 із своїм колегою по службі ОСОБА_1 їхала з роботи з військової частина НОМЕР_4 , по вул. М.Рибалки були зупинені працівниками поліції, якими було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_3 особисто бачила, як ОСОБА_1 більше двох разів дув у прилад «Драгер».
Слід також зазначити, що у свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення не відбиралися пояснення, крім того, вказані номери телефонів свідків є недійсними.
З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не в повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття необґрунтованого та незаконного рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП із закриттям провадження у справі відносно нього на підставі ст. 247 КУпАП, а матеріали справи направити до Київської місцевої прокуратури № 10 для перевірки факту законності складення протоколу на громадянина ОСОБА_1 та участі свідків у цій справі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направити до Київської місцевої прокуратури № 10 для проведення перевірки та вжиття необхідних заходів.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва О.О. Журавель

Справи № 33/796/964/2017
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
Суддя у першій інстанції Волошин В.О.