Справа № 214/7293/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 березня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2017 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 075927 від 01.12.2017 року відносно ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, з якого слідує, що 01.12.2017 року о 19.55 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, про автодорозі по вул. Миколи Світальського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагували на світло. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного спяніння ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав. Суду пояснив, що будь-яких ознак наркотичного спяніння у нього не було, натомість він був в шоковому стані після ДТП, яка тоді сталася. Вимога пройти огляд на стан наркотичного спяніння була безпідставною та фактично, на його думку, ґрунтувалась на упередженому ставленні до нього працівників поліції. Пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту вони не дали йому можливості, та одразу відвезли до ПНД. В зазначеній медичній установі він відмовився проходити огляд у звязку з брудом навколо та не стерильністю медичного приладдя.

В подальшому ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи за його відсутності у звязку з неодноразовими неявками до суду інспектора ПП та свідків.

Суд, враховуючи пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязаний зясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 075927 від 01.12.2017 року та рапорту інспектора ПП ОСОБА_5 слідує, що 01.12.2017 року о 19.55 год. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_2, про автодорозі по вул. Миколи Світальського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з ознаками наркотичного спяніння, та від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обовязково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані спяніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку.

Судовим розглядом встановлено, а постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2018 року підтверджено, що 01.12.2017 року о 19.55 год. відбулася ДТП, винним в якій визнано ОСОБА_2 Під час оформлення матеріалів за фактом ДТП ОСОБА_2 інспектор ПП предявив вимогу пройти огляд на стан наркотичного спяніння в медичній установі.

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Так, наполягаючи на проходженні огляду на стан наркотичного спяніння, інспектор ПП не назвав жодної з ознак наркотичного спяніння відповідно до п.3, 4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, виявлених у ОСОБА_2, які б визначали правомірність предявлення ним вимоги пройти водієм огляд у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.п.8, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого спяніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан наркотичного спяніння він проводиться виключно в найближчому закладі охорони здоровя, якому надається право проведення такого огляду з обовязковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції). Таким чином, надання водієві направлення на огляд на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції є обовязковим, а у випадку відмови водія від його отримання визначає наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП за відмову від проходження такого огляду.

При цьому, оглядом відеозапису на DVD-R (час запису 21:15:20) встановлено, що фактично інспектор висловив не підозру щодо перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного спяніння, а упевнено стверджував, що він перебуває в такому стані, не звертаючи увагу до зауваження з боку свідків, тим самим проявивши явну упередженість до особи та перевищивши свої повноваження, адже встановлення перебування особи в стані наркотичного спяніння належить до виключної компетенції медичної установи.

Оглядом відеозапису встановлено, а ОСОБА_2 визнано, що поліцейські дійсно пропонували йому пройти огляд на стан наркотичного спяніння. Однак всупереч вимогам вищевказаної Інструкції, під час предявлення вимоги пройти огляд на стан наркотичного спяніння інспектор не оформив відповідне направлення на бланку за встановленою формою та не запропонував саме на його підставі пройти ОСОБА_2 огляд, а у випадку відмови в отриманні не зафіксував це в протоколі.

Крім того, оглядом відеозапису встановлено, що інспектор ПП розяснював ОСОБА_2 необхідність проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння без попередньої видачі направлення за встановленою формою в присутності одних свідків, в той час як пояснення за фактом відмови водія надано іншими свідками, які неохоче підписали протокол та пояснення, адже, як вони самі зазначали, нічого не бачили, що є грубим порушенням вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року та п.4, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, яка містить імперативний припис щодо обовязкової присутності двох свідків під час проведення огляду водія на стан спяніння та для фіксації відмови від проходження такого огляду.

Особливої уваги заслуговує хронологічність обставин, що мали місце 01.12.2017 року, із зафіксованими в протоколі та доданих до нього письмових доказах, з тими, що зафіксовані на відеозаписі з боді-камери інспектора. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення БР № 075927 від 01.12.2017 року зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду о 19.55 год., натомість на відеозаписі зафіксовано, що фактично ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду о 21:16:04. Доказів відмови водія саме в межах зазначеного в протоколі часу, в підтвердження його винуватості інспектором ПП не надано.

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, фіксації відмови водія від проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку та процедури оформлення матеріалів, хронологічності процесуальних дій, суд розцінює як свідчення необєктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

За даних обставин суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом, а викладені в ньому обставини не знайшли свого підтвердження та суперечать фактичним, у звязку з чим суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко