Справа № 127/169/18
Провадження № 3/127/107/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Україна, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1,2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 29.12.2018 року о 04 год. 25 хв. в м. Вінниця по вул. Соборна, 72, в порушення вимог п. 2.9(а) ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу AlcotestDrager в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 1,65%, тобто проба позитивна.

Крім того, ОСОБА_1 29.12.2018 року о 07 год. 35 хв. в м. Вінниця по вул. Барське шосе, 147А, в порушення вимог п. 2.5. ПДР України, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, нечітка мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судові засідання призначені на 08.02.2018 року та 06.03.2018 року правопорушник не зявився. Подав заяву про відкладення розгляду справи з підстав хвороби. В судове засідання призначене на 15.03.2018 року правопорушник повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, про що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.ст. 128,131 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1,2 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також забороняється повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.5.Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 2.9. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці;

п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

п. 7 вищезазначеної Інструкції - встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; враховуючи вказані норми суд прийшов до висновку що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а також з врахуванням положень ст. 36 КУпАП, слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинена особою повторно протягом року.

Крім визнання вини правопорушником вина останнього підтверджується матеріалами справи, а саме протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №148449, серії БД № 148228 від 29.12.2017 року, роздруківкою приладу AlcotestDrager 6820, актом огляду на стан алкогольного спяніння, письмовими поясненнями свідків, письмовим зобовязанням ОСОБА_1 не керувати ТЗ, довідкою поліції, рапортами поліцейського.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1, не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, неодноразово протягом року вчиняє грубе, суспільно-небезпечне порушення Правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом в стані алкогольного спяніння та пізніше керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння відмовитись від проходження огляду, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху, тому суд прийшов до висновку, що останній належних висновків не робить.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, враховуючи ст. 36 КУпАП, суд приходить до висновку, що слід для виправлення ОСОБА_1 та запобігання вчинення нових правопорушень призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить джерела доходу.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1,2 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 (три) роки

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя: