АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/338/18 Справа № 206/5026/17 Головуючий у 1 й інстанції - Грицаюк Н. М. Доповідач - Джерелейко О.Є.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі судді Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 10 вересня 2017 року о 02 годині 40 хвилин в Самарському районі в м. Дніпрі біля будинку № 98 по вул. Жовтневій, водій ОСОБА_2, керував автомобілем марки «Форд-гранада», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння та після зупинки на вимогу поліцейського до проведення огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку вжив алкогольні напої, огляд зі згоди водія, у встановленому законом порядку в присутності свідків, проводився із застосуванням приладу «Драгер», результат якого 1,58 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.10 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 320 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для її оскарження, а постанову скасувати як незаконну і таку, яка винесена з порушенням норм процесуального і матеріального права, та закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Посилається на те, що адміністративна скарга була подана в строк - 16 грудня 2017 року, шляхом відправлення поштою, однак її було повернуто через недоплату, у зв'язку з чим апеляційну скаргу направлено повторно.

Вважає, що пояснення працівника патрульної служби Коновчука А.М. спростовують наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, тому як перебування за кермом у стані алкогольного сп'яніння - це правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак він не обвинувачується в тому, що перебував у стані

алкогольного сп'яніння під час керування транспортним засобом.

Також суд не врахував, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення його обвинувачують у порушенні вимог. п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, однак суд, при винесенні рішення зазначив, що він порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

Крім того, суд не звернув уваги на те, що відповідно до вимог п. 2.10 Правил дорожнього

руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій

зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного

працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх

основі.

Більш того, причиною зупинки транспортного засобу була не причетність до дорожньо-

транспортної пригоди, а рух із вимкненим ближнім світлом, крім того, жодних претензій

працівників поліції до нього під час зупинки з приводу того, що він нібито знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, не надходило, що не відображено на відеозаписі, та те, що нібито він випив спиртні напої після того, як йому було запропоновано пройти перевірку на стан алкогольного сп'яніння.

Також відеозапис, який було розпочато о 02 годині 26 хвилин - з моменту зупинки

переривається, та розпочинається знову тільки через 30 хвилин, тобто о 02 годині 56 хвилин, коли йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, а він, діючи умисно, вжив спиртні напої, чомусь не відображений на відео.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки першочергово апеляційна скарга подана 16 грудня 2017 року шляхом поштового відправлення, тобто дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження, однак за відсутністю достатньої сплати відправлення за вагою, зазначене поштове відправлення зберігалося в поштовому відділенні для дооформлення, що підтверджується оригіналом конверту зі штемпелем від 16 грудня 2017 року та із зазначенням причин не відправлення у вказаний строк (а. с. 72).

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, відеозапису події правильно встановлено, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, за ознаками вживання алкоголю після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння, як до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, та обґрунтовано призначено стягнення за допущене порушення.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №102496 водій ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після його зупинки працівниками поліції до проходження огляду на стан сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.9.а) ПДР, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП. Відповідно до зазначеної норми права накладення стягнення передбачено за «вживання водієм транспортного засобу…алкоголю…після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного… сп'яніння …», а тому суд першої інстанції правильно встановив кваліфікацію правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, щодо якої він був складений без будь-яких зауважень, крім того, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 - він випадково вжив алкоголь, що підтверджує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини його вчинення. Такі ж письмові пояснення надав ОСОБА_4 щодо вживання горілки ОСОБА_2 після його зупинення працівниками поліції.

Також не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги щодо наявності іншого складу правопорушення в діях ОСОБА_2, виходячи із показань свідка Коновчука А.М., оскільки вказаний свідок також підтвердив вживання ОСОБА_2 спиртних напоїв після його зупинення поліцейськими.

Відсутність в матеріалах провадження повної відеофіксації правопорушення не спростовує висновки суду про доведення вини ОСОБА_2, які підтверджується іншими доказами.

Наявна в постанові суду першої інстанції описка щодо порушення вимог п.2.10 ПДР України, а не 2.9.а) ПДР України може бути виправлена судом першої інстанції.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 строк для подання апеляційної скарги на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року -залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області О.Є. Джерелейко