Дата документу 09.02.2018
Справа № 334/114/18
Провадження № 3/334/207/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Козлова Н.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Держпраці у Запорізькій області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який працює директором ТОВ «БУД АВТО 2014», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

З представлених до суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 під час виконання посадових обовязків, за місцем знаходження підприємства ТОВ «БУД АВТО 2014» (юридична/фактична адреса: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 18) допустила порушення законодавства про працю, а саме: у період з 22 листопада 2017 року не вживає необхідних заходів для забезпечення безумовного додержання вимог законодавства щодо строків виплати заробітної плати працівникам підприємства за листопад 2017 року. За листопад 2017 року заробітна плата виплачувалась з порушенням строків виплат 08.12.2017 року, 15.12.2017 року, що порушує вимоги ч.1, 2 ст. 115 КЗпП України та ч.1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в звязку з чим, суд вважає за можливе справу розглядати без її участі, що не суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Судом були використані всі можливі способи сповіщення правопорушника про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання правопорушника, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши усі надані письмові докази по справі, суд дійшов до наступного.

У відповідності до ст.. 33 КУпАП суд повинен враховувати обставини вчиненого правопорушення, тяжкість скоєного, особистість правопорушника, обставини які помякшують та обтяжують його відповідальність.

Вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), копією акту перевірки (а.с.2-3).

Таким чином, вивчивши матеріали адміністративної справи, встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 41 КУпАП, тому суд враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, вважає за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.4 п.2 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 гривень.

Керуючись ст.. 24, ст. 33, ст. 34, ст. 35, ч. 1 ст. 41, ст.. 283, 284, 287, 289, 307, 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (Триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Запорізької області, через районний суд, який виніс постанову.

Суддя: Козлова Н. Ю.