АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/710/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Хардіна О.П.
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року , -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як встанови суд, ОСОБА_2 29.09.2017 року о 00.40 год. в м. Києві по просп. Перемоги 14 керував транспортним засобом «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» №ARJL-0309 у присутності двох свідків .

За результатами огляду на стан сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» встановлено 0,32 проміле.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від

04 грудня 2017 року та закриття провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст.252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; в матеріалах справи відсутні докази його винності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП; стверджує, що він не керував автомобілем «Ніссан»», а тому і не повинен був проходити огляд на стан сп'яніння.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що про день та час судовому засіданні належним чином повідомлений не був, судове засідання відбулося за його відсутності, він у цей час перебував у відрядженні, що підтверджує надана копія довідки - виписки з наказу про службове відрядження, про рішення суду першої інстанції дізнався 28.12.2017 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права на апеляційне оскарження та положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно пункту 2.9 а) Правил водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених судом, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами та належним чином вмотивований.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції у судовому засіданні заслухані пояснення ОСОБА_2, який пояснив, що він не керував автомобілем НОМЕР_1, не є власником даного автомобіля, поліцейські під'їхали у той час, як він знаходився біля припаркованого автомобіля. Однак не зміг пояснити чому надав своє посвідчення водія інспектору поліції та пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», власноруч підписав протокол без будь-яких заперечень чи зауважень.

Тобто, суддя вірно встановив наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 29 вересня 2017 року, відповідно до якого цього ж дня о 00 год. 40 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на який у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» №ARJL-0309 в присутності двох свідківОСОБА_3 та ОСОБА_4 , письмовими поясненнями даних свідків про то, що водій пройшов огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння: результат тесту становить 0,32 проміле; даними акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_2 з результатами огляду на стан сп'яніння «згоден». Крім того, зауважень щодо результатів чи процедури огляду ні від ОСОБА_2 ні від свідків не надходило.

Наведені докази узгоджуються між собою та у своїй сукупності доводять винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за обставин встановлених судом.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційногосуду м. Києва О.М. Сітайло