Номер провадження: 33/785/344/18
Номер справи місцевого суду: 523/592/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потанін О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Потанін О.О.

При участі правопорушника: ОСОБА_2

розглянувши матеріали адміністративної справи за скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 р., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно з наданими до суду матеріалами справи, 29.12.2018 року о 00:20 годині, ОСОБА_2, керував транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1, буля будинку №126/1 по вул. С.Палія в м. Одесі, будучи у стані алкогольного спяніння, що зафіксовано за результатами огляду на стан спяніння, із застосуванням приладу «Драгер» та зі згоди зазначеної особи у встановленому законом порядку в присутності 2-ох свідків.

На дану постанову правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП скасувати та закрити провадження у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою. Вину у вчиненні зазначеного адміністративних правопорушення не визнаю. 29.12.2017 року близько початку першого ночі, я знаходився у власному автомобілі, який був припаркований за адресою: м. Одеса, вул. С. Палія, 126/1 та слухав музику. Фари були вимкнені. Десь о 00:20 години повз проїжджав наряд патрульної поліції, підійшовши до мене поцікавились, чому я у темну пору доби не використовую освітлювальні прибори транспортного засобу, тим самим ніби то порушую ПДР. Мої зауваження стосовно того, що автомобіль не рухався, а був припаркований, до уваги співробітниками поліції прийняті не були, у результаті ого був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП щодо руху без освітлювальних приборів у темну пору доби. Після цього мені було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння з використанням спеціального технічного засобу Драгер 6810, який показав 0,92 ‰ алкоголю. Факт керування мною транспортним засобом нічим не підтверджений. Інспектор поліції на мою вимогу не проінформував мене про порядок застосування спеціального технічного засобу Драгер 6810, а також не надав мені свідоцтво про державну реєстрацію спеціального технічного засобу Драгер 6810 та свідоцтво про його повірку. Суд зазначені обставини до уваги не взяв.

Вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, а постанова судді залишенню без змін.

В суді свою провину ОСОБА_2 визнав та пояснив, що при наведених в протоколі обставинах, дійсно вчинив правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, в допущенному розкаявся та попросив не призначати суворе стягнення.

Вивчивши матеріали справи та послухавши пояснення ОСОБА_2, встановлено, що його вина у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення та доказана в повному обсязі зібраними по справі доказами, а саме:

-Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №207692 від 29.12.2017 року, в якому викладені обставини скоєння ОСОБА_2 інкримінованого правопорушення (б.н.);

-Роздруківкою тестування з використанням алкотесту «Драгер» 0,92 промілі (б.н.);

-Актом огляду на стан алкогольного спяніння, відповідно до якого у ОСОБА_2 виявлено 0,92 промілі із застосуванням приладу «Драгер» (б.н.);

-Поясненнями свідка ОСОБА_3 від 29.12.2017 року, згідно з якими особа підтвердила факт виявлення у ОСОБА_2 за допомогою алкотесту «Драгер» 0,92 промілі (б.н.);

-Аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_4 від 29.12.2017 року, про проходження ОСОБА_2 тестування на стан алкогольного спяніння (б.н.).

Визначаючи міру відповідальності правопорушника за скоєне правопорушення, суддя приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного правопорушення, його наслідки та вважає необхідним та достатнім для виховання особи, а також запобіганню вчинення нових правопорушень накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави та позбавлення права керування транспортними.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

В силу положень ст.33 КУпАП, при визначенні адміністративного стягнення, суддя враховує характер та обставини правопорушення, ступінь вини та особу ОСОБА_2 має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1, а також приймаючи до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 цього Кодексу, суддя доходить висновку про те, що з метою виховання особи та запобігання вчинення ним нових правопорушень, до зазначеної особи єдиним можливим є застосування адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння.

Обговорюючи доводи апеляції, приходжу до висновку, що суд правильно врахував особу ОСОБА_2 та правильно призначив йому стягнення, яке відповідає характеру скоєного правопорушення.

Доводи правопорушника викладені в апеляційній скарзі були перевірені і підстави для зміни позиції були ретельно перевірені в ході апеляційного розгляду справи в повному обсязі знайшли підтвердження того, що ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Його довід про те, що він не рухався в автомобілі , а тільки слухав музику носить голослівний характер і нічим не підтверджується. В той же час як первинна версія в повному обсязі знайшла своє підтвердження і обгрунтовується приведеними доказами.

Враховуючи викладене вважаю, що не має підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції відносно ОСОБА_2

Справа розглянута в межах 3 місячного строку притягнення до відповідальності і підстав для закриття справи не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 293, 294 КУпАП суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.01.2018 р., якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в прибуток держави у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн. - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5