Справа № 139/308/18
Провадження № 3/139/60/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року смт Муровані Курилівці

Суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області Тучинська Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про те, що він 25 березня 2018 року о 19-ій годині 20 хвилин вчинив психологічне насильство в сім'ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 Олександріни. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 173 КУпАП.

Свою винуватість у вчиненні правопорушення ОСОБА_3 не визнав та пояснив, що 25 березня 2018 року, він приїхав від своїх родичів. Дружина була дома, але нічого по господарству не робила, діти були в односельців Бацурів. Він розпалив у грубці, зробив зауваження дружині, що в хаті не прибрано і не наварено їсти і сказав, щоб та привела додому дітей. Дружина образилася на нього, подзвонила до сільського голови, поскаржилася, що він з нею свариться, а та вже викликала поліцію.

Оцінивши пояснення ОСОБА_1 в суді та дослідивши матеріали справи, зокрема, письмові пояснення самого ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_2, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, а саме - суб'єктивна та об'єктивна сторони складу правопорушення.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 173-2КУпАП, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій (бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілої. Відповідно до Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ст. 1 Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде завдно шкоди психічному здоров'ю потерпілої і прагне до цього. Елементом суб'єктивної сторони психологічного насильства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності іншої людини.

Із наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів не вбачається наявність у діях ОСОБА_1 умислу на психологічне насильство щодо його дружини ОСОБА_2, а його дії у вигляді зауваження про необхідність виконувати свої обов'язки по господарству та по вихованню і утриманню дітей, не містять ознак насильства будь-якого характеру.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 254 КУпАП адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зміст протоколу про адміністративне правопорушення сам по собі не може являтися доказом винуватості особи, оскільки являється процесуальним документом, у змісті якого особі висувається певне обвинувачення.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в адміністративній справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, ч. 1 п. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя : ___________