АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/273/18 Головуючий у 1-ій інстанції: Шофаренко Ю.Ф.
Категорія: ст.1726 ч.1 КУпАП Суддя-доповідач:Кондаков Г.В.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кондаков Г.В., за участю прокурора Мануйленка І.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу останньої на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 14 лютого 2018 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, з вищою освітою, що займає посаду судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська, уродженку с. Машівки, Машівського району, Полтавської області, одруженої, має на утриманні малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, інші дані встановлені згідно з паспортом

визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП із закриттям провадження по справі на підставі ст. ст. 38, 247 п. 7 КУпАП у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На твердження суду, остання скоїла вказане правопорушення при наступних обставинах.

28 грудня 2010 року ОСОБА_3 Указом Президента України призначена на посаду судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська строком на п'ять років.

Указом Президента України від 03 квітня 2017 року вона призначена на посаду судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», як особа, зазначена у п. 1, п. п. «а», «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, є суб'єктом відповідальності за корупційні правопорушення. У зв'язку з чим, до 1-го квітня зобов'язана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Між тим, декларацію ОСОБА_3 за 2016 рік фактично була подано 21 червня 2017 року.

Таким чином, суд вважає, що вказані дії ОСОБА_3 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_3 - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в апеляційній скарзі просить постанову скасувати, провадження по справі закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП.

Судове рішення вважає незаконним і необґрунтованим. Розгляд по справі проведений неповно і необ"єктивно з порушеннями матеріального і процесуального законів, а висновки суду про доведеність вини такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Стверджує, що не переслідувала наміру на несвоєчасне подання декларації. В березні 2017 року неодноразово намагалася заповнити та подати її.

Посилається на інформацію НАЗК про те, що початок сесії, щодо заповнення та подачі декларації за 2016 рік розпочато 22 березня 2017 року. Неодноразово закінчувала її і розпочинала з остаточним виходом з реєстру 24 березня 2017 року з натисканням кнопки - «Подати документ».

Вважала, що вжила всі дії для подання вказаної декларації.

Дізнавшись про те, що декларація відсутня на сайті НАЗК, одразу повідомила про це агентство і знов 21 червня 2017 року подала її.

Висновки суду про непрямий умисел на скоєння порушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП вважає помилковим. Свої дії відносить до необережних, так як не переконалась в тому, що виконала всі дії для відправлення декларації. Оскільки дане правопорушення з суб'єктивної сторони характеризується умисною формою вини, то скоєння його з необережності не може утворювати його склад.

Заслухав особу, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, яка підтримала свої вимоги, прокурора про законність судового рішення, суд апеляційної інстанції перевірив доводи, на які посилається остання, а також дані, які містяться в матеріалах справи, вважає, що апеляція підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язані з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вже вказувалось, суд першої інстанції визнав доведеною вину ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП.

Із суті вказаної норми матеріального закону видно, що дії винної особи будуть утворювати склад даного правопорушення у випадку, якщо дана особа несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З суб'єктивної сторони дане правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Таким чином, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Між тим, суд першої інстанції в порушення вимог даного закону не дав належного аналізу зібраним по справі доказам і прийшов до передчасного висновку про те, що дії ОСОБА_3 з суб'єктивної сторони характеризуються непрямим умислом, а тому і підпадають під ознаки ст. 1726 ч. 1 КУпАП.

В засіданні суду першої і апеляційної інстанцій ОСОБА_3 наполягала на тому, що з метою подання декларації за 2016 рік до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», розпочала сесію 22 березня 2017 року і завершила її 24 березня 2017 року натисканням кнопки - «Подати документ». Виконавши вказані маніпуляції, вважала, що виконала всі необхідні дії для подання декларації.

Дізнавшись в червні 2017 року, про те, що декларація відсутня на сайті НАЗК, 21 червня 2017 року, знов склала і подала її, про що в цей же день повідомила голову НАЗК.

Під час дослідження в судовому засіданні матеріалів справи, встановлено, що пояснення ОСОБА_3 про обставини складання і відправлення декларації, знайшли своє об'єктивне підтвердження.

Відповідно до наданого адміністративним департаментом НАЗК послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_3, видно, що вони повністю узгоджуються з її поясненнями про те, що саме 22 березня 2017 року розпочала сесію по складанню декларації і завершила її 24 березня 2017 року шляхом натискання кнопки - «Подати документи» (а.с. 87-99).

21 червня 2017 року, дізнавшись про те, що декларація не міститься на сайті НАЗК, знов розпочала сесію і завершила її в цей же день поданням документу, підтвердженого ЕЦП. В цей же день вона звертається із повідомленням до голови НАЗК з викладенням причин несвоєчасного подання декларації (а.с. 59).

Оцінюючи викладені вище обставини, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про формальне порушення суддею ОСОБА_3 строків подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, оскільки вони не були наслідком її умислу на ухилення від подачі декларації.

Обставини справи свідчать про те, що суддя ОСОБА_3 вживала розумних заходів для того, щоб власно подати декларацію.

На це вказують не лише її власні пояснення (що також є доказом), а й дані отримані від НАЗК про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які не були спростовані будь-якими іншими доказами під час розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Крім того, про те, що ОСОБА_3 вживала заходи для подачі декларації у встановлений строк, свідчить і сам факт подання нею декларації. Враховуючи обсяг даних, що були відображені у декларації (відсутність майна, що їй належить) та, що їй для цього не був потрібен додатковий час для приховування набутого саме в цей час майна, суд робить висновок, що ОСОБА_3 вжила заходи для подачі декларації ще до спливу граничного строку її подання.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку не лише про недоведеність вини ОСОБА_3 у невчасному поданні декларації, а й про те, що відсутність її вини підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Розв'язуючи доводи останньої про суттєві порушення норм процесуального закону посадовою особою УЗЕ в Дніпропетровській області ДЗЕ НП України, яка проводила перевірку щодо порушень антикорупційного законодавства по даній справі, судом звертається увага на наступне.

Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування проводиться на підставі Рішення НАЗК №56 від 10 лютого 2017 року.

Відповідно до п. 5, розд. І, контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції (далі - Підрозділ), та автоматично засобами забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр).

Повну перевірку декларацій, відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу.

Між тим, як вбачається із матеріалів, перевірка обставин про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією щодо судді ОСОБА_3 проведено посадовою особою УЗЕ в Дніпропетровській області, про що свідчить посилання останнього на:

-витяг з сайту єдиного державного реєстру декларацій;

-витяг з ІПС «Армор»;

-запит 5157/39/103/03-2017 від 03 липня 2017 року;

-відповідь 2039/17 від 11 липня 2017 року;

-копія наказу № 159-в від 20 грудня 2016 року;

-копія наказу № 2-АГ від 19 січня 2017 року:

-копія наказу №10-АГ від 03 квітня 2017 року;

-копія наказу №4-ОС від 04 квітня 2017 року;

-копія наказу №44-в від 05 квітня 2017 року;

-копія наказу №7-ОС від 18 квітня 2017 року;

-копія табелів обліку використання робочого часу;

-відповідль від 26 липня 2017 року з Самарського районного суду м. Дніпропетровська;

-копії табелів обліку використання робочого часу;

-копія наказу № 159-в від 20 грудня 2016 року;

-Копія Указу Президента України № 1290/2010;

-рішення № 67/0/15-17 від 26 січня 2017 року;

-копія Указу Президента України №94/2017;

-копія витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

-рапорт про виявлення правопорушення;

-копія паспорта ОСОБА_3

Однак така діяльність посадової особи ДЗЕ виходить за межі його повноважень, які регламентовані «Положенням про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого Наказом НП України від 07 листопада 2015 року № 81.

Відповідно до вказаного нормативного акту, працівники Департаменту мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законом порядку.

Оскільки перевірка обставин порушення суддею ОСОБА_3 антикорупційного законодавства проведено посадовою собою ДЗЕ НПУ, тобто неналежною особою, то на переконання суду апеляційної інстанції, законність всіх отриманих нею даних ставиться під сумнів, та визнаються недопустими, що само по собі виключає доведеність вини судді ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП.

Досліджені нормативні акти приводять апеляційний суд до висновку про обґрунтованість доводів судді ОСОБА_3 про неналежність посадової особи, яка проводила перевірку обставин скоєного нею правопорушення, що тягне за собою закриття провадження по справі.

Судом апеляційної інстанції звертається увага на те, що судом першої інстанції при постановленні рішення не було вказано, що розгляд справи відбувався без прокурора, з урахуванням його обов'язкової участі при розгляді справ даної категорії, відповідно до ст. 250 ч. 2 КУпАП.

Під час розв'язання даного питання прокурором було надано копію листа першого заступника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області про участь 14 лютого 2018 року при розгляді справи щодо судді ОСОБА_3 прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області - ОСОБА_4, про що не заперечувала і сама ОСОБА_3

Таким чином, суд апеляційної інстанції не находить підстав вважати, що судом першої інстанції розглянуто дану справу без участі прокурора, а відсутність посилання в постанові про це, тлумачить, як помилку, яка сама по собі не є підставою для скасування постанови.

Сукупність досліджених судом апеляційної інстанції даних приводить до висновку про передчасність рішення суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП, тому постанова про адміністративне правопорушення, щодо останньої підлягає безумовному скасуванню, із закриттям провадження по справі за відсутністю в діях останньої вказаного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 254, 293, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2018 року щодо ОСОБА_3 - скасувати, провадження по справі закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП за відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1726 ч. 1 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков