Справа № 308/1704/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Малюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпека у Закарпатській області відносно громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

31 січня 2018 року головним спеціалістом відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті управління Укртрансбезпека у Закарпатській області ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ №0006378 відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що 31.01.2018 року о 07 год. 10 хв. у смт.Середнє Ужгородського району, ОСОБА_1 на транспортному засобі марки «Mercedes Benz», р/н НОМЕР_1, надавав послуги з перевезення пасажирів по маршруту м. Свалява м. Ужгород, без одержання ліцензії, передбаченої п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим порушив ч.1 ст.164 КУпАП.

У судове засіданні ОСОБА_1 не зявився, але подав до суду письмові пояснення, згідно яких просить розглядати справу без його участі та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (ст.245 КУпАП).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для визнання діяння правопорушенням і, відповідно, застосування передбачених правовими нормами санкцій необхідно встановити наявність у діянні особи складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція частини 1 статті 164 КУАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

За змістом наведеної норми закону відповідальність за вказане правопорушення наступає не стільки за перевезення пасажирів без ліцензії та реєстрації особи, як субєкта господарювання, а саме за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, як суб'єкта господарювання, або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Згідно зі ч.1 та ч.2 ст.55 ГК України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб'єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а й системний характер таких дій, їх самостійний і ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У протоколі про адміністративне правопорушення серія ІІ №0006378 від 31.01.2018 року особою, уповноваженою на його складання, зазначено, що ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів. Проте, у протоколі не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому саме він надавав такі послуги, яку кількість пасажирів він перевозив, чи існувала регулярність надання таких послуг.

Наявні в матеріалах справи копії направлення на перевірку та фото із зображенням автомобіля і деяких осіб не доводять факту провадження ОСОБА_1 господарської діяльності. Будь-яких інших доказів того, що ОСОБА_1 надавав платні послуги з перевезення пасажирів, без одержання ліцензії, передбаченої п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відсутні.

Складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не може вважатися достатнім доказом того, що останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно наданих суду ОСОБА_1 письмових пояснень, останній зазначає, що 31.01.2018 року зранку, він на власному автомобілі НОМЕР_2, перевозив своїх родичів та друзів на ринок у м. Ужгороді та с. Кінчеш Ужгородського району, тобто здійснив рух для власних потреб, а не з метою отримання доходу. Крім того, ОСОБА_1 звертає увагу, що особою, яка складала протокол, у самому протоколі невірно відображені його пояснення по суті, адже він не являється приватним підприємцем, не веде господарську діяльність, транспортні послуги за оплату не здійснює.

З долученого до пояснень ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №23485991 від 12.03.2018 року ФОП ОСОБА_1 припинено свою підприємницьку діяльність 30.11.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП відсутність складу адміністративного правопорушення є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Аналізуючи в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247 ч.1 п.1, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

Провадження в справі про адміністративне порушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3