3/134/112/2018 Справа №: 134/233/18
П О С Т А Н О В А

06 березня 2018 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працюючого в ФОП "Астапенко" - водій.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності .

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2018 року начальником СРПП № 4 Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В протоколі зазначено, що 16.02.2018 о 17 год. 05 хв. в смт. Крижопіль по вул. Чоботарській водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2103 д/н 623-06ВІ, який обладнаний засобами пасивною безпекою, був не пристебнутий ремнем безпеки. Також під час зупинки транспортного засобу було виявлено, що гр. ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння. Продув алкотестер "Драгер", який показав 1,37%. Від підпису відмовився в присутності двох свідків.

Свою вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП не визнав. При цьому дав покази, що працює у ФОП "Астапенко" - водієм, їздить у далекі рейси. 16 лютого 2018 року він і ще його знайомі водії повернулися із рейсу. Так, як поверталися до дому і за кермом був ОСОБА_3, вживав пиво. Підїхали до магазину щоб купити хліба. Він залишився біля автомобіля, а ОСОБА_3 пішов у магазин. В цей час підїхали працівники поліції та запитали чи автомобіль, нащо він повідомив, що його і при цьому пояснив, що даним автомобілем не керує.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав покази, що він та ОСОБА_1 повернулися з рейсу. Він сів особисто за автомобіль ОСОБА_1, оскільки той вживав пиво з товаришем. Коли поверталися до дому, зупинилися біля магазину щоб купити хліба. Він пішов в магазин, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля. Коли повернувся із магазину, то відносно ОСОБА_1 було уже складено протокол.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав покази, що був свідком того, як ОСОБА_1 проходив освідування за допомогою приладу "Драгер", як керував автомобілем не бачив.

Свідок ОСОБА_5 в судове не зявився, причина неявки суду невідома.

Начальник СРПП № 4 Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2М, дав покази, що знаходився на чергуванні. Був зупинений автомобіль ВАЗ 2103 під керування водія ОСОБА_1 Під час спілкування з даним водієм було чути запах з алкоголю з ротової порожнини. Було запропоновано пройти освідування на стан спяніння за допомогою приладу "Драгер", результат показав 1,37%.

Вислухавши правопорушника, начальника СРПП Крижопільського ВП ОСОБА_2, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за № 1408/27853 затвердженої МЮ України від 10 листопада 2015 р. та вимог норм КУпАП.

Відповідно до п. 2.9. Водієві забороняється:а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Отже об'єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1, полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП передбачає навмисну форму провини.

У відповідності до ст. 266 КпАП України, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають оглядові на стан алкогольного спяніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного спяніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного спяніння, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

У протоколі серії БД № 366306 від 16.02.2018 складеному відносно ОСОБА_1 зазначено, що він прошув вимоги 2.5 ПДР. Однак, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду.

При таких обставинах, як у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 366306 від 16.02.2018, та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення загалом, відсутні жодні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції. Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року). ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»). Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості. Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, у стані алкогольного спяніння.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КупАП настає, у випадку керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу і швидкість реакції.

Виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд доходить до однозначного висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак об'єктивної та суб'єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим особа не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення піддягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: