Справа № 303/5519/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

29.03.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І.В., розглянувши апеляційну скаргу в частині доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яку подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 листопада 2017 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканка АДРЕСА_1, громадянка України, українка, приватний підприємець,

визнана винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 320 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 25 вересня 2017 року о 00 годин 10 хвилин по вул. Лучкая у м. Мукачеві, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом марки «Mercedes A 140», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується оглядом, проведеним на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушила вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), і вчинила передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, оскільки винесена без з'ясування всіх обставин справи. Посилається на те, що після проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не погоджувалася з його результатами, у зв'язку з чим, працівники поліції були зобов'язані запропонувати їй пройти огляд у закладі охорони здоров'я або зафіксувати відмову в присутності двох свідків, однак, як убачається зі змісту протоколу, то в такому не зазначено як про її незгоду з результатами огляду, показник якого згідно роздруківки є 5 проміле, що не може відповідати дійсності, оскільки такий ступінь алкогольного сп'яніння здатний викликати кому або смерть, так і відомостей про залучення свідків. Крім того, вказує на те, що показники алкотестеру не є допустимим доказом і не можуть бути взяті до уваги, оскільки її огляд проведений за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», однак, відповідно до відповіді Міністерства охорони здоров'я України на адвокатський запит, у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення відсутня інформація щодо газоаналізатору «Drager Alcotest 6810», а строк дії свідоцтва про державну реєстрації № 7261/2007 від 10.02.2010 «Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, Alcotest 6510, Alcotest 6810» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) (наказ МОЗ України від 10.02.2010 № 95) вичерпаний 10.02.2015. Разом з тим, посилається на те, що строк на апеляційне оскарження пропущений нею з поважних причин, оскільки вона не була присутня під час розгляду справи, копію постанови не отримувала, а про наявність такої дізналася з постанови про відкриття виконавчого провадження, яку отримала 02.02.2018. Просить поновити їй строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Клопотання про поновлення пропущеного строку розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якої з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується те, що повідомлення про час та місце проведення судового засідання неодноразово надсилались ОСОБА_1 на адресу, зазначену нею в апеляційній скарзі, однак, у судове засідання ОСОБА_2 повторно не з'явилася й даних про поважність причин її неявки в судове засідання та заяви про відкладення розгляду справи на інший день до апеляційного суду не надходило; що про час та місце розгляду справи належним чином (шляхом направлення смс-повідомлення) був повідомлений і її захисник - адвокат ОСОБА_3.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету й не порушує саму сутність цього права.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 06.11.2017, що свідчить про те, що, відповідно до ст. 294 КУпАП, останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 16.11.2017.

З матеріалів справи також убачається, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області 12.02.2018, тобто із пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови від 06.11.2017 (майже через три місяці з моменту закінчення строку на апеляційне оскарження).

Підстави, на які ОСОБА_1 посилається у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, на те, що вона не була присутня під час розгляду справи, копію постанови не отримувала, а про наявність такої дізналася з постанови про відкриття виконавчого провадження, яку отримала 02.02.2018, апеляційний суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження з огляду на наступне.

Так, матеріали справи про адміністративне правопорушення свідчать про те, що про час та місце розгляду справи 06.11.2017 о 13:00, ОСОБА_1 та її захисник - адвокат ОСОБА_3 були повідомлені належним чином (шляхом надіслання судом смс-повідомлення), що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку SMS (а. с. 25, 26), однак, на розгляд справи в черговий раз не з'явилися. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що 06.11.2017 о 13:02, електронною поштою до суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, що також свідчить про те, що останній був обізнаний про час та місце її розгляду.

При цьому, врахувавши неодноразові неявки ОСОБА_1 у судові засідання та неодноразові звернення її захисника із клопотаннями про відкладення розгляду справи, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1.

Наведене свідчить про те, що, не з'явившись на розгляд справи, будучи належним чином повідомленою про час та місце її розгляду, і при цьому, не надавши суду до початку розгляду справи відомостей про поважність причин неявки чи заяви про відкладення розгляду справи на інший день, ОСОБА_1 позбавила себе можливості приймати участь у розгляді справи та реалізувати передбачені ст. 268 КУпАП права, як особисто, так і через представника - адвоката ОСОБА_3.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 у день її винесення (а. с. 32), тобто в установлений законом строк, на адресу, яка зазначена нею як у протоколі, так і в апеляційній скарзі, і на яку їй було надіслано копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Вказане вище свідчить про те, що 02.02.2018 ОСОБА_1 отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження й не отримала копію постанови про накладення на неї адміністративного стягнення, які надіслані на одну й ту ж саме адресу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення також вбачається, що направлена судом ОСОБА_1 копія постанови про накладення на неї адміністративного стягнення повернулась до суду, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не з'явилась до поштового відділення для отримання копії постанови, тобто із причин, які залежали від її волі, не отримала копію постанови.

Вищенаведені обставини свідчать про дотримання судом першої інстанції всіх вимог КУпАП щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, та щодо направлення їй копії постанови.

У зв'язку з вищенаведеними обставинами та з урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до яких початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а також практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, - наведені апелянтом в апеляційній скарзі доводи про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання апеляційного суду, не дають підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення, у зв'язку з чим, апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

При прийнятті рішення про відмову ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що ОСОБА_1 не наведено поважних причин і не надано жодних доказів у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення; що, не з'явившись у судове засідання на розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 позбавила себе можливості на доведення поважності причин пропуску строку та надання апеляційному суду будь-яких доказів із цього приводу, і зокрема, поштового відправлення на якому міститься поштовий штемпель із датою відправлення ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження та датою її отримання; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення, відмовивши у відновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_2, повернути ОСОБА_2 - особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан