Справа № 242/339/18
Провадження № 3/242/149/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Переясловська Ю.А., розглянувши матеріали, які надійшли від Авдіївського відділення поліції ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає: Донецька область, м. Авдіївка, вул. 9-й квартал б. 23 кв. 3,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 013089 від 28.12.2017 року, ОСОБА_1 28.12.2017 року о 00 год. 45 хвилин вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: в м.Авдіївка на перехресті вул. Комунальної та просп. Центральний, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності свідків.

ОСОБА_1 в судовому засіданні факт скоєння адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, у звязку з тим, що працівники поліції не пропонували йому проходити медичний огляд.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне провадження по справі закрити, виходячи з наступного.

За змістом статей 245, 280, 283 КУпАП, для прийняття законного та обґрунтованого рішення суду слід забезпечувати всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи.

Крім того, в Кодексі України про адміністративні правопорушення визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що приймається в конкретній адміністративній справі. У них, зокрема, необхідно викласти всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, і обґрунтувати наявність складу правопорушення та його кваліфікацію.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими. Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу про адміністративне правопорушення, наявного в матеріалах справи, не додано беззаперечних доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зокрема, під час складення вищевказаного протоколу були залучені свідки, але для підтвердження чи спростування викладених в ньому обставин, в судове засідання вони не зявились. Крім того, до протоколу не додано відеозапису про вчинене правопорушення, на який є посилання в протоколі.

На письмовий запит суду на адресу Авдіївського ВП Покровського ГУНП в Донецькій області вищевказаний відеозапис не було надано.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Отже, з огляду на вищевикладене, наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним та достатнім доказом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки викладені в ньому обставини не підтверджуються іншими належними і допустимими доказами по справі.

З огляду на вищевикладене, суд позбавлений можливості забезпечення всебічного, повного й об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, а наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не підтверджена достатніми, належними й допустимими доказами.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема, справу «Пол і ОСОБА_2 проти Обєднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Таким чином, провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя