АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4747/17Суддя 1 інстанції Хлистуненко О. В.
Номер провадження 33/774/31/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника - адвоката Морозова Є.Є. матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_4, який народився у ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Йорданії, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

При обставинах, викладених в постанові, 19 жовтня 2017 року о 05-01 годині в м. Кривий Ріг на об'їзній дорозі по вул. Бульвар Вечірній 33А, водій керував транспортним засобом AUDI А6 р.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на сп'яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу ДРАГЕР ARHE0216 ALCOTESTER 6820, результат 1,09% проміле. ОСОБА_4 своїми діями порушив вимоги п.2.9а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, після закінчення встановленого ч.2 ст.294 КУпАП десятиденного строку на її апеляційне оскарження, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, 12 січня 2018 року подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В апеляційній скарзі також заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_4 посилається на те, що цей строк ним пропущений з поважної причини, оскільки, присутнім під час розгляду справи він не був, а копію постанови щодо нього отримав після спливу строку на її апеляційне оскарження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги особа, яка притягається до адміністративної відповідальностізазначила, що постанова підлягає скасуванню. Вважає, що справа розглянута без дотримання вимог закону щодо процедури розгляду, оскільки судом повно, всебічно та об'єктивно не з'ясовано обставини справи. Вказує на те, що, судом розглянуто справу без його присутності, не зважаючи на клопотання про відкладення справи у зв'язку з хворобою, чим порушено можливість, передбачену ч.1ст.268 КУпАП, реалізувати право на безпосереднє надання пояснень та доказів в підтвердження невинуватості. Також, звертає увагу, що судом належним чином не встановлено особу правопорушника, оскільки притягнуто до відповідальності ОСОБА_4, проте згідно довідки про постійне місце проживання, справжнє його ім'я - ОСОБА_4, з місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, однак судом встановлено іншу адресу: АДРЕСА_3, що не відповідає дійсності. Також, стверджує, що показання приладу Драгер Алкотест №6820 не можуть бути прийняті до уваги, як доказ вини, оскільки вказаний газоаналізатор не входить до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень Правил дорожнього руху України, а в матеріалах справи відсутні документи, що підтверджують його належний стан, зокрема сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку. Окрім того, звертає увагу, що судом не було допитано інспекторів поліції стосовно обставин справи та відсутні будь-які відомості щодо дислокації сил та засобів відповідних роти та батальйону УПП в м. Кривому Розі 19 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисник - адвокат Морозов Є.Є., доводи клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги підтримали у повному обсязі й наполягали на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційної скарги, та частково дослідивши докази у справі, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи видно, що протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_4, проте згідно довідки про постійне місце проживання в Україні, його прізвище та ім'я - ОСОБА_4. Разом з цим, судом під час апеляційного перегляду встановлено, що протокол складався згідно посвідчення водія, виданого на ім'я ОСОБА_4, що підтвердили при наданні пояснень у судовому засіданні як ОСОБА_4, так інспектор поліції Колесніков В.І. Отже, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 - це одна й та сама особа та вважає за можливе розглянути його клопотання та скаргу в апеляційному порядку (а.с.39, 61).

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_4 не був присутнім в суді першої інстанції при розгляді цієї справи і оголошенні постанови, та оскаржив її з порушенням встановленого законом 10-денного строку, звернувшись до суду з апеляційною скаргою 12 січня 2018 року, тоді як строк на її оскарження сплинув 26 листопада 2017 року.

Суд приходить до висновку про поважність причин пропуску ОСОБА_4 строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки справа судом була розглянута за його відсутності, а докази отримання ним постанови в матеріалах справи відсутні, та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, та апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_4 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності. Обставини вчинення ним адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №076989 від 19 жовтня 2017 року, яким встановлено, що 19 жовтня 2017 року о 05-01 годині в м. Кривий Ріг на об'їзній дорозі по вул. Бульвар Вечірній 33А, водій керував транспортним засобом AUDI А6 р.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на сп'яніння проводився у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу ДРАГЕР ARHE0216 ALCOTESTER 6820, результат 1,09% проміле. ОСОБА_4 своїми діями порушив вимоги п.2.9а ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Вина ОСОБА_4 вчиненні цього правопорушення підтверджується такожписьмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, долученими до матеріалів справи, згідно яких 19 жовтня 2017 року, вони були запрошені працівниками поліції для засвідчення факту, що водій ОСОБА_4 в їх присутності пройшов огляд за допомогою алкотестера «Драгер», за результатами якого він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння - 1,09 проміле (а.с.3, 4).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки вони є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_4у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, відповідно акта огляду на стан алкогольного сп'яніння, огляд ОСОБА_4 проведений за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатор «Alcotest» №216, у присутності вказаних вище свідків, у зв'язку з виявленими ознаками алкогольного сп'яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота та почервоніння очей; результати огляду - 1,09 проміле, що підтверджується його особистим підписом (а.с.6).

Згідно довідки за результатами тестування на алкоголь до протоколу від 19 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_4 тест проводився за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», результат тесту 1,09 проміле (а.с.9).

З рапорту інспектора роти №2 батальйону №4 УПП в м. Кривий Ріг Колеснікова В.І. видно, що під час несення служби екіпажем поліції був зупинений автомобіль НОМЕР_1. Під час розмови з водієм, у нього з порожнини рота було чути запах алкоголю, в зв'язку з чим йому запропоновано пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що він погодився. За результатами проведеного тесту ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп'яніння - 1,09 проміле, в зв'язку з чим щодо нього було складно протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.8).

Також, вина ОСОБА_4у вчиненому підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери (відеореєстратора), що був переглянутий судом апеляційної інстанції, який містить фіксацію обставин зупинення 19 жовтня 2017 року працівниками поліції транспортного засобу під його керуванням та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків у зв'язку з встановленням перебування його у стані алкогольного сп'яніння (а.с.11).

Разом з цим, доводи апеляційної скаргиОСОБА_4стосовного того, що його огляд на стан сп'яніння проведений за допомогою «Drager Alcotest 6820», всупереч діючого законодавства, є необґрунтованими виходячи з такого.

Згідно копії свідоцтва №12-01/3772 про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», газоаналізатор «Drager Alcotest 6820» пройшов перевірку 27 червня 2017 року та відповідає вимогам Методики перевірки МПУ 066/05-2013, свідоцтво чинне до 27 червня 2018 року (а.с.67).

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02 липня 2015 року, тимчасово, до 31 грудня 2016 року, дозволяється функціонування в складі поліції державної автомобільної інспекції, саме для використання в підрозділах якої і був затверджений відповідний Перелік технічних засобів. Враховуючи те, що огляд ОСОБА_4проводився 19 жовтня 2017 року працівниками патрульної поліції, після ліквідації органів ДАІ, доводи апелянта про незаконність застосування приладу «Drager Alcotest 6820» є безпідставними.

Окрім того, нормами діючого законодавства для працівників поліції встановлений інший порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння.

Так, згідно з положеннями п.2 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452 від 09 листопада 2015 року, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Всім вказаним вимогам Інструкції зазначений «Drager Alcotest 6820» відповідає, отже, працівники патрульної поліції правомірно використовували цей газоаналізатор під час огляду ОСОБА_4на стан алкогольного сп'яніння.

Окрім того, як пояснив інспектор поліції Колесніков В.І. у суді апеляційної інстанції, автомобіль під керуванням ОСОБА_4 був зупинений правомірно. Під час спілкування з водієм, у нього помічено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», або в медичному закладі, та він погодився на проходження огляду на місці. Тест проводився у присутності двох свідків, результат виявився позитивним - 1,09 проміле, що підтвердила, особа яка притягається до адміністративної відповідальності.

Що стосується твердження апеляційної скарги про те, що судом належним чином не встановлено особу правопорушника, оскільки фактично притягнуто до відповідальності ОСОБА_4, тоді як справжнє його ім'я - ОСОБА_4, суд вважає їх безпідставними з огляду на таке.

Згідно п.п.А п.2 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492 від 20 листопада 2012 року, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Як видно з матеріалів справи, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_4 складено на підставі посвідчення водія, що пред'явлено ним під час подій 19 жовтня 2017 року, що не заперечував сам апелянт. Отже будь-яких порушень з боку працівників поліції при оформленні цього протоколу судом не встановлено (а.с.61).

Щодо доводів скарги про те, що справу розглянуто за відсутності апелянта, вони не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судове засідання, призначене на 01 листопада 2017 року, за його клопотанням, у зв'язку з хворобою, було відкладено на 16 листопада 2017 року, та згідно довідки про доставку СМС, він був належним чином повідомлений про перенесення судового засідання на цю дату й необхідність явки до суду, але своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, будь-яких заяв чи клопотань про відкладення судового засідання через незадовільний стан здоров'я чи за інших підстав, не надавав (а.с.14).

Також, не заслуговують на увагу доводи скарги з приводу того, що судом не було допитано інспекторів поліції стосовно обставин справи, оскільки будь-яких клопотань чи заяв про необхідність виклику для допиту вказаних осіб до суду першої інстанції не надходилота їх явка в судове засідання не є обов'язковою.

Окрім того, під час надання пояснень у суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснив, що проживає на території України близько двадцяти років, навчався у вищому учбовому закладі в м. Києві, водійське посвідчення також отримав в Україні у 2004 році, має родину, з якою на теперішній час проживає за адресою: АДРЕСА_2 та українську мову розуміє в повному обсязі.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням вимог, передбачених ст.268 КУпАП, суд, вважає, що судом першої інстанції при здійсненні розгляду цієї справи, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, зокрема, права особи, яка притягається до відповідальності, на захист, які б могли бути підставою для зміни або скасування постанови, не допущено.

Даючи оцінку вищенаведеним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_4, вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.9а ПДР України, та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд першої інстанції з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_4, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4- задовольнити.

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4- залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 листопада 2017 рокуу справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко