Провадження № 33/795/66/2018
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника - адвоката Голуба П.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2. на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп.

Судом було визнано винним ОСОБА_2 в тому, що він 05 листопада 2017 року о 18 год. 45 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, 257, керував транспортним засобом «Шкода Октавія», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та від результату продуття на прилад «Драгер» та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння у лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 а) Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий що пропущений з поважної причини. Вказуючи про необґрунтованість та незаконність прийнятого рішення, ОСОБА_2. просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження по справі. Автор скарги стверджує, що не брав участі в розгляді даної адміністративної справи, оскільки відносно нього в його присутності ніхто протокол не складав, а про судове рішення дізнався вже на стадії виконання рішення, тому строк на оскарження постанови пропущений з поважної причини. Переконаний, що автомобіль в якому апелянт перебував в якості пасажира був зупинений безпідставно. Звертає увагу суду, що за заявою інших учасників даних подій, розслідується кримінальне провадження щодо незаконних дій працівників поліції. Вважає,що при складанні протоколу було порушено вимоги ст. 256 КУпАП, а саме протокол в присутності особи не складався, не оголошувався та другий екземпляр не вручався. Крім того, апелянт вказує і на незаконність дій суду, що полягали в розгляді справи за його відсутності при наявності заяви про відкладення, а також за відсутності свідків, вказаних в протоколі.

В засіданні апеляційного суду захисник та особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, наполягали на задоволенні скарги з підстав в ній зазначених.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_2. строк на подачу апеляційної скарги як такий, що пропущений з поважних причин.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння і так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Зокрема, відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, в матеріалах справи міститься тестування відповідно до якого медичний огляд проведений приладом «Драгер» (а.с.6,7), згідно результатів якого громадянин ОСОБА_2. перебуває в стані алкогольного сп'яніння з вмістом алкоголю 1,93 ‰ .

Крім того, із досліджених письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 9, 10), рапорту працівника поліції від 05.11.2017 р.(а.с.11) встановлено, що гр. ОСОБА_2. в їх присутності погодився пройти тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний, проте відмовився отримувати копію цього результату, копію постанови, і від проходження огляду в лікарні. Дані пояснення належним чином не досліджені та їм не дана відповідна оцінка.

Разом з тим, суд визнав ОСОБА_2. винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за те, що той керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від результату продуття приладу «Драгер», в той час як мав можливість повернути протокол, в порядку ст. 256 КУпАП, для усунення вказаних протиріч, що не відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції. Більше того, диспозиція вказано статті не містить таких кваліфікуючих ознак як відмова від результату продуття приладу «Драгер», а тому виходить за межі ст. 130 КУпАП.

Враховуючи допущені порушення норм матеріального та процесуального права як при складанні протоколу працівниками поліції, так і при розгляді справи в суді першої інстанції, апеляційний суд не знаходить доцільним допит свідків по справі для перевірки аргументів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_2., оскільки постанова суду підлягає безумовному скасуванню.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2., та надаючи оцінку складеному відносно нього протоколу, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, як доказу, що має містити фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення і постанова місцевого суду суперечать іншим доказам, наданим органами національної поліції до суду. Ця суперечність проявляється в тому, що в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові місцевого суду зазначається про відмову ОСОБА_2 на вимогу працівників поліції пройти медичне освідування на предмет алкогольного сп'яніння і зроблено посилання на порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху. Додатки ж до протоколу, надані тими ж самими працівниками поліції свідчать, що таке освідування ОСОБА_2 було фактично виконане за допомогою прибору «Драгер» і засвідчено показаннями свідків. Тобто, ОСОБА_2. засуджений не за ті дії, які він фактично скоїв, що є грубим порушенням його прав, яке тягне за собою скасування оскаржуваного судового рішення. На даний час строк притягнення ОСОБА_2. до адміністративної відповідальності судом сплинув, тому справа підлягає закриттю.

Водночас апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про порушення його прав, що виразилось у невиклику його до суду і неучасті його в судовому засіданні. Суд вжив усіх можливих заходів до виклику ОСОБА_2. до суду і неявка останнього в судове засіданні може свідчити тільки про небажання його предстати перед судом.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_2. строк на подачу апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2. задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова вступає в закону силу негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Демченко