АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/25/17Суддя 1 інстанції Вікторович Н. Ю.
Номер провадження 33/774/50/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року місто Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_3, на постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою щодо

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4

захисника - Вірко В.В.

потерпілого - ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 06 грудня 2016 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Героїв АТО в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, виїхав на перехрестя проспекту Металургів в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на забороняючий червоний сигнал світлофору, та допустив зіткнення з автомобілем марки «LEXUS RX-350», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався на зелений сигнал світлофору по проспекту Металургів в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

Оскаржуваною постановою суду від 19 січня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за вказаним протоколом було закрите у зв'язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_4 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Своє рішення суд обґрунтував тим, що надані суду докази за своїм змістом та обсягом не дають можливості з'ясувати та об'єктивно оцінити дійсні фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_3, і вирішити питання про винність особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду представник ОСОБА_2, який діє в інтересах другого учасника ДТП - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та підлягає скасуванню, через порушення норм матеріального та процесуального права, яке полягає в тому, що судом не було досліджено та враховано письмові пояснення свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були свідками ДТП. При розгляді справи суду необхідно було допитати у судовому засіданні всіх встановлених співробітниками поліції свідків, недотримання чого негативно позначилося на повноті розгляду та обґрунтованості рішення суду. Також судом було задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інспектора поліції ОСОБА_9, однак зазначені свідки судом допитані не були. Тому, на думку ОСОБА_2, справа розглянута поверхово та формально, та містить необґрунтований висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Крім цього, представник потерпілого ОСОБА_2 вказує, що справа розглядалась тривалий час, однак 19.01.2018 року без належного повідомлення була розглянута без участі потерпілого та його представника.

Захисник Вірко В.В., який діє в інтересах ОСОБА_4 надав заперечення на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, в яких вказує, що суд дослідив всі наявні у справі докази та прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_4 немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки проїзд перехрестя він здійснював на дозволяючий (зелений миготливий) сигнал світлофора і рухався прямо у той час, як водій автомобіля «LEXUS RX-350» виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, змінював напрямок руху по полосі, чим грубо порушив правила дорожнього руху. Тому, на думку захисника, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши потерпілого ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити; ОСОБА_4 та його захисника Вірко В.В., які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції в порушення вищезазначених вимог закону належним чином не з'ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не вмотивовані належним чином, а рішення суду не випливає з мотивувальної частини постанови та не ґрунтується на доказах, що містяться в матеріалах даної справи, та фактичних обставинах ДТП.

Висновки суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вказані висновки суду спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи, при цьому за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, в оскаржуваній постанові не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

Як встановлено апеляційним переглядом, водію ОСОБА_4 інкримінується порушення Правил дорожнього руху України 8.7.3 «е», яке виразилося в тому, що він, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 по вулиці Героїв АТО в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, виїхав на перехрестя проспекту Металургів в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на забороняючий червоний сигнал світлофору, та допустив зіткнення з автомобілем марки «LEXUS RX-350», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався на зелений сигнал світлофору по проспекту Металургів в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Апеляційний суд, проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови, дійшов висновку про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, які були надані одразу після скоєння зіткнення.

Разом з тим, не можна погодитись з тим, що обставини, на які послався суд в постанові, є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них стороною захисту висловлюються небезпідставні заперечення, які матеріалами справи не спростовуються.

Так, відповідно до пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України червоний колір світлофора, в тому числі мигаючий, або два червоних мигаючих сигналів забороняють рух.

З первинних пояснень водія ОСОБА_4, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він рухався зі сторони вул. Героїв-АТО (Димитрова) зі швидкістю 80 км/год, йому світив мигаючий зелений світлофор, перед проїздом перехрестя він переконався, що ніяких перешкод не було. Виїхавши на перехрестя Героїв АТО - просп. Металургів, він побачив, що на нього різко рухається автомобіль білого кольору, не зміг зупинитись і відчув удар в ліву сторону автомобіля, в результаті чого його авто було відкинуто на 2-3 метри.

З первинних пояснень водія ОСОБА_3, які додані до протоколу, вбачається, що він рухався зі сторони просп. Металургів в напрямку вул. Соборності в крайній правій полосі зі швидкістю 60 км/год, під'їжджаючи до перехрестя вул. Героїв-АТО він побачив, що в середній і лівій полосах стояли автомобілі. В цей час для нього включився зелений сигнал світлофора, оглядовість справа йому обмежували дві електроопори і ялинки на тротуарі, коли він виїхав на перехрестя, то побачив, що по вул. Героїв-АТО на високій швидкості їхав автомобіль Мерседес-Бенс, після чого сталося зіткнення. Автомобіль Мерседес проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофору. Після ДТП він записав контактні телефони свідків.

Вищезазначені пояснення водія ОСОБА_4 апеляційний суд не може розцінити, як достовірні, оскільки вони не узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та схемою ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками справи без будь-яких зауважень, на якій зафіксовано місце зіткнення та місце розташування вказаних автомобілів, з якої об'єктивно вбачається, що саме водій ОСОБА_4 виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, в результаті чого сталося зіткнення.

Так, закриваючи провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції послався лише на пояснення ОСОБА_4, другого учасника ДТП ОСОБА_3, схему місця ДТП, пояснення свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які не були присутні на місці ДТП, не допитувалися працівниками поліції, без наведення належного аналізу даних доказів.

В той час, як судом не було надано ніякої оцінки поясненням свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були очевидцями даної дорожньо-транспортної пригоди, та надали пояснення в Управлінні патрульної поліції.

Таким чином, суд першої інстанції, надавши при встановленні вказаної обставини перевагу одним доказам перед іншими, таке своє рішення у будь-який спосіб не обґрунтував, а матеріали справи не містять достатніх відомостей для усунення даної суперечності, яка має істотне значення, оскільки висновок суду про те, що водій ОСОБА_4 виїхав на вказане перехрестя на дозволяючий сигнал світлофору, був зроблений з показань про це самого водія ОСОБА_4, тому не може вважатися достатньо обґрунтованим.

Крім того, в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_9, з пояснень якого вбачається, що він відповідає за складення протоколів, а саме після ДТП до нього надходять первинні матеріали - схема ДТП, пояснення учасників ДТП, пояснення свідків, якщо відповідно до цих матеріалів не можливо встановити хто є винуватцем ДТП, то проводиться додатковий огляд місця події, допит свідків, які були очевидцями ДТП, тільки після встановлення всіх обставин складається протокол. 06 грудня 2016 року він дійсно виїжджав на місце ДТП, на місці не можливо було встановити хто з учасників винен у ДТП, так як обоє водії надавали пояснення, що рухались на зелений колір світлофора та ПДР не порушували. Тому дані обставини вимагали перевірки.

Свідок ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 06.12.2016 року їхав по вул. Героїв-АТО зі швидкістю 60 км/год, їхав по середині дороги, потім перестроївся в крайню праву смугу, оскільки за ним їхав «Мерседес», який подавав йому сигнал світлом фар, вимагаючи щоб він уступив йому дорогу. Автомобіль «Мерседес» обігнав його зліва за 10-15 метрів до перехрестя, він бачив, що загорівся жовтий сигнал світлофора і він зупинився, а водій «Мерседеса» поїхав дальше на червоний сигнал світлофора, та на перехресті зіткнувся з автомобілем «Лексусом», який рухався в крайній правій полосі з проспекту Металургів. Він вважає, що водій Мерседеса перетинав перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора.

Свідок ОСОБА_14 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 06.12.2016 року їхав по проспекту Металургів в крайньому лівому ряду на автомобілі Хундай Туксон, включив поворот на ліво, так як повертав на вул. Героїв-АТО, поруч біля нього в середньому ряді стояла машина сірого кольору, а в крайній правій полосі їхав білий Лексус, коли загорівся зелений сигнал світлофора він почав повертати ліворуч, автомобіль Лексус також почав рух. Справа з вул. Героїв-АТО на великій швидкості їхав «Мерседес» і автомобілі Мерседес і Лексус зіткнулись. Він продовжив рух, проїхав перехрестя та зупинився з лівого боку за перехрестям. Біля нього також зупинився водій, який назвався ОСОБА_4, сказав, що бачив обставини ДТП і може надати пояснення, залишив номер телефону, щоб передати учасникам ДТП, та поїхав, бо сильно поспішав. Тоді він підійшов до водія Лексуса і залишив свій номер телефону та номер телефону водія ОСОБА_4, який також був свідком події, потім для надання пояснень його викликали до Управління патрульної поліції. Також свідок ОСОБА_14 пояснив, що водій ОСОБА_3 не є його знайомим. Наполягає, що водій Мерседеса рухався на червоний сигнал світлофора.

Свідок ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 06.12.2016 року їхав по проспекту Металургів в крайньому лівому ряду, за автомобілем Хундай Туксон, в середньому ряду також були автомобілі, марку яких не запам'ятав, а в крайній правій полосі їхав Лексус білого кольору. Він зупинився на перехресті та чекав, поки йому буде горіти зелене світло, щоб продовжувати рух. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, водій Хундай Туксон виїхав на перехрестя та почав повертати ліворуч, він поїхав за ним, з правої сторони по вул. Димитрова (Героїв-АТО) на великій швидкості їхав Мерседес, який зіткнувся з «Лексусом». Водій Лексуса їхав на зелений колір світлофора, отже водій Мерседеса їхав на червоний сигнал світлофора. Також він пояснив, що в цей день сильно поспішав, подивився, що всі учасники ДТП живі, залишив свій номер телефону водію ОСОБА_14 автомобіля Хундай Туксон, потім пояснення надавав в Управлінні патрульної поліції. Наполягає, що водій Мерседеса рухався з великою швидкістю, на червоний сигнал світлофора та якби «Мерседес» не зіткнувся з автомобілем «Лексус», то він зіткнувся би з автомобілем Хундай Туксон, який також почав рухатися на перехресті на зелений сигнал світлофора.

Пояснення свідків, допитаних у суді першої інстанції, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони спростовуються сукупністю наведених вище доказів.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що свідок ОСОБА_12 пояснив в суді першої інстанції, що він не бачив момент ДТП, а тільки чув розмову водіїв.

Пояснення свідка ОСОБА_10 викладені в постанові, містять суттєві протиріччя, зважаючи на те, що свідок спочатку надав пояснення, що автомобіль «Мерседес» закінчував рух на зелений сигнал світлофора, а в подальшому пояснив, що не бачив на який сигнал світлофора виїхав на перехрестя автомобіль «Мерседес».

Крім того, свідок зазначив, що вперше побачив автомобіль Мерседес в момент, коли в нього в'їхав інший автомобіль.

Судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги також було встановлено, що свідок ОСОБА_13, є знайомим захисника ОСОБА_4 - Вірко В.В., з яким тривалий час працював у правоохоронних органах, дружить з родиною Вірко В.В., що захисник у судовому засіданні не заперечував. Однак зазначені обставини захисник Вірко В.В. не повідомив суду першої інстанції, тому пояснення цього свідка також не можуть бути прийняті до уваги.

Також, не можуть бути прийняті до уваги доводи ОСОБА_4 та його захисника Вірко В.В., викладені в наданих до апеляційного суду запереченнях, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 не може бути визнаний належним доказом, оскільки він був складений з порушеннями, а саме не в день дорожньо-транспортної пригоди 06.12.2016 року, а пізніше.

Відповідно до Розділу 8 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 року № 1395 та пояснень інспектора Управління патрульної поліції ОСОБА_9 у випадках, коли для прийняття об'єктивного рішення виникає необхідність для отримання додаткових даних, поліцейський, який оформлює матеріали ДТП, протягом доби передає оформлені матеріали ДТП для подальшого розгляду уповноваженій особі підрозділу патрульної поліції, на території обслуговування якого сталася пригода. Уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинна в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об'єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею ст.124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п'ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Тому, судом апеляційної інстанції не встановлено порушень в діях працівників поліції вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що водій ОСОБА_4 даючи пояснення під час апеляційного розгляду зазначив, що коли він наближався до перехрестя, то бачив забороняючий знак - обмеження максимальної швидкості до 40 км/год, але не знизив швидкості, оскільки хотів швидко проїхати перехрестя на мигаючий зелений колір світлофора, який не забороняє рух.

Взявши до уваги всі вищенаведені обставини, даючи оцінку сукупності вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення уповноваженою посадовою особою факту порушення водієм ОСОБА_4 вимог Правил дорожнього руху України, що став підставою для складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Будь-які докази відсутності вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в матеріалах справи відсутні і правопорушником суду апеляційної інстанції не надані.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ст. 277-2 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності інших осіб, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення. Під час відсутності цих осіб справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне їх сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від них не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, вказані вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 були присутні на судових засіданнях, відповідно до журналу судового засідання від 03.11.2017 року розгляд справи було відкладено на 16.11.2017 року, потім відкладено судові засідання на 07.12.2017 року, 26.12.2017 року, та на вказані дати потерпілого та його представника не було викликано до суду (а.с. 214-215), та 19.01.2018 року розглянуто справу за їх відсутності, тим самим обмеживши право потерпілого на доступ до правосуддя та реалізацію права на захист.

За змістом ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_2 щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, подія адміністративного правопорушення мала місце 06 грудня 2016 року, а тому строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду даної справи в апеляційному суді закінчилися.

За таких обставин, зважаючи на необґрунтованість викладеного у постанові районного суду висновку про відсутність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з винесенням нової, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4, закрито у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв'язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А. О. Пістун