Провадження № 33/772/174/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Ковальська І. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 р. м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Ковальська І.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КК України, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 рік.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, постанову скасувати. Вказує на допущені порушення норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що справу розглянуто без його участі незважаючи на його заяву про відкладення, суть адміністративного правопорушення, який йому інкримінується, є незрозумілим, відсутні пояснення свідків, не конкретизовано, який огляд мав бути проведений, відсутні докази відсторонення від керування транспортним засобом.

В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння. Просив суд не позбавляти його прав керування транспортними засобами.

Заслухавши виступ ОСОБА_2 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що ОСОБА_2 слід поновити строк на апеляційне оскарження, так як порушений з поважних причин, а в задоволенні апеляційних вимог щодо скасування постанови слід відмовити з наступних підстав.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, 20.09.2017 року о 05 год. 40 хв., на а/д Т0204 Південний обхід м. Вінниці, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735) передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду- п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Апеляційний суд вважає, що у протоколі та постанові суду чітко та зрозуміло викладено суть правопорушення та опис установлених обставин, вказані ознаки сп'яніння водія та зазначено про відмову останнього від огляду на стан сп'яніння.

В апеляційний скарзі ОСОБА_2 вказує, що працівниками поліції йому не було роз'яснено, який саме огляд він має пройти, а під час апеляційного розгляду стверджує, що йому взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння.

Дані твердження спростовуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що працівник поліції запропонував водію ОСОБА_2 пройти у встановленому порядку медичний огляд на стан сп'янінням, водій відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у повному обсязі, з відповідальністю за відмову був ознайомлений.

Також є безпідставними доводи апелянта про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, адже в матеріалах справи є розписка ОСОБА_5, що він зобов'язується доставити автомобіль НОМЕР_2 до постійного місця зберігання та не допустити водія ОСОБА_2 до подальшого керування транспортним засобом.

Судом першої інстанції було досліджено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №202666 від 20 вересня 2017 року, розписка ОСОБА_5 про зобов'язання доставки ТЗ, письмові поясненнями свідків, довідка поліції.

Зазначені докази обґрунтовано покладені в основу висновків суду про визнання винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта про порушення, допущені працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом під час розгляду справи, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду рішення.

Судом першої інстанції правомірно розглянуто справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився в судові засідання призначені на 30.10.2017 року, 28.11.2017 року та 19.12.2017 року. Тричі ОСОБА_2 подавав заяву про відкладення розгляду справи, при цьому доказів на підтвердження поважності неявки до судового засідання не надав.

Суд вірно розцінив процесуальну поведінку ОСОБА_2 як намагання ухилитись від адміністративної відповідальності. Апеляційний суд не вбачає порушень права останнього на захист під час судового розгляду справи.

Діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування постанови.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: