Справа № 496/690/18
Провадження № 3/496/432/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Полубок Н.А.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали, які надійшли від Біляївського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії СТ 205984, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за те, що вона 23.02.2018 року, о 14.20 годині в м.Біляївка Одеської області по вул. Успенській, 2, в приміщенні Біляївського ВП ГУНП в Одеській області висловлювалася нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що 23.02.2018 року вона прийшла до відділення поліції з метою потрапити на прийом до начальника Біляївського ВП, знаходячись на прийомі в кабінеті начальника відділення, хотіла поскаржитись на бездіяльність працівників поліції, далі начальник ВП зробив їй зауваження з приводу того, що в неї нібито наявний запах алкоголю, при цьому в кабінеті ніякою нецензурною лайкою вона не виражалася, після того як вона вийшла з кабінету її запросили пройти до кімнати прийому громадян, після чого працівники поліції склали відносно неї протокол та вона була відправлена до Біляївської ЦРЛ для визначення стану алкогольного спяніння та згідно висновку медичного закладу вона не перебувала у стані алкогольного спяніння.

Допитаний у судовому засіданні співробітник поліції ОСОБА_2 пояснив, що являється дільничним Біляївського ВП, 23.02.2018 року знаходився на добовому чергуванні та в цей час знаходився на першому поверсі райвідділу та почув, що на другому поверсі відділу поліції відбувається сварка, ОСОБА_1 висловлювалась нецензурною лайкою, тому піднявся на другий поверх перевірити, що відбувається. Також зазначив, що громадянка ОСОБА_1 пройшла повз пост чергового без представлення своєї особи, не назвала з якою метою прийшла і відразу піднялася на другий поверх до начальника відділу поліції. Також через 10 хвилин йому повідомив черговий, що ОСОБА_1 висловлювалась брутальною лайкою, потім від співробітників поліції надійшли рапорти, на підставі яких і повідомлення начальника, а також пояснень ОСОБА_1 склав протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянки ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та відвезли її на медичний огляд щодо визначення чи перебуває громадянка ОСОБА_1 в алкогольному спяніння, за результатами огляду було отримано акт, згідно якого алкоголь в крові ОСОБА_1 відсутній.

ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що 23.02.2018 року він перебував на добовому чергуванні, ОСОБА_1 пройшла повз чергову частину, він їй вказав, що потрібно зареєструватися, але вона проігнорувала та пішла на другий поверх до начальника, після прийому вона спустилася на перший поверх та почала сварку, вела себе агресивно, висловлювалася нецензурною лайкою, вийшов начальник та сказав зареєструвати його повідомлення про порушення ОСОБА_1 громадського порядку за ст. 173 КУпАП.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він працює водієм в Біляївському ВП та перебував на добовому чергуванні, 23.02.2018 року до відділу поліції прийшла громадянка ОСОБА_1 та намагалась пройти до начальника в кабінет, він запропонував їй спочатку зареєструватись, але вона проігнорувала та пішла на другий поверх, на його зауваження щодо реєстрації не реагувала, потім після прийому у начальника, спустилась на перший поверх, при цьому висловлювала своє незадоволення їхньою роботою та в його присутності виражалась нецензурною лайкою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад адміністративного правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом субєктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших осіб.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення слід встановити, які саме з перелічених у статті 173 КУпАП дій були вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №470498 від 23.02.2018 року зазначено, що ОСОБА_1, 23.02.2018 року, о 14.20 годині в м. Біляївка Одеської області по вул. Успенській, 2, в приміщенні Біляївського ВП ГУНП в Одеській області висловлювався нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок.

Суд не приймає до уваги свідчення працівників поліції, які були допитані у судовому засіданні, оскільки їхні пояснення в судовому засіданні відрізняються від складених ними безпосередньо 23.02.2018 р. рапортів (тобто в день події), які містяться в матеріалах справи (а.с.3-5), а саме в рапортах зазначено, що під час запису на прийом до начальника Біляївського ВП громадянка ОСОБА_1 почала вести себе зухвало, агресивно, вчинила сварку, висловлювалась нецензурною лайкою, разом з тим в судовому засіданні свідки давали інші свідчення, які наведені вище та були не послідовні у своїх свідчення, тому вказані пояснення не можуть бути прийняті до уваги під час вирішення справи.

Інших належних та допустимих доказів (відео доказів) суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов'язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, суд вважає, що адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, суд вважає обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст. 62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, судом встановлено, те що працівниками поліції не було зафіксовано у встановленому законом порядку порушення ОСОБА_1 громадського порядку, а пояснення працівників поліції, які були допитані у якості свідків не відтворюють повних обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення від 23.02.2018 року і тому не можуть бути покладенні в основу рішення про визнання особи винуватою у вчиненні правопорушення, оскільки жодних інших доказів (фото, відео) суду надано не було.

Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 247, 284, 287, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_5

Строк пред'явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2018 року.