Дата документу 14.02.2018
Справа № 501/136/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Журавля П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

прокурора Кравченко А.М.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.172-6 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного 22.01.2018 року старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції ОСОБА_2.

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді начальникатерміналу №6 ДП «МТП «Чорноморськ», був звільнений 30.10.2017 з вказаної посади згідно наказу ДП «МТП «Чорноморськ» № 593/о-з «Про припинення трудового договору» від 17.10.2017, на підставі письмової заяви за власним бажанням відповідно ст. 38 КЗпП України, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушення вимоги пункту 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) у встановлений термін декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охопленийраніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною першою статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Відповідно до ч. 1, п. 2, підпункту «а», ст. З Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, особами, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на яких поширюються дія Закону, є посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті.

Згідно Розяснення НАЗК щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питання запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. №3(із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року №18 та від 30.09.2016 року №57), по питанню №3, адміністративно-господарські функції (обовязки) це обовязки з управління або розпорядження державним, комунальним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації забезпечення контролю за цими операціями тощо).

Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальницьких, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.

Організаційно-розпорядчі функції (обовязки) - це обовязки щодо здійснення керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, комунальних підприємств, установ або організацій, їхні заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їхні заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Відповідно до посадової інструкції начальника терміналу №6 ДП «МТП «Чорноморськ» № 933/11.1-22 від 30.12.2016, ОСОБА_1 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями.

Таким чином, враховуючи вищевказане, до 30.10.2017 року ОСОБА_1 був посадовою особою юридичної особи публічного права яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та на нього поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», і він є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією і зобовязаний виконувати вимоги ч. 2 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції».

Згідно Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 р. № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016 року № 57), по питанню № 1 п. 2, розяснено, що Законом передбачено чотири типи декларацій, однією з яких є декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення.

Таким чином ОСОБА_1 як особа, зазначена у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, яка припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування будучи посадовою особою юридичної особи публічного права яка прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, був зобовязаний подати декларацію, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не пізніше дня такого припинення, а саме до 30.10.2017 включно, оскільки ОСОБА_1 було звільнено з посади з 30.10.2017 згідно наказу ДП «МТП «Чорноморськ» № 593/о-з «Про припинення трудового договору» від 17.10.2017, на підставі його власноручної письмової заяви від 17.10.2017 року.

Проте, ОСОБА_1, будучі обізнаним щодо обовязку подати таку декларацію та про терміни її подачі, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону «Про запобігання корупції», при припинені діяльності, як посадової особи юридичної особи публічного права яка прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, подав відповідну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями лише 04.12.2017 року, що встановлено відповідно до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату подачі декларації ОСОБА_1, відповідним рапортом та скрін-шотом з офіційної Інтернет-сторінки Реєстру.

На думку автора протоколу, ОСОБА_1, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права яка прирівнюється до осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обіймаючи в минулому посаду начальника вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. При цьому пояснив суду, що на момент його звільнення він знаходився в лікарні, лікувався більше чотирьох місяців, діагноз інфаркт. Його лікарняний було закрито 02.11.2017 року, 01.11.2017 року медико-соціальною комісією йому було встановлено інвалідність ІІІ групи. Десь у середині листопада 2017 року він зміг прийти у відділ кадрів і забрав трудову книжку. З наказом про його звільнення його ніхто не ознайомлював.

27.11.2017 року він отримав листа з Національного агентства з питань запобігання корупції. В листі зазначено, що він протягом десяти днів з дня отримання цього повідомлення повинен подати декларацію. На вимогу цього листа він 04.12.2017 року і подав декларацію. Із-за того, що він займався лікуванням, йому було не до декларації. Вважає, що у нього була поважна причина, поганий стан здоровя, а тому він не зміг подати декларацію.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, думку прокурора, перевіривши приєднанні до справи матеріали, суд зважує наступне.

У відповідності до вимог п. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, повязане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Зі змісту складеного протоколу випливає, що ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 45 вказаного Закону (в редакції, що діє з 23.03.2017 р.), субєкти декларування, зокрема, особи визначені у підпункті «а і в» пункту 2, пункті 5 частини першої ст.3 Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 р. «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», перший етап системи подання та оприлюднення декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 р. чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно із статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

За змістом п. п. 2 п. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 11.08.2016 р., декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли субєкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація субєкта декларування, який припиняє діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким субєктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього, датою припинення виконання субєктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої п.п. 2 п. 5 цього Розділу, що зазначено у п. 4 абзаці 2 п. 11 Порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, декларацію подав ОСОБА_1 (перед звільненням) 04.12.2017 р., що відповідає даті фактичного подання декларації субєктом декларування.

Таким чином, 04.12.2017 р. ОСОБА_1 на виконання вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» було подано відповідну декларацію (після звільнення) за період не охоплений раніше поданими деклараціями.

Слід зауважити, що ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобовязані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом із тим, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

У своєму рішенні «Щокін проти України» (Заяви № 23759/03 та № 37943/06) від 14.10.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що у разі, коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків людини або контролюючих органів, рішення приймається на користь людини.

Згідно з вимогами ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є насамперед, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи із змісту ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладене, суд наголошує, що частиною 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» на ОСОБА_1, як на особу, яка припиняє діяльність, повязану з функціями держави, покладений обовязок подати декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

З матеріалів справи випливає, що після припинення трудових відносин з ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ» ОСОБА_1 вимогу, покладену на нього ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», виконав, подавши 04.12.2017 р. до НАЗК декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Таким чином, зазначення у протоколі про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» на матеріалах справи не ґрунтується.

Обставини недотримання ОСОБА_1 терміну подачі такої декларації, визначеному у нормативних актах Національного агентства з питань запобігання корупції, про що зазначено у протоколі не можуть слугувати підставами для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, оскільки така вимога як подання у певний термін декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, у разі припинення такої діяльності, не визначена Законом України «Про запобігання корупції».

Крім того, ОСОБА_1 на вимогу Національного агентства з питань запобігання корупції, своєчасно подав декларацію.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її отримання.

Суддя Журавель П.І.

Строк предявлення постанови до виконання

згідно Закону України „Про виконавче провадження

Постанова набрала чинності з «___»________2018 р.