Справа № 724/98/18
Провадження № 3/724/112/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року суддя Хотинського районного суду Чернівецької області Руснак А.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України (ІПН НОМЕР_1), працюючого начальником філії «Хотинський райавтодор» дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 3 ст. 41 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Починаючи з 09 по 10 січня 2018 року Управлінням Держпраці в Чернівецькій області в ході проведення інспекційного відвідування філії «Хотинський райавтодор» дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», було встановлено, що під час виконання своїх обовязків директор ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю не забезпечив дотримання чинного законодавства про працю, а саме:

- порушив вимоги ч.ч. 1-3 ст. 115 КЗпП України, тобто було порушено строки виплати заробітної плати працівникам підприємства починаючи з січня по грудень 2017 року;

- порушив вимоги ст. 116 КЗпП України, а саме провів розрахунок із звільненими працівниками не в день звільнення, а в день виплати заробітної плати.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 24-11-48/014 від 10 січня 2017 року, управлінням Держпраці в Чернівецькій області з 09 по 10 січня 2018 року в ході проведення інспекційного відвідування філії «Хотинський райавтодор» дочірнього підприємства «Чернівецький облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», було встановлено, що під час виконання своїх обовязків директор ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю не забезпечив дотримання чинного законодавства про працю, а саме:

- порушив вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме уклав цивільно-правові договора з фізичними особами з ознаками трудових відносин, без укладення при цьому трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення при цьому Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в частині вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП визнав, а в частині правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП не визнав, посилаючись на те, що із усіма переліченими працівниками укладенні цивільно-правові договори, копії яких долучив до матеріалів справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 24-11-48/013 від 10.01.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1, актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № 24-11-48/010 від 10 січня 2018 року, а також особистими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 у судовому засіданні.

Приймаючи до уваги викладене, суддя робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Крім того, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, тому провадження в цій частині відносно нього підлягає закриттю у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Таким чином, вищезазначена правова норма є бланкетною, тобто зазначає відповідне правило не повно, посилаючись на інші норми або акти.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 24-11-48/014 від 10 січня 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

Згідно ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, із пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні, вбачається, що між вказаними працівниками трудові договори не укладали, а укладалися цивільно-правові договори, копії яких останній долучив до матеріалів справи.

З таких фактичних даних випливає, що дані договори цивільно-правового характеру були укладені з даними особами, за їх згодою, з метою виконання певного виду роботи чи надання послуги на певний період.

За своєю природою дані договори є строковими, оскільки саме такий період за твердженням виконавців, за цими договорами необхідний був для отримання результатів виконуваної роботи.

Так, договори з громадянами на використання їх праці можуть укладатися за трудовим або цивільно-правовим договором. Основною відмінністю договорів цивільно-правового характеру від трудових договорів є те, що перші регламентуються Цивільним кодексом України, а інші - Кодексом законів про працю України.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони цивільно-правової угоди (договори) укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 Цивільного кодексу України.

Згідно розяснення у листі Міністерства соціальної політики від 23.04.2010р. № 115/13/133-10 виконання робіт, надання послуг громадянином може здійснюватись, як на підставі трудового договору, так і на інших юридичних підставах, зокрема на підставі цивільно-правового договору. За цивільно-правовим договором, зокрема за трудовою угодою/договором підряду, яким фактично є трудова угода, оплачується не процес праці, а її результати. Він визначається, як правило після закінчення роботи та оформляється актами приймання-здавання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата та інше.

Водночас, відповідно до п."а" ч. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до страхового стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

На осіб, які працюють відповідно до цивільно-правових договорів, поширюються державні соціальні гарантії, передбачені законодавством про працю та зайнятість населення і загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в адміністративній справі підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, враховуючи, що між сторонами цивільно-правові угоди укладалися добровільно і вони не заперечують їх зміст, суд дійшов висновку, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення.

Крім того, при визначенні розміру адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 41 КУпАП, суддя виходить з характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, те що ОСОБА_1 являється посадовою особою, ступеню його вини, обставин, що помякшують і обтяжують відповідальність не встановлено, враховуючи інші вимоги ст. 33 КУпАП, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На підставі викладеного та керуючись ч.ч. 1, 3 ст. 41, п. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 283-285, 287 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (пятсот десять) гривень.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Чернівецької області через Хотинський районний суд Чернівецької області.

Строк предявлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: А.І. Руснак