Справа № 345/82/18
Провадження № 3/345/49/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2018 м.Калуш

Суддя Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли від Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, громадянина України, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

що 13.12.2018 року о 19.00 годин ОСОБА_2 на автодорозі Стрий-Чернівці-Мамалига км 46+600 м, керуючи автомобілем марки Пежо 407 д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого виїхавши на автодорогу з узбіччя, допустив зіткнення з автомобілем марки Фольксваген Мультивен н.з. JDB 965. під керуванням ОСОБА_3, чим порушив п. 10.1 ПДР. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_2 вину не визнав та пояснив, що дійсно 13.12.2017 року близько 19.00 годин він рухався своїм автомобілем Пежо д.н.з. НОМЕР_1 з м.Долина в напрямку м.Калуша з газової станції разом з майстром, проводячи діагностику газової установки. Була темна пора доби, дорога не освітлювалась, моросів дощ. Оскільки йому потрібно було зробити розворот та повернутись на газову станцію, то він виїхавши на гору, включив показник повороту та почав займати крайнє ліве положення з правого положення, оскільки на даній ділянці дорога є широкою, умовно її можна поділити на дві смуги в одному напрямку руху, при цьому пропустивши транспортні засоби, які рухались в попутному напрямку. Перелаштувавшись вже на ліву смугу руху в напрямку м.Калуша (тобто зайнявши відповідне крайнє ліве положення на своїй смузі руху), пропустивши зустрічний транспортний засіб, переконавшись, що інших транспортних засобів на смузі руху, на яку він планує виїхати немає, і нікого позаду з включеним показником для обгону немає, та й надалі з включеним показником повороту почав маневр розвороту. Швидкість його автомобіля була незначною, близько 10-15 км/год. Коли його транспортний засіб вже був на зустрічній смузі поперек дороги в нього в бік водія на великій швидкості раптово в»їхав автомобіль марки Фольксваген Мультивен під керуванням ОСОБА_3. Його автомобіль від сильного удару розвернуло на смугу руху в сторону м.Калуша, а інший автомобіль, який в нього в»їхав злетів в кювет. Також зазначив, що водій автомобіля Фольксваген, не застосовував жодних заходів, щоб уникнути зіткнення, не гальмував, оскільки на місці ДТП не було слідів гальмування, як і відсутні вони в схемі ДТП. Вважає, що жодних правил дорожнього руху він не порушував, тим більше п. 10.1 ПДР, оскільки постійно рухався по дорозі, зупинок не здійснював, як і не виїжджав з обочини, так як зазначив інспектор в протоколі про адмінправопорушення і перед початком перестроювання та розворотом виконав всі вимоги ПДР: включив заздалегідь показник повороту, перелаштувався на відповідне крайнє положення, переконався, що на зустрічній смузі немає автомобілів, після чого здійснив маневр. Йому не відомо звідки інспектор зробив такі висновки в протоколі, оскільки на місці ДТП таких пояснень не надавалось. Протокол про адміністративне правопорушення було складено на нього на місці ДТП, а пояснення надавались вже через три години у відділенні поліції. Крім того, зіткнення сталося вже тоді, коли його автомобіль майже повністю знаходився на зустрічній смузі, і місце зіткнення було дальше, аніж зазначено в схемі ДТП. Він не надавав пояснення в поліції, оскільки погано себе почував, від удару у нього на голові була велика гематома та дуже сильно боліла рука в ділянці плеча. Просить провадження у справі відносно нього закрити в зв»язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, оскільки вважає винуватцем ДТП водія Фольксваген Мультивена, так як останній на місці ДТП пояснював, що дуже спішив, оскільки віз брата в лікарню в м.Івано-Франківськ.

Захисник ОСОБА_4 також просить закрити провадження по справі відносно ОСОБА_2, оскільки вважає, що винуватцем ДТП є водій автомобіля Фольксваген Мультивен, який порушивши п.14.2 ПДР України та п.п.12.1, 12. 3 ПДР України, і допустив зіткнення.

Вислухавши доводи правопорушника, адвоката ОСОБА_4, показання свідка , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 393984 від 13.12.2018 року (а.с.1), схему наслідків ДТП (а.с. 2), пояснення (а.с.5,6), приходить до наступного висновку:

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_4 України.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Частиною 3 ст.62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд ще раз наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КпАП України, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 13.12.2018 року він біля 19.00 годин він повертався з роботи та рухався своїм автомобілем марки ОСОБА_4 з сторони м.Долина в напрямку смт. Брошнів. В кінці підйому він бачив, як перед ним на деякій відстані рухався легковий автомобіль, як потім виявилось - марки Пежо 407 д.н.з. НОМЕР_1. Спочатку автомобіль Пежо, як і він рухався по крайній лівій смузі в напрямку м.Калуша, а потім , включивши лівий показник пороту, почав перелаштовуватись лівіше дороги в напрямку м.Калуш та на малій швидкості почав маневр розвороту. Ще перед підйомом в дзеркало заднього виду він бачив , як по їхній смузі руху на великій швидкості наближається автомобіль, який потім, наблизившись до нього, різко дав вліво, без будь-яких показників повороту, і виїхав на зустрічну смугу руху, де і допустив зіткнення, хоча вже на той час на зустрічній смузі поперек дороги з включеним показником повороту знаходився автомобіль Пежо. Вважає, що винуватцем ДТП є водій автомобіля марки Фольксваген, оскільки водій Пежо не перекривав дороги автомобілям в попутному напрямку, як і не здійснював виїзд з обочини, а постійно рухався та десь за 150 м до початку маневру вже у нього був включений лівий показник повороту. І якщо б все було так, як і зазначено в протоколі, то зіткнення відбулося б і з його автомобілем, оскільки він їхав позаду Пежо. Після ДТП він зупинився, та був на місці ДТП до приїзду працівників поліції.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 10.4 ПДР України перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі вїзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Як встановлено в судовому засіданні водій автомобіля Пежо 407 перед початком маневру розвороту включив заздалегідь показник повороту, зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, переконався , що такий маневр буде безпечним, після чого зробив маневр розвороту, і вже на зустрічній смузі в нього в»їхав автомобіль марки Фольксваген Мультивен.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні водій автомобіля марки Фольксваген Мультивен раптово на великій швидкості виїхав на смугу зустрічного руху, та не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, тобто не переконався, що водій, який рухається попереду подав сигнал про намір повороту, і що виїзд на зустрічну смугу буде для нього безпечним, а також не вжив жодних заходів для уникнення зіткнення.

Згідно п. 12.2 ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.

Відповідно до п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Пунктом 14.2 ПДР України передбачено, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду , не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху , на яку він буде виїжджати , вільна від транспортних засобів на достатній від обгону відстані.

Характер і локалізація пошкоджень транспортних засобів, які зазначені в схемі наслідків ДТП (а.с.4), свідчать про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось у момент, коли автомобіль Пежо 407 знаходився у положенні, яке повністю відповідає поясненням ОСОБА_2 та свідка, допитаного в судовому засіданні.

Тому, суд вважає, що ОСОБА_6 не було порушено правил дорожнього руху, а ДТП сталося з вини іншого учасника дорожнього руху, а саме водія автомобіля Фольксваген Мультивен, який поставив водія ОСОБА_2 у ситуацію, за якої він, діючи згідно ПДР, не мав можливості уникнути зіткнення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 393984 від 13.12.2017 року (а.с.1) не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не бере до уваги пояснень ОСОБА_3, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.5), оскільки дані пояснення спростовані в судовому засіданні.

Інших доказів щодо підтвердження винуватості ОСОБА_2 у судовому засіданні не здобуто. Таких доказів не надано і водієм ОСОБА_3, який в судове засідання не прибув, хоча неодноразово повідомлявся про час і дату судового розгляду.

Статтею 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При таких обставинах, вважаю, що провадження відносно ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України слід закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 221, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст.124 КпАП України закрити у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання скарги або внесення протесту прокурора до Апеляційного суду Івано Франківської області через Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: