Справа № 206/6837/17
Провадження № 3/206/408/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2018року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Грицаюк Н.М.,

при секретарі Березі І.П.,

захисника-адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у місті Дніпрі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 6, кв. 6, притягнутого за ч. 1 ст. 130 КУпАП по справі БР № 215747 від 26.11.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 08.12.2017 року об 11:30 год. в м. Дніпро по вул. Електричній, 36, керував т/з Hyundai Accent н.з. АЕ8118ВК з ознаками наркотичного спяніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в пристуності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, (вдруге на протязі року), за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду письмових поясненнь не надходило. Захисник-адвокат просила забезпечити його доставку в судове засідання, оскільки він перебуває наразі під вартою згідно ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2018 року. Стосовно адміністративного матеріалу зазначила, що відсутні відомості, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Враховуючи те, що законодавцем не передбачено для розгляду даної категорії справ переведення осіб із слідчих ізоляторів, клопотань про проведення судового засідання у режимі відеоконференції до суду не надходило, у суду відсутні правові підстави для перенесення розгляду справи на невизначений термін, крім того це буде безпідставним затягуванням розгляду справи, такі дії затягуватимуть розгляд справи і сплинуть строки притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 38 КУпАП, більш того ОСОБА_2 не позбавлений можливості подати свої заперечення та зауваження стосовно протоколу у письмовій формі, крім того при розгляді адмінстартивного матеріалу присутній його захисник-адвокат.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_2, оскільки він був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вислухавши свідків, суд вважає, що вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи, протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом працівника патрульної поліції, писмовими поясненями свідків (понятих), відеозаписом із нагрудних камер патрульних поліцейських, відповідно до якого зафіксовано спілкування ОСОБА_2 із поліцейськими до залучення понятих, при його зупинці, при цьому останньому запропоновано пройти освідування на місці або проїхати у диспансер, однак той відмовляється, далі зафікована його ж відмова від такого проходження у присутності понятих, яким він особисто і вказує на те, що він не бажає проходити освідування, і їх участь є суто формальністю, далі зафіксовано як відібрано патрульними пояснення у понятих та складено адміністартивний протокол у якому залишає свій підпис особисто ОСОБА_2

До показів свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні, щодо того, що вони не бачили, щоб ОСОБА_2 було запроновано пройти освідування, суд ставиться критично, оскільки на відеозаписі чітко зафіксовано їх пристуність при розясненні останньому можливість пройти освідування у встановленому законом порядку та його ж відмову.

До доводів сторони захисту стосовно недоведеності факту саме керування ОСОБА_2 транспортним засобом, суд ставиться критично, оскільки згідно рапорту інспектору УПП у м. Дніпро автівка під керуванням ОСОБА_2 була зупинена по вул. Електричній, 36 в м. Дніпро через відсутність бокового лівого дзеркала заднього виду. Крім того, як вбачається із оглянутого в судовому засіданні відеозапису, ОСОБА_2 не заперечує факту керування транпортним засобом, а лише вказує на те, що не бажає проходити освідування, при цьому перебуває за кермом автівки.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вказані вимоги були порушені ОСОБА_2

Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, постановою суду та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

З урахуванням обставин справи та особи правопорушника, суд вважає за необхідне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП справляється судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення і сплачується особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.М. Грицаюк