Єд. унік. № 243/2115/18
Провадження № 3/243/884/2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 березня 2018 року м. Словянськ

Суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мінаєв І.М., при секретарі Янчевському В.Ю., за участю прокурора Пономарьової О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з міжрайонного відділу № 5 Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжня, яка працює директором Миколаївської ЗЗСО 1-3 ступенів № 2, є депутатом Миколаївської міської ради обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 209 від 15.03.2018 року, ОСОБА_1 відповідно до ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», Закону України «Про місцеві вибори», згідно рішення Миколаївської міської ради обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області № 01-І-8 «Про підсумки виборів депутатів Миколаївської міської ради обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області і визнанні їх повноважень УІІІ скликання ОСОБА_1В.» від 25.12.2016 було зареєстровано депутатом Миколаївської міської ради обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області, і згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» вона є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у п. 1, п/п «а» і «в» пункту 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього закону зобовязані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається національним агентством.

Верховною радою України 03.03.2017 року прийнято Закон України № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», який набув чинності 30.03.2017 року відповідно до якого продовжено до 01.05.2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше».

Відповідно до інформації, розміщеної в Єдиному державному реєстрі декларацій офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції депутат Миколаївської міської ради обєднаної територіальної громади Словянського району Донецької області VIIІ скликання ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: 27.02.2018 року о 13 год. 46 хв.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доведена, тому просив накласти відносно неї адміністративне стягнення в межах санкції статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнала повністю, зазначила, що вона є депутатом міської ради приблизно з 2010 року та щорічно подавала декларації. У березні 2017 року вона подала електронну декларацію за 2016 рік, але потім зясувалось, що вона не подана з причин, про які її не відомо. У лютому 2018 року вона подала відразу три декларації за 2016 рік щорічну, потім виправлену, а також щорічну за 2017 рік, щиро покаялася.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до приписів ст. 172-6 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає внаслідок несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

До суду направлений протокол № 209 від 15.03.2018, в якому у фабулі адміністративного правопорушення відсутні відомості про вид та час подання декларації зазначено, що «ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 27.02.2018 року о 13 год. 46 хв.»

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів вбачається, що згідно скриншоту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а. с. 8) ОСОБА_1 27.02.2018 року о 09:12 подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 27.02.2018 о 13:46 подано виправлену щорічну декларацію, 28.02.2018 о 15:41 подано щорічну декларацію, а з фабули протоколу про адміністративне правопорушення взагалі не вбачається яку саме декларацію ОСОБА_1 подано несвоєчасно 27.02.2018 о 13 год. 46 хв. (виправлену декларацію або декларацію щорічну та за який звітний рік), тобто зазначена у фабулі щорічна декларація була подана ОСОБА_1 в інший час, а саме 27.02.2018 о 09:12.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі №209 від 15.03.2018 р. не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення або змінювати формулювання обставин правопорушення, редагувати фабулу правопорушення, викладену у протоколі, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п. 1, ст. 284 ч. 1 п. 3 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст. ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_2