Єдиний унікальний номер 233/6545/17 Номер провадження 33/775/74/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018р. суддя Судової палати з кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області Залізняк Р.М., розглянувши в м. Бахмут Донецької області справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2018р., якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда дитинства ІІ групи, проживає в АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника Мішина М.В.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2018р., ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Зазначена постанова оскаржена особою, яка притягнена до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який в апеляційній скарзі:

- прохає поновити йому строк на апеляційне постанови, оскільки при розгляді справи він не був присутній, про існування постанови дізнався 29.01.2018р. при ознайомленні з матеріалами справи;

- зазначає з тим, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме він був позбавлений права на захист, та належним чином не повідомлений про дату, час та місце розгляду справи;

- прохає скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Мішина М.В., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу, прохали задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вважає причину пропуску цього строку поважними, задоволення апеляційної скарги за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся 16.01.2018р. за відсутністю ОСОБА_2

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 277-2 КУпАП про те, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи, послався на запис про таке повідомлення ОСОБА_2 в протоколі про адміністративне правопорушення, що є неналежним повідомленням з огляду на вимоги КУпАП.

Таким чином судом першої інстанції був допущений спрощений підхід до неналежного повідомлення ОСОБА_2 про дату та місце розгляду справи, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП є неприпустимим.

Суд першої інстанції в обґрунтування своїх висновків про винуватість ОСОБА_2 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції (сповільненість мови, виражене тримання пальців руки, неприродна блідніть, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, послався на протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с.2), письмові пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с 2-3).

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Як складова частина національного законодавства України, КУпАП ґрунтується на нормах Конституції, що обумовлено закріпленим в ст.8 Основного Закону принципом верховенства права, згідно з яким Конституція України має найвищу силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Визначення охорони прав і свобод громадян першим завданням КУпАП здійснено у розвиток ст. 3 Конституції України, згідно з якої людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення обвинуваченому права на захист.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він є інвалідом іі групи дитинства безстроково з неврологічного захворювання, в квітні 2006 року отримав закриту черепно-мозкову травму (з діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку, лінійний, фрагментарний перелам у правій тім'яно-скронево- потиличній ділянці з переходом на основу черепа, гостра епідуральна гематома правої тім'яно-потиличної ділянки, геморрагічний забій лівої любної ділянки, аневмоцефалія, трахеофіссура, лівосторонній геміпарез) з видаленням ділянки потиличної кістки та заміщенням спочатку пластиковим протезом, а потім виготовленою індивідуально титаново-перфорованою пластиною.

ОСОБА_2 також пояснив, що про вказані факти він повідомляв працівникам поліції при його зупинці під час керування транспортним засобом та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, надавав їх на підтвердження відповідні документи, про це також наголошував він й в суді першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього. ОСОБА_2 також пояснив суду апеляційної інстанції, що як інвалід дитинства отримує пенсію розміром 1 452 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що дійсно ОСОБА_2 є особою, яка через свої фізичні та психічні вади не могла сама здійснювати свої права у справі про адміністративне правопорушення, тобто без участі законного представника або захисника, починаючи з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення та до кінця судового розгляду справи в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції залишив це поза своєї уваги, що призвело до порушення права ОСОБА_2 на захист при неналежному повідомленні йому про дату та місце розгляду справи судом та при незалученні до участі в зазначеному провадженні законного представника або захисника для захисту його інтересів, та прийняв не законне та необґрунтоване судове рішення, що безумовно тягне до його скасування та закриття провадження по справі.

З урахуванням наданих суду апеляційної інстанції довідки до акту огляду МСЕК (видається інваліду) серії 10 ААБ № 272358, виданої МСЕК м.Костянтинівка Донецької області 02.02.2012р. про те, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.н. є інвалідом ІІ групи дитинства безстроково (а.с.23); виписки № 467 від 12.05.2006р. з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 (з діагнозом ЗЧМТ, забій головного мозку, лінійний, фрагментарний перелам у правій тім'яно-скронево- потиличній ділянці з переходом на основу черепа, гостра епідуральна гематома правої тім'яно-потиличної ділянки, геморрагічний забій лівої любної ділянки, аневмоцефалія, трахеофіссура, лівосторонній геміпарез), з видаленням ділянки потиличної кістки та заміщенням спочатку пластиковим протезом, а потім виготовленою індивідуально титаново-перфорованою пластиною, також відсутності у ОСОБА_2 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього законного представника або захисника, оскільки він через свої фізичні та психічні вади не міг сам здійснювати свої права у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про визнання протоколу про адміністративне правопорушення та пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_6 недопустимими доказами по справі, які були отримані з порушенням права на захист ОСОБА_2, а саме внаслідок істотного порушення права людини, гарантованого Контитуцією України та законами України. При таких обставинах справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП .

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2018р., якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Апеляційну скаргу на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2018р., якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, задовольнити.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.01.2018р., якою ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя