3/758/1059/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2017 року о 00 год. 50 хв., ОСОБА_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, керував автомобілем "Тойота" д.н. НОМЕР_1 на вул. В. Вал, 16 в м. Києві.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, ОСОБА_1, відмовився в присутності свідків.

Чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що після того, як його зупинили працівники поліції вони категоричній формі заявили, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. При цьому, йому повідомили, що огляд ОСОБА_1 повинен пройти на місці за допомогою приладу "Драгер". Від даної пропозиції ОСОБА_1 відмовився, оскільки під час спілкування з працівниками патрульної поліції у ОСОБА_1 виникли обґрунтовані підозри вважати, що огляд на стан сп'яніння на місці поліцейським може бути упередженим, а результати не відповідати дійсності.

Проте на місці події патрульні поліцейські категорично відмовилися супроводжувати ОСОБА_1 до місця проведення огляду в заклад охорони здоров'я, пояснивши, що на це вони не мають часу.

Суд вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1), в якому зазначено, що 01 грудня 2017 року в 00 год. 50 хв., ОСОБА_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, керував автомобілем "Тойота" д.н. НОМЕР_1 на вул. В. Вал, 16 в м. Києві. Вказане в протоколі також підтверджується, письмовими поясненнями ОСОБА_1 в протоколі, а саме: в графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення, особисто ОСОБА_1 зазначено: «не буду», письмовими поясненнями свідків (а.с. 2), відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою прилада «Драгер» та від огляду у медичному закладі.

Вивчивши матеріали справи, вбачаю в діях ОСОБА_1, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

З приводу доводів ОСОБА_1, те, що він наполягав на проходженні огляду в закладах охорони здоров'я та те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння і на підтвердження цього надав довідку із «Соціотерапії» і просив закрити провадження відносно нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП то з таким твердженням суд погодитись не може та не бере їх його до уваги при прийняті рішення по справі, виходячи з наступного.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за наступні адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто працівниками поліції не інкриміновано ОСОБА_1 те, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а навпаки у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння та після виявлення цих ознак ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд. Від даної пропозиції ОСОБА_1 відмовився і факт своєї відмови підтвердив у суді, тим самим в момент відмови від пропозиції поліцейського пройти медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 вчинив, одне з адміністративних правопорушень, які зазначені в диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Довідка із «Соціотерапії» може підтвердити лише той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом 01.12.2017 року о 00 год. 50 хв. на вул. В. Вал в м. Києві в тверезому стані, однак, ОСОБА_1 не інкримінують керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому дана довідка не є належним доказом на спростування порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ст. 266 КУпАП встановлено чіткі вимоги, щодо огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зокрема ч. 4 ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Оскільки, ОСОБА_1 самостійно звернувся до закладу охорони здоров'я для проходження огляду та пізніше ніж дві години з моменту встановлення підстав для його здійснення то ним було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, щодо огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а тому відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.

Крім того, ОСОБА_1 суду не надано жодного доказу того, що поліцейський відмовив йому в категоричній формі в проходженні огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я і те, що ОСОБА_1 виказував таку вимогу. Однак в матеріалах справи містяться докази того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою прилада «Драгер» та в медичному закладі, це покази свідків та відмітка в протоколі зроблена особисто ОСОБА_1 «не буду».

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1, стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі вид адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що обтяжують або пом'якшують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено.

Не встановлено судом при розгляді справи пом'якшуючих обставин, які не зазначені в Законах України, як це зазначено в ст. 34 КУпАП, хоча такою обставиною могла бути довідка з «Соціотерапії» надана суду ОСОБА_1 з зазначенням в ній, що у ОСОБА_1 на момент вчинення ним адміністративного правопорушення ознак алкогольного сп'яніння не виявлено, однак дана довідка була отримана ОСОБА_1 з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а тому суд ставить під сумнів зазначені в ній результат медичного огляду ОСОБА_1

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред'явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський