Справа №588/1611/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Линник О. С.
Номер провадження 33/788/128/18 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, та її захисника адвоката -Яценка Д.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Тростянець Сумської області, громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року водій ОСОБА_3 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік за те, що 22 листопада 2017 року близько 15 години 35 хвилин в м. Тростянець Сумської області по вул. Набережна керував автомобілем марки ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 просив постанову судді скасувати, провадження у справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу та самої події адміністративного правопорушення, а також просив звільнити його на підставі ч.4 ст. 288 КУпАП від сплати судового збору.

Так, на переконання апелянта суд при винесенні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, справу розглянув упереджено, не правильно встановив її фактичні обставини та притягнув його до відповідальності незаконно і необґрунтовано.

Зокрема, суд не звернув уваги на ту обставину, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складно не уповноваженим на те особами із застосуванням відеозйомки на службовий телефон поліцейського ОСОБА_5, достовірність та допустимість якої судом не встановлена, а тому її неможна визнати як належний доказ. Апелянт вважає, що на долученому до матеріалів справи відео не зафіксовано безпосереднього керування ним автомобілем, а саме відео є сумнівним, оскільки було зафіксовано на техніку яка немає повірки. Між тим, диск із відеозаписом не є первинним носієм інформації на якому здійснювалася фіксація, він був наданий поліцейськими вже в ході розгляду справи, що призвело до порушення його - ОСОБА_3, права на захист, оскільки він не мав достатнього часу для ознайомлення з вказаним матеріалом з метою подальшого здійснення свого захисту.

Крім цього, працівниками поліції порушено і сам порядок проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки на місці зупинки його транспортного засобу йому не пропонувалось пройти такий огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів. Права та обов'язки на місці зупинки йому працівниками поліції роз'яснено не було, підпис в протоколі поставлено ним формально та він був позбавлений можливості надати до протоколу відповідні пояснення.

Апелянт вважає, що він був позбавлений права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та користуватися послугами захисника в ході розгляду справи.

Також, до протоколу не додано будь-яких документів, які б підтвердили наявність на місці події свідків, що засвідчили б факт керування ним транспортним засобом. Крім цього, апелянт вказує і на те, що судом відносно нього прийнято два судових рішення (за ч.1 ст. 126 КУпАП та за ч.1 ст. 130 КУпАП) які суперечать одне одному, зокрема в частині того, що він не був зупинений інспектором ОСОБА_7., останній збирав відносно нього докази виключно по факту порушення ним ч.1 ст. 126 КУпАП, при цьому інші поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_5 є не уповноваженими особами на складання відносно нього протоколу.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника Яценка Д.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили скасувати оскаржувану постанову суду, провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення та звільнити його від сплати судового збору, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об'єктивне дослідження всіх обставин справи. Зазначені вимоги закону судом дотримані.

Як убачається з матеріалів справи суддя першої інстанції, всебічно розглянув справу, об'єктивно оцінив добуті докази, з'ясував фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення і дав їм вірну оцінку.

Зокрема вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 521757 від 22.11.2017 року, складеного уповноваженою на те особою, з якого вбачається те, що ОСОБА_3 22 листопада 2017 року близько 15 години 35 хвилин в м. Тростянець Сумської області по вул. Набережна керував автомобілем марки ГАЗ 2705, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення (а.с. 3);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 126 від 22.11.2017 року виданого КЗ «Тростянецька ЦРЛ», відповідно до якого ОСОБА_3 на момент його огляду перебував в стані алкогольного сп'яніння (а.с. 9);

- поясненнями допитаного в ході судового розгляду справи інспектора ГРПП № 2 Тростянецького ОСОБА_7 який вказав на те, що 22.11.2017 із служби 102 повідомили, що водій і пасажир автомобіля Газель перебувають у стані алкогольного сп'яніння. На місце виїхав інспектор ГРПП ОСОБА_8, який викликав на допомогу ще одну групу, у складі якої на місце вирушили ОСОБА_6 та ОСОБА_5 Через деякий час до Тростянецького ВП був доставлений ОСОБА_3, який мав ознаки алкогольного сп'яніння, та інспектору було представлено відеозйомка із службового мобільного телефону АЙФОН, на якій було зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_3 Встановивши особу за даними бази АРМОР ОСОБА_3 було запропоновано пройти медогляд на стан алкогольного сп'яніння у Тростянецькій ЦРЛ, проти чого водій не заперечив, та інспектор доставив його до лікарні, де черговим лікарем був проведений огляд та наданий висновок про перебування ОСОБА_3 у стані сп'яніння. Там же, у лікарні, ОСОБА_7 склав протокол щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП та постанову про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. ОСОБА_3 заперечень ніяких не виказував, у протоколі написав пояснення, копію протоколу отримав. Зі службового телефона відео, де зафіксовано рух автомобіля під керуванням ОСОБА_3 було скопійовано на комп'ютер, а потім на диск, який наданий до суду як доказ.. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_7 не вказував про наявність відеозапису, оскільки ОСОБА_3 погодився із протоколом;

- поясненнями свідка ОСОБА_6, слідчого Тростянецького ВП, який вказав про те, що черговий Тростянецького ВП направив його із ОСОБА_5 на вул.Кеніга-Заводська, оскільки там було зупинено автомобіль і потрібна була оперативна допомога. Виїхавши на місце, вони встановили, що інспектор ГРПП ОСОБА_8 веде розмову із ОСОБА_9, батьком ОСОБА_10 з приводу керування першим автомобілем ГАЗ 2705 у нетверезому стані, після чого ОСОБА_8 повіз ОСОБА_9 до лікарні на огляд, а вони поїхали назад на службу. Однак, зупинившись неподалік біля ларьків, вони побачили, що автомобіль ГАЗ 2705 рухається по дорозі, тому вони рушили за вказаним автомобілем та ОСОБА_5 здійснював безперервну відеофіксацію руху вказаного автомобіля на виданий їм службовий телефон АЙФОН 5S. Вказаний автомобіль зупинився біля воріт сільгосптехніки і вони побачили, як водій автомобіля ГАЗ ОСОБА_3 пересідає на місце пасажира. Потім на місце приїхав інспектор ГРПП ОСОБА_8, який доправив водія ОСОБА_3 до Тростянецького ВП;

- поясненнями допитаного в ході судового розгляду інспектора ГРПП №3 ОСОБА_5, який пояснив про те, що він разом із слідчим ОСОБА_6. їхали на місце, де інспектор ОСОБА_8. фіксував керування водієм у нетверезому стані автомобілем ГАЗЕЛЬ водієм ОСОБА_9 Після того, як ОСОБА_8 повіз водія до лікарні на огляд, вони із ОСОБА_6 поїхали із місця, однак помітили, що цей же автомобіль ГАЗЕЛЬ рухається по дорозі, і вони прийняли рішення прослідувати за цим автомобілем. Так, ОСОБА_5 здійснював відеозйомку на службовий АЙФОН, поки той автомобіль рухався по вул. Набережній та заїхав до воріт колишньої Сільгосптехніки. Після зупинки водій цього автомобіля став пересідати на пасажирське місце, після того приїхав інспектор поліції ОСОБА_8, разом із яким свідок відвезли ОСОБА_3 до Тростянецького ВП, і передали інспектору ОСОБА_7 для оформлення протоколу. ОСОБА_3 був з явними ознаками алкогольного сп'яніння, бо із ротової порожнини було чутно запах алкоголю. ОСОБА_10 погодився на проходження медогляду, і його повезли до Тростянецької ЦРЛ;

Також, суд вірно звернув увагу і на долучене до матеріалів справи рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 30.01.2018 року, за позовом ОСОБА_3 до інспектора ГРПП Тростянецького ВП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_7 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП, в якому судом було встановлено факт того, що ОСОБА_3 22.11.2017 о 15 годині 35 хвилин в м.Тростянець по вул.Набережна керував автомобілем марки ГАЗЕЛЬ 2705,державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 51-53).

Крім цього, суд першої інстанції в ході розгляду справи здійснив допит і інших свідків - ОСОБА_11 та ОСОБА_12, які хоч і підтверджували факт керуванням ОСОБА_3 автомобілем ГАЗ 22.11.2017 у денний період часу та не вбачили у нього ознак сп'яніння, однак суд цілком обґрунтовано визнав їх неналежним та не допустимим доказом, оскільки факт перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння 22.11.2017 р. після 15 години підтверджений висновком лікаря.

Свідчення ОСОБА_9 про те, що його син ОСОБА_3 того дня керував автомобілем ГАЗ у тверезому стані теж на переконання апеляційного суду суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги, оскільки він є батьком ОСОБА_3 та є заінтересованим у цій справі.

Також, суд першої інстанції вірно надав оцінку і поясненням свідка ОСОБА_13 та на переконання апеляційного суду вірно визнав їх неправдивими через повне їх спростування матеріалами відеозапису.

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині не допустимості як доказу наявного в матеріалах справи відеозапису, то з ними апеляційний суд погодитись не може, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, між іншого, в якості доказів можуть виступати і показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Водночас, жодних обмежень щодо наявності в таких приладах повірки чи проходження ними окремого огляду вказана стаття закону не містить. Враховуючи викладене, суд в ході вирішення справи на своє переконання встановлює наявність чи відсутність в наданому поліцейськими відеозаписі ознак адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_3, що в даному випадку дійсно має місце. Між тим, жодних конкретних обґрунтувань в чому саме полягає не достовірність такого відеозапису, які конкретно дані на його переконання мали ознаки монтажу, апелянтом не наведено.

Також, апеляційний суд не може погодитись з висновками апелянта про порушення його права на захист через те, що технічний носій інформації із відеозаписом був наданий поліцейськими в ході судового розгляду справи у зв'язку з чим він не мав часу підготуватися для свого захисту, оскільки як вбачається матеріалів справи ОСОБА_3 забезпечив участь захисника в судовому засіданні ще до початку розгляду справи по суті 20.12.2017 року (а.с. 12), при цьому, диск із відеозаписом був приєднаний до матеріалів справи 26.01.2018 року (а.с. 33), тоді як оскаржувана постанова суду була винесена 14.02.2018 рок, що свідчить про наявності можливості як у ОСОБА_3 та і його захисника знайомитися з матеріалами даної справи, вносити пояснення, заперечення чи надавати будь-які доказ на спростування обставин справ, в тому числі і даного відео.

З огляду на вказані обставини, а також зважаючи на їх необґрунтованість апеляційний суд вважає безпідставними і доводи апелянта в частині порушення судом в ході розгляду справи норм матеріального та процесуального права, допущення упередженості, неправильного встановлення фактичних обставин справи, позбавлення його судом права знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та користуватися послугами захисника в ході розгляду справи. Такі твердження ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції розцінює нічим іншим як обраним способом захисту спрямованим на уникнення відповідальності за вчинене.

Також, слід визнати спростованими судом першої інстанції твердження апеляційної скарги про відсутність на відео безпосереднього керування саме ОСОБА_3 зупиненим працівниками поліції транспортним засобом, оскільки їм була надана відповідна оцінка та вони спростовуються і самим змістовим наповненням відеозапису.

Не може погодитись апеляційний суд і з доводами апелянта в частині не роз'яснення працівниками поліції в ході складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення його законних прав та обов'язків, оскільки вони спростовуються змістом даного протоколу, зокрема наявністю в протоколі підпису ОСОБА_3 відповідно до якого останній підтверджує той факт, що права і обов'язки йому поліцейськими роз'яснені. Крім цього, ОСОБА_3 в графі протоколу: «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно вказав: « ознайомлений », при цьому, жодних письмових пояснень не вказав, що свідчить про наявність у ОСОБА_3 такої можливості, однак відсутності бажання нею скористатися, а тому підстав стверджувати про позбавлення останнього права надавати письмові пояснення до протоколу, на переконання апеляційного суду, взагалі немає (а.с. 3).

Щодо тверджень апелянта про відсутність свідків на підтвердження його вини, то вини теж виступали предметом розгляду суду першої інстанції та цілком обґрунтовано ним спростовані, оскільки відповідно до п.п.1 п.1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності. Тобто, як вбачається, обов'язкова наявність свідків та їх письмових пояснень не передбачена.

Не може погодитись апеляційний суд і з твердженнями апеляційної скарги ОСОБА_3 і в частині того, що протокол відносно нього міг бути складений не уповноваженими на те особами, зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_5, які ті його переслідували, оскільки з протоколу вбачається, що він був складений інспектором ГРПП Тростянецького ВП капітан поліції ОСОБА_7 після проходження ОСОБА_3 відповідного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним, а вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 безпідставними та спрямованими на уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, підстав для скасування постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року, закриття провадження у справі та звільнення ОСОБА_3 від сплати судового збору, як того просить останній, апеляційний суд не вбачає та вважає, що вказане судове рішення повинно бути залишено без зміни, а вимоги апеляції скарги ОСОБА_3 без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Тростянецького районного суду Сумської області від 14 лютого 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіФілонова Ю. О.