АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрито та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно постанови, 16.09.2017 року о 18 год. 05 хв. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ГАЗ 330202-414» д.н.з.НОМЕР_1, по вул. Кіквідзе, 25 в м. Києві, при повороті ліворуч не пропустив автомобіль «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Своїми діями, водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 21.12.2017 року, оскільки під час розгляду даної справи суддя, не розібравшись у ситуації, дійшов помилкового висновку про його винність у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому зазначає, що суд розглянув справу без його участі, хоча 19.12.2017 року він повідомляв канцелярію суду, що знаходиться у хірургічному відділенні після проведеної операції, однак у зв'язку з непередбачуваними обставинами не зміг подати до суду відповідну заяву.

Вказує, що 16.09.2017 року о 18 год. 05 хв., він, керуючи автомобілем «Газель» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. Кіквідзе в напрямку Південного мосту та на світлофорі, що встановлений біля будинку №25 по вул. Кіквідзе, мав намір розвернутись у зворотньому напрямку.

Наголошує, що він виїхав на зелений сигнал світлофора, після чого зупинився, пропустив транспортні засоби, які в цей час рухались у зустрічному напрямку та побачивши, що зустрічні автомобілі зупинились на червоний сигнал світлофора, почав виконати маневр розвороту, однак в цей момент автомобіль «Лексус», який рухався у зустрічному напрямку, на великій швидкості виїхав на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів.

Вважає, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля «Лексус», який, рухаючись по вул. Кіквідзе в напрямку бульв. Л.Українки, виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, в той час як він вже перебував на даному перехресті та почав виконувати свій маневр.

Також зазначає, що писав заяву, в якій просив залучити під час розгляду справи свідка та відеозапис з камер відео спостереження, однак працівники поліції, які здійснювали оформлення даної дорожно-транспортної пригоди поставились до нього упереджено та не вислухавши його пояснень зробили його винним.

Оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, про що є дані в матеріалах справи (а.с. 26-27), клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути справу без його участі.

Доповівши матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, вислухавши пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану постанову судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 16.09.2017 року о 18 год. 05 хв. на вул. Кіквідзе, 25 в місті Києві відбулось зіткнення транспортних засобів, а саме автомобіля «ГАЗ 330202-414» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За наслідками цієї дорожньо-транспортної пригоди на місці події 16.09.2017 року працівниками поліції відносно водія ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.

На іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Під час апеляційного розгляду справи інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 підтвердив свої пояснення, надані працівникам поліції на місці пригоди та пояснив, що 16.09.2017 року, приблизно о 18 год. 00 хв., він керуючи автомобілем «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, рухався вулицею Кіквідзе в напрямку бульв. Лесі Українки. Проїжджаючи повз будинок №25 по вул. Кіквідзе в м. Києві на дозволений (зелений) сигнал світлофора, автомобіль «ГАЗ 330202-414» д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався вулицею Кіквідзе в напрямку Південного мосту, несподівано почав розвертатись у зворотньому напрямку, не пропустивши його автомобіль, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів поданої апеляційної скарги, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у порушенні ним п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №148251 від 16.09.2017 року (а.с. 1), згідно якого водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ГАЗ 330202-414», при повороті ліворуч не пропустив автомобіль, який рухався в зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення; даними схеми ДТП від 16.09.2017 року (а.с. 2), яка без зауважень підписана обома учасниками даної пригоди, щодо розташування автомобілів на проїзній частині після зіткнення та переліку пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП, а також поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 щодо обставин виникнення дорожньо-транспортної пригоди, що були відібрані працівниками поліції безпосередньо на місці пригоди (а.с. 3, 5).

Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, яким дана належна оцінка і ОСОБА_2 обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов'язані виконувати їх вимоги, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно приписів пункту 16.6 цих Правил, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі світлофора, водій зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Таким чином, водій автомобіля «ГАЗ330202-414» д.н.з. НОМЕР_1, ОСОБА_5, рухаючись по вул. Кіквідзе в м. Києві, розвертаючись у зворотньому напрямку на зелений сигнал світлофора, мав би виконати вимоги п. 16.6 ПДР України і надати дорогу транспортним засобам, які в цей час рухались по вул. Кіквідзе в зустрічному напрямку, зокрема автомобілю «Лексус» д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався на дозволений (зелений) сигнал світлофора.

Доводи апелянта про те, що Правила дорожнього руху порушив не він, а водій автомобіля «Лексус» - ОСОБА_1, який здійснював рух вже на червоний сигнал світлофора та скоїв зіткнення з його автомобілем, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які вказують на винуватість саме ОСОБА_5 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди, які у суду не викликають сумнівів, а інших переконливих доказів на обґрунтування своїх апеляційних вимог, які б за своїм змістом спростовували висновки суду щодо порушення ним правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів останній не навів.

Враховуючи вищевикладене, вважаю постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП законною та обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її скасування, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження в справі відносно нього закрито та на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП. - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/802/2018 Категорія: ст. 124 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.