АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/250/18 Справа № 199/7179/17Головуючий у 1 й інстанції - Сенчишин Ф. М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, 01 жовтня 2017 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 по вул. Любарського, в районі будинку № 93 у м. Дніпро, керував транспортним засобом «Mersedes-Benc 311CDI», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, невиразна мова) та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

В своїй апеляційній скарзі особа, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції постановив рішення, яке не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки як зазначає ОСОБА_2 він не керував транспортним засобом та працівники поліції прибувши за його викликом безпідставно просили проїхати для медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 звертає увагу, що викликав працівників поліції у зв'язку з тим, що охоронець автостоянки безпідставно забрав ключі від автомобіля та не повертав їх. Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що не керував автомобілем оскільки проводив його ремонт та навіть не заводив мотор транспортного засобу, про що свідок ОСОБА_5 надав суду першої інстанції правдиві свідчення стосовно подій 01.10.17 року.

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушили вимоги "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" оскільки був присутній лише один свідок.

Вислухавши думку особи, що притягається до адміністративної відповідальності та його захисника ОСОБА_3, які просили постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та дослідивши додаткові докази, надані стороною захисту, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції не виконав, та постановив рішення, яке не можна вважатися обґрунтованим, оскільки доказам, які наявні в матеріалах справи, судом першої інстанції не надано належної оцінки.

Протокол про адміністративне правопорушення посідає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких, у визначеному законом порядку, суд встановлює наявність або відсутність скоєного правопорушення, вину особи в його вчинені та інші обставини, що зазначаються у ст. 280 КУпАП і мають значення для правильного вирішення справи, що вимагає від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Як убачається з наявного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суд не тільки не відреагував на наявність порушень вимог ст. 256 КУпАП працівниками поліції та і сам допустився помилок при ухвалені судового рішення.

Суд не звернув уваги на те, що у протоколі про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не зазначено двох свідків, які були присутні при відмові ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння. Наявний же свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні суду першої інстанції під присягою повідомив суд про те, що ОСОБА_2 01жовтня 2017 року не керував транспортним засобом, навіть не заводив двигуна транспортного засобу, хоча і був у стані алкогольного сп'яніння.

До апеляційного суду вказаний свідок ОСОБА_6 надав письмові пояснення, що саме письмові пояснення надані працівнику поліції не підтверджує та саме дає правдиві покази суду.

Суд же першої інстанції взяв до уваги саме письмові покази свідка ОСОБА_7,які були надані працівнику поліції, де свідок не попереджався про відповідальність за надання неправдивих показів, що не можна вважати обґрунтованим висновком суду, оскільки в даному випадку порушуються правила визначення допустимості доказів.

Крім того, суд необґрунтовано послався у постанові на те, що факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 та працівника поліції ОСОБА_9 які зазначили, що ОСОБА_10 відмовився від проходження на стан алкогольного сп'яніння.

Однак, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення вказані вище свідки не були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення при його складані уповноваженою особою. Крім того, суд не дав належної оцінки тому факту, що працівники поліції не можуть бути свідками події, що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що ставить під сумнів вказані покази як допустимі докази. Крім того, а ні свідок ОСОБА_8, а ні свідок ОСОБА_9 не були свідками того факту, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом 01 жовтня 2017 року.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши докази наявні в матеріалах провадження: а саме пояснення ОСОБА_5 та відеозапис з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, який складав протокол, де чітко убачається що працівники поліції не зупиняли ОСОБА_2, який би керував транспортним засобом, дійшов висновку про відсутність в матеріалах справи доказів, які б поза розумним сумнівом вказували на винуватість ОСОБА_2 у правопорушенні, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному розгляді було задоволено клопотання захисника про надання додаткових доказів, а саме даних Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради, щодо наявності на транспортному засобі, який закріплено за водієм ОСОБА_2, а саме Мерседес Спринтер з державним номером НОМЕР_1, системи GPS- моніторингу.

З наданого повідомлення убачається, що вказаний транспортний засіб вийшов на зв'язок 03.10. 2017 року, тобто за період з 30.09. 2017 року по 03.10. 2017 року вказаний автомобіль не рухався та даних з трекеру на сервер не надходило, що не тільки не спростовує, а навпаки підтверджує показання ОСОБА_2 про відсутність можливості рухатися на даному транспортному засобі, оскільки він знаходився у стадії ремонту та акумулятор було знято. Вказаний факт також встановлено апеляційним судом при перегляді відеозапису з нагрудного значка поліцейського.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги є слушними та не можна не погодитися з доводами апеляційної скарги про відсутність допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доказували винуватість особи,яка притягається до адміністративної відповідальності.

Не можна не звернути на увагу, що сама постанова суду першої інстанції, крім зазначеного вище, не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки дату постановлення рішення зазначено - 17 жовтня 2017 року , тоді як підпис судді та дату ухвалення постанови - 20 листопада 2017 року, а матеріали провадження свідчать про фактичне ухвалення судом рішення 17 листопада 2017 року.

Вказані порушення судом першої інстанції ставлять під сумнів законність ухваленої постанови суду взагалі, тому постанова суду підлягає скасуванню з закриттям провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, що повністю узгоджується з практикою ЄСПЛ, де неодноразово зазначалося, що при оцінці доказів ЄСПЛ керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір в розмірі 320 гривень, скасувати.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.І. Калініч