АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6179/17Суддя 1 інстанції Чуприна А. П.
Номер провадження 33/774/55/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягненням судового зору в дохід держави в розмірі 320 грн. -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 452421, складеного 17 жовтня 2017 року водій ОСОБА_2 17.10.2017 року о 12.35 год в м. Нікополь по вул. Каштанова керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. 774 55 АН у стані алкогольного спяніння, чим порушено вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік та стягнуто судовий збір в дохід держави в розмірі 320 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погодився з постановою суду першої інстанції і просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, ОСОБА_2 зазначає, що дійсно 17 жовтня 2017 року він перебував у стані алкогольного спяніння, але автомобілем не керував. Зранку, 17.10.2017 року він приїхав на ринок де зустрів свого знайомого, вони з ним вживали алкогольні напої і автомобіль він залишив на стоянці біля ринку для того щоб його, автомобіль, приїхала і забрала дружина. В момент коли він відкрив автомобіль і забирав з нього свої речі до нього підїхали працівники поліції і запропонували пройти огляд на стан спяніння оскільки на їх думку, він керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 заслуговують на увагу суду і підлягають задоволенню. а постанова суду першої інстанції про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасуванню з огляду на таке.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, згідно вимог ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, тощо.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримано не було.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 452421, складеного 17 жовтня 2017 року водій ОСОБА_2 17.10.2017 року о 12.35 год в м. Нікополь по вул. Каштанова керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. 774 55 АН у стані алкогольного спяніння, чим порушено вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дійсно, відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного чи наркотичного спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як встановлено судом першої інстанції та під час розгляду справи апеляційним судом, про що не заперечує і сам ОСОБА_2 він дійсно 17 жовтня 2017 року вживав алкогольні напої, але автомобілем не керував, а перебував поряд з ним для того щоб забрати власні речі.

Для всебічного розгляду справи суд першої інстанції неодноразово викликав свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але останні не зявилися до суду.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що суд у даному випадку не може писалатися на письмові пояснення цих свідків, оскільки вони не допитані судом безпосередньо і крім того їх пояснення не спростовують доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_2 17 жовтня 2017 року автомобілем в стані алкогольного спяніння матеріали справи не містять у звязку із чим доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова суду першої інстанції від 15 січня 2018 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Нікопольського міськрайонного районного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1