Справа № 3/593/94/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Бережанський районний суд Тернопільської області

"06" березня 2018 р.

м.Бережани Тернопільської області

Суддя Бережанського районного суду Тернопільської області Німко Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління державної фіскальної служби у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, працюючої головним бухгалтером ТзОВ «Вербів», що в с.Вербів Бережанського району Тернопільської області, вдови, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, на протязі року до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_2,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, будучи головним бухгалтером ТзОВ «Вербів» в період з 01.09.2014 року по 31.08.2017 року допустила порушення вимог законодавства про порядок ведення податкового обліку, а саме: неправомірно застосувала пільги з податку на додану вартість, що призвело до використання підприємством коштів зі спецрахунку ПДВ не за цільовим призначенням всього в сумі 141 200грн.; подала авансові звіти на суму 6496,20 грн., в яких витрачання готівкових коштів в сумі 6496,20 грн. не підтверджена розрахунковими документами про сплату готівки в сумі 6496,20 грн.; занизила бази оподаткування військовим збором при виплаті доходів за угодою про виконання робіт в грудні 2014 року, в грудні 2015 року, в грудні 2016 року занижено суму військового збору до сплати в бюджет на 17,70 грн.; виплатила кошти за виконану роботу по угоді про обробку документальних матеріалів громадянину ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 в сумі 380,00 грн. - 10 грудня 2014 року, 400,00 грн. 25 грудня 2015 року, 400,00 грн. 30 грудня 2016 року без нарахування єдиного внеску, внаслідок чого було додатково нараховано ЄСВ в сумі 378,08 грн. (380 грн.х37,19%=141,32 грн. - за грудень 2014 року 400 грн.х37,19%=148,76 грн.-грудень 2015 року,400 грн.х22%=88грн.- за грудень 2016 року) в порушення п.1 частини першої ст.4, пункт 1 частини другої статті 6, п.1 частини першої ст.7 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.163-1 КУпАП визнала та підтвердила всі обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах планової перевірки. Просить суд її суворо не карати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, окрім її особистого визнання вини, також доведена й протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №581845 від 04 січня 2018 року та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Отже, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.163-1 КУпАП, як порушення ведення податкового обліку.

Разом з тим, під час судового розгляду було розглянуто та проаналізовано обставину, що має суттєве значення для розгляду справи, а саме, питання дати скоєння адміністративного правопорушення.

Згідно ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні три місяці з дня його виявлення.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА №581845 від 04 січня 2018 року зазначено дату скоєння адміністративного правопорушення в період з 01.09.2014 року по 31.08.2017. Датою виявлення даного правопорушення є дата складання акту про результати документальної планової виїзної перевірки - 17.11.2017 року, а тому строки, передбачені ст. 38 КУпАП, на момент розгляду справи закінчилися, відтак суд вважає, що на ОСОБА_1 не може бути накладено адміністративне стягнення.

Згідно вимог ч.7 ст. 247 КУпАП закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення і провадження у такій справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Оскільки на час розгляду справи в суді з дня вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, пройшло більше ніж три місяці, провадження по справі слід закрити.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 38, ч.1 ст.163-1, 247, 284 КУпАП, суд ,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП на підставі ч.2 ст.38 КУпАП та ч.7 ст.247 КУпАП, за закінченням строків.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_3