Справа №461/8538/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю представника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

01 грудня 2017 року о 18 годині 00 хвилин, по вул. Зеленій, 115б у м. Львові, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні факт вчинення правопорушення заперечили. Просили закрити провадження по справі, у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. При цьому, ОСОБА_2 вказав, що спиртні напої не вживав. Зупинив транспортний засіб та зайшов у кафе, де зустрів свого знайомого. Потім хотів покликати доньку, щоб остання забрала автомобіль, на якому він рухався. В судове засідання 27.02.2018 року ОСОБА_2 не зявився. Згідно повідомлення представника - ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, у зв'язку із станом здоров'я. Однак, зважаючи на те, що заявлене клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи не підтверджено жодними доказами, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності особи, що не зявилась в судове засідання.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях громадянина ОСОБА_2 є склад вищенаведеного адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що стверджується наступними доказами по справі.

Протоколом про адміністративне правопорушення від 01.12.2017 року серії БР №161036, згідно якого ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4; рапортом інспектора патрульної поліції ОСОБА_5

Показами інспектора патрульної поліції ОСОБА_5 даними ним в судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 знаходився на місці події з явними ознаками алкогольного спяніння, від нього був дуже різкий запах алкоголю, хода була нестійкою, вимова не чіткою, при цьому останній поводився агресивно, виражався нецезурною лайкою.

Відеоматеріалами долученими до протоколу про адміністративне правопорушення та дослідженими судом, згідно яких ОСОБА_2 після того, як запаркував своє авто, вийшов з нього та знаходився поблизу до приїзду поліції. Після приїзду поліції знаходився на місці події з явними ознаками алкогольного спяніння, його рухи були не координовані, при цьому виражаючись нецензурною лайкою в сторону працівників поліції.

Відеоматеріалами з камер зовнішнього спостереження, згідно яких зафіксовано момент, коли ОСОБА_2 приїхав до місця події, вийшовши зі свого авто хитався, у нього була не стійка хода. До моменту приїзду поліції, ОСОБА_2, як видно на відео знаходився на місці події і в жодне кафе не відлучався.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обовязок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина громадянинаки ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, при цьому, показання ОСОБА_2 щодо заперечення вчинення ним правопорушення повністю спростовуються вищенаведеними доказами та матеріалами справи, а тому відхиляються судом.

Суд відхиляє покази свідка ОСОБА_6 дані ним в судовому засіданні про те, що ОСОБА_2 на момент виявлення правопорушення в стані алкогольного спяніння не знаходився та був тверезим, оскільки такі мають субєктивний характер. Крім того, даний свідок не був учасником вищеописаних подій, в тому числі подій за участю працівників патрульної поліції.

Суд визнає відеоматеріали з місця події, що долучені органом поліції належним та допустимим доказом в процесі доказування, оскільки такий доказ був здобутий згідно з приписами п.1 ч. 1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», нормами якого встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 221, 276-280, 283-286 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Позбавити ОСОБА_2 права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 352 (триста пятдесят дві) гривні 00 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький