Єдиний унікальний номер 219/9291/17 Номер провадження 33/775/157/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 (далі прокурор) на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2018 р., якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2018 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

На зазначену постанову прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він:

- просить поновити строк апеляційного оскарження;

- зазначає, що право апеляційного оскарження прокурором постанов у справах про адміністративні правопорушення передбачено ст. ст. 8, 129 Конституції України, ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої ЗУ № 475/97-ВР від 17.07.1997р. ст. 250 КУпАП, не дивлячись на відсутність такого права у ч.2 ст. 294 КУпАП, тому, на його думку, постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2018р. може бути оскаржена в апеляційному порядку;

- вказує, що судом не враховано, що право апеляційного оскарження прокурором, як учасником процесу відповідно до ч. 2 ст. 250 КУпАП, постанов у справах про адміністративні правопорушення передбачено ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 8, 129 Конституції України;

- прохає скасувати зазначену вище постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Ознайомившись з поданою апеляційною скаргою прокурора приходжу до наступних висновків.

Статтями 2 та 7 КУпАП встановлено, що законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності військовослужбовців та деяких інших осіб» № 1952-VIII від 16.03.2017 року, що набрав чинності з наступного дня після його опублікування, зокрема з 16.04.2017 року, внесено зміни до ст. 294 КУпАП. Так, перше речення частини другої викладено в такій редакції: Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП, прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, у зазначених вище статтях КУпАП законодавець встановив вичерпний перелік субєктів, які наділені правом оскаржувати постанову судді у справах про адміністративні правопорушення, і чітко відмежовано право прокурора на оскарження постанов виключно в сфері застосування заходів примусового характеру, повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Так, положення ст. 250 КУпАП регламентують право прокурора перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення. Такими заходами примусового характеру, повязаними з обмеженням особистої свободи громадян, фактично є лише адміністративний арешт, проте за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, він не застосовується.

До того ж, згідно з положеннями ст. 24 ЗУ «Про прокуратуру», яка визначає особливості здійснення окремих форм представництва інтересів держави в суді, ідеться про право прокурора на подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення лише в цивільній, адміністративній і господарській справі. При цьому в ч. 7 ст. 24 чітко зазначено: «повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством».

Таким чином, в даному випадку, прокурор не наділений функцією нагляду й відповідно не має повноважень на оскарження постанови про адміністративне правопорушення повязаного з корупцією.

За таких підстав апеляційний суд приходить до висновку повернення прокурору його апеляційної скарги, як такої, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження зазначеного судового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Артемівської місцевої прокуратури Донецької області ОСОБА_2 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06.02.2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП повернути йому разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя