П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2018 Справа №607/16613/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління Держпраці у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого головним лікарем Тернопільської університетської лікарні,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Управлінням Держпраці у Тернопільській області направлено в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 19-01-35/307 від 14.12.2017 р., - ОСОБА_1, працюючи на посаді головного лікаря Тернопільської університетської лікарні, на протязі листопада грудня 2017 року вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 КУпАП, а саме: працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, Лагода JI.T., ОСОБА_4 та ряду інших працівників встановлено посадовий оклад у розмірі 1 600 гривень. У листопаді 2017 року вони відпрацювали повністю норму робочого часу та їм було нараховано заробітну плату в розмірі посадового окладу 1600 грн., доплата за роботу в нічний час 205,98 грн., індексація 116,20 грн. та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1 600 грн. всього нараховано 3522,18 гривень. Таким чином, без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення (яка не є елементом заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівниками роботу), в порушення вимог ст. 31 ЗУ «Про оплату праці», даним працівникам у листопаді місяці за повністю відпрацьовану норму робочого часу нараховано заробітну плату в розмірі 1922,18 грн., що є меншим за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати в сумі 3200 гривень.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, однак про місце та час розгляду даної справи повідомлявся належним чином.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх повній сукупності, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1, працюючи на посаді головного лікаря Тернопільської університетської лікарні, на протязі листопада грудня 2017 року вчинив адміністративне правопорушення за ознаками частини 1 статті 41 КУпАП, а саме: працівникам ОСОБА_2, ОСОБА_3, Лагода JI.T., ОСОБА_4 та ряду інших працівників встановлено посадовий оклад у розмірі 1600 гривень. У листопаді 2017 року вони відпрацювали повністю норму робочого часу та їм було нараховано заробітну плату в розмірі посадового окладу 1600 грн., доплата за роботу в нічний час 205,98 грн., індексація 116,20 грн. та матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1600 грн. всього нараховано 3522,18 гривень. Таким чином, без врахування матеріальної допомоги на оздоровлення (яка не є елементом заробітної плати, оскільки виплачується не за виконану працівниками роботу), в порушення вимог ст. 31 ЗУ «Про оплату праці», даним працівникам у листопаді місяці за повністю відпрацьовану норму робочого часунараховано заробітну плату в розмірі 1922,18 грн., що є меншим за законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати в сумі 3200 гривень.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення № 19-01-35/307 від 14.12.2017 р.; Витягом з акту перевірки додержання субєктами господарювання законодавства про працю та загальнообовязкове державне соціальне страхування № 19-01-35/555 Тернопільської університетської лікарні; копією наказу головного лікаря № 239-од від 06.11.2017 р. «Про надання матеріальної допомоги працівникам Тернопільської університетської лікарні»; копіями розрахунків листків по нарахуванню заробітної плати; копією наказу № 269-од від 04.12.2017 р. «Про внесення змін до наказу № 239-од від 06.11.2017 р.»

За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, тобто, порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись статтями 33, 40-1, 41, 283, 284, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 (пятсот десять) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_5