АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ 33/796/1194/2018 Постанова винесена суддею Рибаком М.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Павленко О.П., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Октемберян Республіки Вірменія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1

ст. 164-10 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 гривень.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 19 грудня 2017 року о 12 годині, по вул. Салютній, 2-Б в м. Києві, порушив законодавство, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, а саме здійснював операції з металобрухтом без відповідних актів, передбачених Законом України «Про металобрухт».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, вважаючи постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року незаконною і необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням його конституційних прав та норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, просить її скасувати та закрити провадження в справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, або, якщо суд прийде до висновку про його винуватість, звільнити від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням, а справу закрити.

За доводами апелянта, суддя місцевого суду неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не звернув увагу, що зміст протоколу не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, бо в ньому не конкретизовано суть адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, зокрема, не зазначено які саме вимоги Закону України «Про металобрухт» він порушив та в яких діях це виражалося, яким чином він здійснював господарську діяльність та проводив розрахунки, при цьому в справі відсутні належні докази того, що він здійснював 19 грудня 2017 року будь-які операції з металобрухтом.

Крім того, не встановив суд, як зазначає апелянт, що він є суб'єктом даного адміністративного правопорушення, тобто посадовою особою суб'єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом, бо він є фізичною особою-підприємцем та не виконує адміністративно-господарські обов'язки.

За вказаних обставин, вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, а тому просить закрити провадження в справі.

Окрім наведеного, ОСОБА_2 зазначає, що при накладенні на нього адміністративного стягнення, суд недостатньо врахував дані про його особу, а тому просить прийняти до уваги, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, свою вину визнав і щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, при цьому здійснення діяльності щодо торгівлі відходами та брухтом відбувалося незначний час, металобрухт у нього не вилучався, вчинене ним правопорушення не спричинило значної шкоди суспільним та державним інтересам, в справі не встановлено обставин, які б обтяжували відповідальність. Отже, просить визнати вчинене ним адміністративне правопорушення малозначним та застосувати положення ст. 22 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 01 лютого 2018 року. Проте, враховуючи положення ч. 2 ст. 294 КУпАП і приймаючи до уваги, що ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на постанову судді від 01 лютого 2018 року в межах строку її апеляційного оскарження, питання про поновлення такого строку окремому вирішенню не підлягає.

В уточненнях до апеляційної скарги ОСОБА_2 просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст.ст. 278, 280 КУпАП, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів, має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Проте, як видно з матеріалів справи, наведені вимоги закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, розгляді справи в суді та винесенні суддею постанови стосовно ОСОБА_2 дотримані не були.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 164-10 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, посадовою особою суб'єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом, тобто є бланкетною і потребує посилання в протоколі на конкретні нормативні акти, які не є законами про адміністративну відповідальність, що були порушені особою.

У зв'язку з цим відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення повинен містити відомості про те, чи є ОСОБА_2 посадовою особою суб'єкта господарювання, що здійснює операції з металобрухтом та у чому конкретно полягає порушення ним законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, з наведенням змісту конкретних норм (статей, частин статей, пунктів) відповідного закону, які регулюють здійснення цих операцій.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, який був складений щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, суть правопорушення викладена наступним чином: 19 грудня 2017 року о 12 годині за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 2-Б,

ОСОБА_2 порушив законодавство, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, а саме здійснював операції з металобрухтом без відповідних актів, передбачених Законом України «Про металобрухт».

Незважаючи на те, що таке обвинувачення в даному випадку є неконкретним, позбавляє можливості ефективно захищатися від нього, а сам протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, за наслідками судового розгляду, за відсутності до того ж будь-яких доказів у матеріалах справи про здійснення ОСОБА_2 операцій з металобрухтом, бо до протоколу були долучені: рапорт дільничного офіцеру поліції відділу поліції № 3 Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3, в якому викладені аналогічні за змістом з протоколом обставини; пояснення ОСОБА_2, з яких також неможливо встановити які ж саме вимоги законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, ним були порушені, коли саме і за яких обставин; копія картки фізичної особи - платника податків стосовно ОСОБА_2, а в суді були представлені лише документи, які характеризують його особу та свідчать про те, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець, суддя місцевого суду визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.

Крім того, слід зазначити, що суддя місцевого суду свої висновки про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні цього правопорушення обґрунтував, врахувавши також позицію ОСОБА_2 та захисника в судовому засіданні, які не заперечували саму подію адміністративного правопорушення і просили застосувати положення ст. 22 КУпАП, проте зміст пояснень ОСОБА_2, викладений у судовому рішенні, не дає можливості встановити які ж саме неправомірні дії ним були вчинені та які вимоги законодавства, що регулює здійснення операцій з металобрухтом, порушені.

В той же час в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що станом на 19 грудня 2017 року він взагалі ніяких операцій з металобрухтом не здійснював, на той час торгував виключно неметалевими відходами. 19 грудня 2017 року співробітник поліції в приміщенні, яке ним було орендовано під склад, дійсно побачив декілька старих металевих конструкцій, але вони залишалися від попередніх орендарів приміщення, отже ніяким чином ним і не були обліковані, проте поліцейський вважав це порушенням і склав щодо нього протокол.

Зазначені пояснення ОСОБА_2 не свідчать про те, що в даному випадку він порушив будь-які вимоги Закону України «Про металобрухт» та не спростовані доказами у справі.

Таким чином, вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не звернувши увагу на вказану неповноту та неправильність протоколу про адміністративне правопорушення, яка не може бути усунута судом в силу його диспозитивності, за відсутності доказів вини особи у вчиненні правопорушення, постановив судове рішення, яке, з огляду на викладене, слід визнати таким, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Отже, доводи апелянта про недотримання суддею місцевого суду вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП щодо повного і об'єктивного розгляду справи знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду судового рішення. В той же час, з урахуванням того, що в матеріалах справі відсутні докази, які б розкривали зміст протиправних дій ОСОБА_2 і доводили, що в таких, конкретних діях наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 рокупідлягає скасуванню із задоволенням апеляційного прохання про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить

8 500 гривень та стягнуто судовий збір - скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-10 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.П. Павленко