Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/7415/17 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 року м. Житомир

Суддя Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 14 грудня 2017 року,

за участю ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп. до прибутку держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 20 вересня 2017 року о 03 год. 45 хв. в м. Житомирі, по вул. В.Бердичівській, поблизу будинку №26/30, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити.

Вважає, що постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2017 року винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Суд не повно зясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування виду адміністративного стягнення.

Посилається на те, що судом розглянуто справу без його участі, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП України.

Зазначає, що при призначенні виду та розміру покарання суд першої інстанції не дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП.

Разом з тим, просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови. В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження послався на те, що не був присутній при її винесенні та отримав копію лише 09.01.2018 року поштою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не приймав участь у судовому засіданні в суді першої інстанції. Копію постанови отримав 09.01.2018року, після чого у встановлений законом строк подав апеляційну скаргу.

За таких підстав, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2017 року поновленню.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необгрунтованості рішення суду першої інстанції апеляційний суд визнає неспроможними.

Відповідно до ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується як показами самого ОСОБА_1, який під час апеляційного розгляду не заперечував обставин адміністративного правопорушення, так і іншими матеріалами справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 214545 від 20.09.2017 року ОСОБА_1 20 вересня 2017 року о 03 год. 45 хв. в м. Житомирі, по вул. В.Бердичівській, поблизу будинку №26/30, керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Зазначений протокол складено відповідно до вимог закону, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором роти №4 БУПП у м. Житомирі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_2, а також підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( а.с.1).

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, ґрунтується також на дослідженому судом акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів ( а.с.3). Огляд на стан спяніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер», який показав 1.04 проміле.

Зі змістом вказаного акту ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис, будь-яких зауважень або заперечень з приводу зазначених у ньому відомостей не надавав.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Отже, доводи апелянта стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення було складено в порушення вимог ст.256 КУпАП, є безпідставними.

Посилання апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без належного його повідомлення про час та дату її розгляду спростовуються матеріалами справи.

Так, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що 17.11.2017 року ОСОБА_1О подано до судом першої інстанції клопотання про перенесення розгляду справи в звязку з тим, що він знаходиться на лікарняному. Судом задоволено вказане клопотання та перенесено розгляд справи на 14.12.2017 року, про що повідомлено ОСОБА_1 Згідно рекомендованого повідомлення, ОСОБА_1 23.11.2017 року отримав судову повістку про розгляд справи, призначений на 14.12.2017року (а.с.9). Клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин не надавав.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обовязковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних у ній доказів.

ОСОБА_1 брав участь під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та, скориставшись правами, передбаченими ст.268 КУпАП, надавав пояснення з приводу обставин справи. Клопотань про дослідження доказів, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції, не заявляв.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду міста Житомира від 14 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 14 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 без зміни.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Житомирської області ОСОБА_3