АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 03 листопада 2017 року, о 01 год. 35 хв., керувала автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Голосіївському, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови, від огляду на стан сп'яніння відмовилася у присутності двох свідків.

Такими діями ОСОБА_2 порушила вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві для дооформлення, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить конкретних даних про місце вчинення адміністративного правопорушення, а наявні у справі пояснення свідків не можуть бути доказами у справі.

Крім того, посилався на порушення суддею місцевого суду вимог ст. 268 КУпАП при розгляді справи, оскільки судове засідання проведено у відсутності ОСОБА_2, без повідомлення її про час та місце розгляду справи.

Також захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, яке мотивував тим, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено лише 03 січня 2018 року, тоді як подано апеляційну скаргу 13 січня 2018 року.

До початку судового розгляду захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 змінив вимоги апеляційної скарги, в яких просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження стосовно ОСОБА_2, за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, та її захисника ОСОБА_3, які просили поновити строк апеляційного оскарження, задовольнити апеляційну скаргу зі змінами та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, допитавши під час апеляційного розгляду свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, та апеляційна скарга зі змінами підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що дані про вручення ОСОБА_2 копії оскаржуваної постанови у матеріалах справи відсутні.

Як зазначив у апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 вручено 03 січня 2018 року, тоді як подано апеляційну скаргу 13 січня 2018 року

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

У відповідності до пунктів 1, 3, 4, 6, 7 Розділу II Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров'я та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп'яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Установлення стану алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалах.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2017, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, остання цього ж дня о 01 год. 35 хв. керувала автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1 по проспекту Голосіївському, 93, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незрозуміла мова, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовилася у присутності двох свідків /а.с.п. 1/.

Згідно пояснень ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення від 03 листопада 2017 року, вона не погоджувалася із викладеними у ньому обставинами.

У вказаному протоколі зазначено свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_4

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення зазначених свідків від 03 листопада 2017 року, з яких убачається, що у їх присутності водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилася /а.с.п. 2-3/.

Зазначені пояснення викладені на спеціальних бланках, які містять однотипну інформацію, при цьому особисті пояснення вказаних свідків щодо обставин відмови ОСОБА_2 у їх присутності від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у матеріалах справи відсутні.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснила, що 03 листопада 2017 року, після зупинили працівниками поліції її транспортного засобу, їй не пропонували у присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Допитаний у судовому засіданні під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_4 пояснив, що 03 листопада 2017 року його зупинили працівники поліції, та повідомили, що за кермом автомобіля "Форд" перебуває жінка у нетверезому стані, яка відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння. Після цього його попросили пройти до автомобіля патрульної поліції, де надали на підпис пояснення та протокол про адміністративне правопорушення. Свідок зазначив, що у його присутності працівники поліції не пропонували для ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", або у закладі охорони здоров'я, на прохання працівника поліції він лише підписав аркуш паперу з поясненнями та протокол.

Допитаний у судовому засіданні під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_5 пояснив, що 03 листопада 2018 року, близько 02 год. 00 хв. його зупинили працівники поліції, та попросили бути присутнім при відмові водія автомобіля "Форд" від проходження огляду на стан сп'яніння. Свідок зазначав, що він підійшов до ОСОБА_2, яка в цей час розмовляла по телефону, однак працівники поліції їй не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння, а лише надали йому на підпис пояснення та протокол про адміністративне правопорушення.

Як убачається з пояснень вказаних свідків, вони узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 щодо недотримання працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду особи на стан сп'яніння, оскільки на місці зупинки транспортного засобу інспектор поліції у присутності свідків не пропонував ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у присутності свідків.

Зазначені свідки попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, а тому підстави для визнання їх показань недопустимими доказами відсутні.

Пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спростовують дані протоколу про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_2 у їх присутності від проходження огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_2, сам по собі, без належної його перевірки, не може бути безспірним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, наведені у постанові судді місцевого суду докази: протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, та на основі наявних у них фактичних даних не може встановлюватись наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник