Справа № 161/2452/18 Провадження №33/773/186/18 Суддя в 1 інстанції: Артиш Я. Д.
Категорія: ч.4 ст.121 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області Гапончук В.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника Міщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Міщук І.В. на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2018 року,

встановив:

Вказаною постановою судді, в якій постановою судді від 13.03.2018 року було усунуто описки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, працюючого водієм ТОВ «Дако Сервіс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він повторно протягом року, 31 січня 2018 року об 11 год. 25 хв. на автодорозі Київ-Чоп 85 км., керував автомобілем марки «Volvo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Scnwarzmuller», номерний знак НОМЕР_2, на якому був відсутній передбачений конструкцією лівий грязезахисний бризговик на тягачу, чим порушив вимоги п.31.4.7 «е» ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді в частині призначення адміністративного стягнення, захисник ОСОБА_4 - адвокат Міщук І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП. - у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням та закрити провадження у справі.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження цього судового рішення - постанови судді від 02.03.2018 року, оскільки ОСОБА_4 копію оскаржуваної постанови отримав лише 06 березня 2018 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_4, його захисника Міщук І.В., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 постанову судді від 02.03.2018 року отримав лише 06 березня 2018 року, так як в період з 03 по 05 березня 2018 року перебував у відрядженні за межами Волинської області, що підтверджується відповідним наказом ТОВ «Дако Сервіс» «Про відрядження», то на думку апеляційного суду, строк апеляційного оскарження даної постанови, передбачений ст.294 КпАП України ним був пропущений з поважних причин у зв'язку з чим підлягає поновленню.

Постанова судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.03.2018 року в частині факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України не оскаржується, а тому в силу ч.7 ст.294 КпАП України перегляду в апеляційному порядку в цій частині не підлягає.

Разом з тим, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови апелянт вказує на те, що при призначенні адміністративного стягнення судом не було враховано ряд обставин, що пом'якшують відповідальність за вчинене ним адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке в даний час вже усунуте, те, що порушення не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло і не могло заподіяти шкоди іншим особам, його позитивні характеристики за місцем його роботи, а також ту обставину, що робота водія є його основним та єдиним джерелом доходу для сім'ї.

Посилаючись на дані обставини просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Такі посилання апелянта є слушними з наступних підстав.

Так, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КпАП України, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Апеляційний суд вважає, що дані вимоги Закону суддею першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_4 за вчинене ним адміністративне правопорушення, не дотримані.

Так, судом не в повній мірі були враховані обставин, що пом'якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, а саме - характер вчиненого правопорушення, яке, як встановлено судом, в даний час усунуте, те, що порушення не призвело до будь-яких негативних наслідків, не заподіяло шкоди іншим особам, його позитивні характеристики за місцем його роботи, а також ту обставину, що робота водія є його основним та єдиним джерелом доходу для утримання сім'ї.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, застосування щодо ОСОБА_4 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_4 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КпАП України, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КпАП України мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 22, 284, 294 КУпАП,

постановив:

Поновити захиснику ОСОБА_5 - адвокату Міщук Ірині Василівні строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2018 року в даній справі.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - адвоката Міщук Ірини Василівни задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 березня 2018 року в частині накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення за ч.4 ст.121 КпАП України - скасувати.

Звільнити ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст.121 КпАП України на підставі ст.22 КпАП України, у зв'язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст.284 КпАП України.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.В. Гапончук

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 30.03.2018р.

Суддя В.В. Гапончук

помічник судді О.В. Курбай