Номер провадження: 33/785/123/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Толкаченко О. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Толкаченко О.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_3, який народився 08 листопада 1985 року, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Стягнутий судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду, 28 вересня 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Ніссан» н/з LCH38473 по вул. Ільфа і Петрова в м.Одеса на автостоянці біля будинку №16 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.13.1 «Правил дорожнього руху України».

Не погодившись з прийнятою постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови порушив вимоги ст.268 КУпАП і розглянув справу без належного сповіщення та у відсутність ОСОБА_3, чим порушив його право на захист у суді. Крім того, судом першої інстанції не зясовано обставини справи, не надано належної оцінки доказам, судове рішення є необґрунтованим та невмотивованим.

В судові засідання апеляційного суду призначені на 19.01.2018 р., 26.01.2018 р., 02.02.2018 р., 16.02.2018 р. та 23.02.2018 р. ОСОБА_3 не зявився, про цьому про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання призначене на 19.01.2018 р. зявився представник ОСОБА_4, який представляв інтереси ОСОБА_3 за довіреністю в суді першої інстанції.

Разом з цим, відповідно до п.п.11 п.16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

За таких обставин з 1 січня 2018 року представляти інтереси осіб, що притягаються до адміністративної відповідальності в суді апеляційної інстанції мають право лише адвокати, які діють на підставі договору про надання правової допомоги, довіреності, ордеру або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

В судових засіданнях апеляційного суду 19.01.2018 р. та 02.02.2018 р. ОСОБА_4 пояснив, що він не являється адвокатом, у звязку з чим розгляд справи відкладався для того, щоб ОСОБА_3 мав можливість залучити для захисту та представництва його інтересів адвоката, що апелянтом зроблено не було.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності за відсутності ОСОБА_3, який без поважних причин пять разів не зявився у судові засідання та не залучив для захисту своїх інтересів адвоката.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3 та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст.277 КУпАП встановлено справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

В провадження судді Чванкіна С.А. справа про адміністративне правопорушення надійшла 25 жовтня 2017 року, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. (а.с.6).

Перше судове засідання у справі було призначено на 28 листопада 2017 року, проте за клопотанням ОСОБА_3 було відкладено на іншу дату

Наступне судове засідання було призначено на 10 год. 00 хв. 04 грудня 2017 року, про що ОСОБА_3 був повідомлений секретарем судового засідання засобами телефонного звязку, однак в судове засідання повторно не зявився про причини неявки суд не повідомив.

Апеляційний суд розцінює таку поведінку ОСОБА_3, як свідоме зловживання своїми процесуальними правами, завідомо направлену на безпідставне затягування судового процесу з метою спливу 3-ох місячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП для застосування до нього адміністративного стягнення за ст.124 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції здійснив всі можливі заходи для належного сповіщення ОСОБА_3 про дату, час та місце розгляду його справи, проте останній двічі в судові засідання не зявився без поважних причин, чим позбавив себе можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені ст.268 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена під час судового розгляду справи в суді першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №086228, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_3 п.13.1 Правил дорожнього руху України, а саме в звязку з тим, що останній 28 вересня 2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», н/з LCH 38473, по вул.Ільфа і Петрова в м.Одеса, на автостоянці біля будинку №16, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження;

-схемою місця ДТП доданою до протоколу;

-поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 28 вересня 2017 року та інкримінуються ОСОБА_3

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте, ОСОБА_3 не зявившись в судові засідання апеляційного суду, не скористався своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого си.124 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ст.124 КУпАП

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_8