АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТІ КИЄВА
Справа № 33/796/467/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Криворот О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду

міста Києва Жук О.В.,

розглянувши 06 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва 16 листопада 2017 року про притягнення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

16 листопада 2017 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва Марійчук О.Є. визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 320 гривень на користь держави.

Згідно з постановою 10 жовтня 2017 року, о 18 годині 20 хвилин, ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. В. Гетьмана, 1 в м. Києві, порушила п.10.3, п.13.1 Правил Дорожнього руху України /далі - ПДР України/, а саме при перестроюванні не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, не надала перевагу в русі автомобілю «Фольксваген» д.н.з.НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5, внаслідок чого здійснила зіткнення з останнім, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказану постанову, а справу закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що вона не порушувала ПДР України, а в дорожньо-транспортній пригоді винен водій ОСОБА_5

Вважає, що судом першої інстанції не було повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано всі обставини справи. Так, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідків пригоди, що на думку апелянта, унеможливлює прийняття судом законного і обґрунтованого рішення.

Також, судом першої інстанції було позбавлено її можливості реалізували свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки клопотання про призначення судової-автотехнічної експертизи та виклик свідків, а саме пасажира автомобіля «Фольксваген» і інспектора поліції, залишилися без задоволення. Звертає увагу на те, що водій ОСОБА_5 не надав до суду наявний у нього відеозапис події, на якому зафіксовано дані дорожньо-транспортну пригоду, її місце і пошкодження на автомобілях.

Крім того вважає, що вид адміністративного стягнення накладений на неї з порушенням вимог ст. 33 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять даних, які характеризують її особу.

Тому, постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам і обставинам справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_6, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення потерпілого ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_7, які заперечили проти скасування постанови, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме даними що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, а також в поясненнях водіїв та фотокартках з місця пригоди.

З протоколу про адміністративне правопорушення БД№115922 вбачається, що 10 жовтня 2017 року, о 18 годині 20 хвилин, в м. Києві по вул. Вадима Гетьмана, 1 водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при перестроюванні не надала переваги в русі автомобілю «Фольксваген» д.н.з.НОМЕР_2 /при зустрічному/, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з останнім. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків /а.с.1/.

З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вона їхала в напрямку Індустріального мосту і за 150 метрів до повороту відчула удар з лівої сторони, побачила сірий автомобіль «Фольксваген» та зупинилася. /а.с.4/

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 свою вину не визнала та пояснила, що вона рухалася в напрямку Індустріального мосту, де смуги дорожнього руху розширюються, та мала намір об'їхати пробку, однак зрозуміла, що не має змоги це зробити і продовжила рух. Далі відчула удар в ліву частину її автомобіля. Вважає, що винним в даній пригоді є водій іншого автомобіля.

З письмових пояснень потерпілого ОСОБА_5 вбачається, що рухався по вул. Вадима Гетьмана в напрямку метро Шулявка. Швидкість руху не перевищував, рухався прямо і смуху дорожнього руху не змінював. Праворуч він нього рухався автомобіль НОМЕР_1, водій якого не переконавшись в безпечності маневру, завдав шкоди його автомобілю, а саме в'їхав в його правий бік при повороті ліворуч. Від удару його автомобіль навіть хитнуло.

В судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення щодо обставин пригоди та уточнив, що водій автомобіля «Ленд Ровер» знаходилася одночасно в двох смугах дорожнього руху і будь-яких показників повороту не здійснювала.

Згідно схеми пригоди від 10.10.2017, зіткнення транспортних засобів відбулося в середній смузі руху, в якій рухався автомобіль «Фольксваген» та після зіткнення автомобіль «Ленд Ровер» знаходиться на дорожній розмітці між двома смугами дорожнього руху /а.с.2/.

На фотокартках відображено дорожню обстановку, механізм дорожньо-транспортної пригоди, розташування автомобілів після зіткнення та механічні пошкодження на них /а.с.24-31, 33-60/.

Висновок експерта №2017-0412 від 04.12.2017, наданий захисником, не є належним доказом невинуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, оскільки експертом розглядається питання лише про наявність технічної можливості уникнути водієм автомобіля «Фольксваген» зіткнення і дотримання ним вимог ст. 12.3 ПДР України.

Відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення даних про свідків не є підставою для визнання даних, що в ньому містяться, недопустимим доказом. Норми КУпАП передбачають зазначення в протоколі свідків при їх наявності. Як вбачається з матеріалів справи свідки пригоди за участю ОСОБА_4 на час складання протоколу не встановлено.

Відповідно до п.10.3 ПРД України у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 при перестроюванні не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу і не надала перевагу в русі автомобілю, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися,чим порушила п.10.3, п.13.1 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, тобто вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Зібраних в справі доказів достатньо для прийняття рішення.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва 16 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук