Справа №359/1824/18
Провадження №3/359/897/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участю особи, яка притягається до відповідальності, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді водія в КМЗ БРР «БЦПМСД», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт серії СК №790030 -

в с т а н о в и в:

10.02.2018 року о 22 год. 45 хв. в с. Ревне Бориспільського району Київської області по вул. Шкільна 2, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. На адресу суду 15.03.2018 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_1 та діє на підставі ордеру серії КС №304904, в якому він зазначає, що на даний час ОСОБА_1 усвідомив те що вчинив адміністративне правопорушення та щиро в цьому розкаюється, та зобовязується в подальшому не вчиняти подібні правопорушення, та не керувати транспортними засобами після вживання спиртних напоїв. На даний час, ОСОБА_1, працює на посаді водія КМЗ БРР «БЦПМСД» (Щасливська сільська медична амбулаторія). Тобто робота водієм є його єдиним джерелом заробітку та засобом для існування його самого та його родини. Так, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться його малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Застосування вкрай тяжкого покарання такого як позбавлення права керування транспортного засобу позбавить можливості ОСОБА_1 та його родину нормального існування, та приведе до межі бідності, оскільки іншої професії та роботи крім водія у ОСОБА_1 не має.

Ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановлено, що вина ОСОБА_1 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 356574 (а.с.2), з яким особа, яка притягається до відповідальності ознайомлений та який ним власноручно підписано, письмовими поясненнями свідків гр.. ОСОБА_4 та гр.. ОСОБА_5, які зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного спяніння (а.с.3).

У звязку з цим суд приходить до висновку про порушення ОСОБА_1зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення вимог ПДР, а саме п. 2.5, що свідчить про скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При визначенні йому виду та розміру стягнення суддя враховує те, що ОСОБА_1щиро розкаявся у вчиненому адміністративному правопорушенні. Ця обставина помякшує його відповідальність.

Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як розяснив Європейський суд з прав людини, втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватись з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції»). Для визначення такої пропорційності Суд у черговий раз зробив висновок, що «позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більш того, будь-яке втручання у право власності обовязково повинно відповідати принципу пропорційності…«справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини…необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний та надмірний тягар» (рішення у справах «Брумареску проти Румунії» та «Трегубенко проти України»).

Встановлено, що робота правопорушника повязана безпосередньо з автомобілем, що підтверджується характеристикою наданою КМЗ БРР «БЦПМСД» завідувача м/амб ОСОБА_6, відповідно до якої ОСОБА_1дійсно на даний час працює на посаді водія з липня 2016 року, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Робота водієм є його єдиним джерелом заробітку та засобом для існування його самого та його родини. Так, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться його малолітня дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Аналіз цих обставин свідчить про те, що застосування вкрай тяжкого покарання такого як позбавлення права керування транспортного засобу позбавить можливості ОСОБА_1 та його родину нормального існування, та приведе до межі бідності, оскільки іншої професії та роботи крім водія у ОСОБА_1 не має. Ця обставина буде свідчити про недотримання справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Також, суддя враховує, що дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність останнього не встановлено.

Так, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді позбавлення спеціального права є явно несправедливим.

З огляду на це суддя дійшов до переконання, що на ОСОБА_1 належить накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. Підстави для застосування до нього такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами відсутні.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1, на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 23, 33, 34, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт серії СК №790030), у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., який слід стягнути на користь держави України (р/р № 001, МФО: 821018, код за , одержувач коштів Київська область/м. Київ/21081300) без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1, паспорт серії СК №790030), на користь державного бюджету України (р/р №0004, МФО: 821018, код за , банк: ГУДКСУ у Київській області м. Київ, отримувач коштів Бориспільське управління Державної казначейської служби України Київської області: 22030001, призначення платежу *;101;) судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк