АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №33/796/1027/2018
Суддя-доповідач: Чорний О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Чорний О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві адміністративну справу за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника Стадницької Р.Я., за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, напостанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

11.12.2017 року відносно ОСОБА_2 складено протокол серії БД №430307 про адміністративне правопорушення, оскільки останній, в порушення вимог п. 2.9а ПДР України, 11.12.2017 року о 00 год. 10 хв., в м. Києві, по вул. Січових Стрільців,68, керував автомобілем «Мазда», д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», результат якого складав 2,23 проміле.

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення або звільнити від відповідальності на підставі ст.22 КУаАП, за малозначністю.

В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що місцевий суд при розгляді адміністративної справи порушив норми матеріального права та неправильного застосував норми процесуального права, оскільки не з'ясував фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки доказам, так як він в стані алкогольного сп'яніння не керував, що неодноразово зазначав в суді першої інстанції, після вимушеної зупинки, поломки автомобіля, залишився в салоні зі своєю знайомою та лише потім разом вжили алкогольні напої, не здійснюючи керування т/з. Крім того, в суді зазначав, що проїхав по бордюрі до моменту вживання алкоголю, на стартері, а тому суспільної небезпеки його дії не несли.

Таким чином, вважає, що суд першої інстанції не об'єктивно та поверхово розглянув справу.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_2 та у його інтересах захисника Стадницьку Р.Я., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 р. № 1452/735, встановлення у правопорушника стану алкогольного чи іншого сп'яніння здійснюється на підставі його огляду, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом.

З представлених матеріалів адміністративної справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 11.12.2017 року о 00 год. 10 хв., в м. Києві, по вул. Січових Стрільців,68, керував автомобілем «Мазда», д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується результатами проведеного на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер», в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, письмові пояснення яких долучені до матеріалів справи (а.с. 4).

Також згідно п.5 вказаної вище Інструкції підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Достовірність даних, викладених в протоколі та правдивість показань свідків перевірені в судовому засіданні апеляційного суду, а тому в даному випадку, суддя районного суду, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об'єктивно з'ясував обставини даної справи і з урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, так як останній не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними, констатуються з формальних підстав, і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, яким суд першої інстанції дав належну та об'єктивну оцінку, що також перевірено в суді апеляційної інстанції.

Також є безпідставними вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо звільнення останнього від адміністративної відповідальності, за малозначністю, оскільки за скоєння відповідного адміністративного правопорушення, в даному випадку керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, відповідальність за вчинення якого визначено положеннями ч.1 ст. 130 КУпАП, та відповідно адміністративне стягнення накладається згідно та в межах санкції зазначеної статті.

Крім того, згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності за скоєне правопорушення і застосовується не тільки з метою виховання особи, яка його вчинила, а й з метою загальної та спеціальної превенції.

З огляду на викладене, висновки районного суду про наявність в ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та доведеність його вини являються правильними і такими, що підтверджуються достовірними доказами, а тому підстав для скасування постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 січня 2018 року, якою ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва О.М. Чорний