АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/864/2018 Головуючий в 1-й інстанції: Домарєв О.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ЖукО.В.,

розглянувши 14 лютого 2018 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року про притягнення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

05 січня 2018 року постановою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Згідно з постановою 30 листопада 2017 року, о 00 годині 20 хвилин, на площі Харківській у м. Києві ОСОБА_5, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_5 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить скасувати вказану постанову, а провадження по справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, а лише висловив свою незгоду з підозрою поліцейського в протоколі про адміністративне правопорушення, тому висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Захисник вважає, що в протоколі відносно ОСОБА_5 чітко не сформульовано, який саме огляд та у який спосіб останній має пройти на вимогу поліцейського, тому невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавило водія права на захист.

Також, поліцейськими порушено процедуру огляду на стан сп'яніння. Зокрема, матеріли справи не містять направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що на думку захисника, спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я і відповідну відмову ОСОБА_5 від його проходження.

Судом першої інстанції було розглянуто справу поверхнево і формально, оскільки не допитано свідків в судовому засіданні, тому вважає, що їх письмові пояснення не можуть бути взяті до уваги, оскільки надані не під присягою.

Крім того, ОСОБА_5 не був присутній в судовому засіданні в день винесення оскаржуваної постанови, а її копію отримав лише 15 січня 2018 року, тому просить поновити процесуальний строк на подачу апеляційної скарги.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 не з'явилися, про дату, час і місце апеляційного розгляду були повідомлені належним чином /а.с.26,27/.

13 лютого 2018 року захисник ОСОБА_4 ознайомився з матеріалами справи відносно ОСОБА_5 та відповідно повторно дізнався про дату розгляду його апеляційної скарги /а.с.28/

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 та доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_4, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому, вважаю за необхідне поновити захиснику ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять даних щодо належного сповіщення ОСОБА_5 про дату і час судового розгляду, а копію постанови суду він отримав лише 15 січня 2017 року.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 є правильними та підтверджуються доказами, що містяться в матеріалах справи. Зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та відеозаписі події.

З протоколу про адміністративне правопорушення БД№106065 вбачається, що 30 листопада 2017 року, о 00 годині 20 хвилин, в м. Києві на Харківській площі, водій ОСОБА_5 керував транспортним засобом «Daewoo Nexia» д.н.з.НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння: порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, бліде обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків /а.с.1/.

В протоколі наявні особисті пояснення ОСОБА_5 про те, що він відмовся в силу обставин, у закритій квартирі чекає людина. Залишає автомобіль на зберігання на заправці до 09 години ранку.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, з яких вбачається, що 30 листопада 2017 року, о 00 годині 20 хвилин, в м. Києві на Харківській площі вони були запрошені працівниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_5. В їх присутності вказаний водій відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп'яніння /а.с.2/.

В поясненнях зазначені анкетні дані свідків та наявні їх особисті підписи.

З відеозапису, наданого працівниками поліції суду апеляційної інстанції, вбачається, що ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога в присутності двох свідків /а.с.30/.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року /далі - Інструкція/, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Дана Інструкція не передбачає обов'язкового надання водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану сп'яніння у разі відмови останнього від його проходження.

Норми КУпАП не передбачають обов'язкового допиту свідків безпосередньо в судовому засіданні судом першої чи апеляційної інстанції та приведення їх до присяги. Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є належним і допустимими доказами по справі. Присутність свідків під час відмови ОСОБА_5 від проходження огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я підтверджується відеозаписом.

Враховуючи викладене, працівниками поліції дотримано вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції. Вважаю, що судом першої інстанції обґрунтовано прийнято рішення про доведеність вини ОСОБА_5 в порушення п.2.5 ПДР України.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_5 накладено в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеню його вини.

За таких обставин вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому підстав для її задоволення не вбачаю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 05 січня 2018 року, якою ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.В.Жук