А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

01.03.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Свалява, мешканка АДРЕСА_1, українка, громадянка України, одружена, з вищою освітою, вчитель Оленівської ЗОШ, перебуває у відпустці по догляду за дитиною,

визнана винною у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Згідно постанови, 14 січня 2018 року о 16 год. 40 хв. на 770 км.+700 м. автодороги М06 «Київ-Чоп», ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, у зв'язку з чим транспортні засоби отримали механічні пошкодження, без потерпілих, чим порушила вимоги, передбачені п. 13.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і вчинила передбачене ст. 124 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв'язку з однобічністю та неповнотою судового розгляду. Посилається на те, що висновок суду про наявність у її діях складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення є помилковим, оскільки будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, у тому числі й передбачених п. 13.3, вона не порушувала, а дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного стану дорожнього покриття. При цьому, вказує на те, що наявність на автодорозі вибоїни - діаметром 30 см. та глибиною 10 см., а також напливів - шириною 40 см., довжиною 3 м. та висотою 10 см., підтверджуються актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі, її письмовими поясненнями від 14.01.2018 та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, які судом не були взяті до уваги. Разом з тим, посилається на те, що твердження суду про те, що вона визнала вину та розкаялася у вчиненому, не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні вона пояснювала, що дорожньо-транспортна пригода сталася через наявність на проїзній частині дороги вибоїн, а також надала для огляду суду фотокартки з даної ділянки дороги, однак, такі обставини також залишись поза увагою суду. Крім того, вказує на те, що під час оформлення працівниками поліції дорожньо-транспортної пригоди вона просила повідомити відповідну дорожню службу про наявність нерівностей на даній ділянці дороги, які стали причиною ДТП, однак, жоден із працівників дорожньої служби на виклики працівників поліції не відреагував та, відповідно, не з'явився на місце ДТП. Також вказує і на те, що в порушення вимог передбачених п. 33 п. п. 1.12 ПДР вищевказана вибоїна не була помічена відповідними дорожніми знаками чи аварійною стрічкою, або в будь-який інший спосіб, внаслідок чого вона була позбавлена можливості уникнути наїзду на неї. Просить постанову судді скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, протоколом про адміністративне правопорушення та доданою до нього схемою підтверджено, що 14 січня 2018 року о 16 год. 40 хв. на 770 км.+700 м. автодороги М06 «Київ-Чоп», ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2, при зустрічному роз'їзді, не врахувала дорожню обстановку, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та скоїла зіткнення з транспортним засобом марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, з матеріальними збитками, чим порушила вимоги, передбачені п. 13.3 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що ОСОБА_1 своїми підписами в протоколі підтвердила, що права та обов'язки їй роз'яснені; зі змістом протоколу ознайомлена; його копію отримала; що до протоколу внесені правильні дані щодо її особи (а. с. 1-2).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що 14.01.2018 о 16-ій годині 40 хвилин, він, керуючи автомобілем марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по автодорозі М06 770 км.+700 м. у напрямку с. Кольчино, і побачив, що автомобіль марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався по зустрічній смузі, втратив керування і його почало виносити на смугу руху, по якій він (ОСОБА_2) рухався, внаслідок чого відбулося зіткнення (а. с. 3).

З наявних у матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 14.01.2018 о 16-ій годині 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «Ford Focus», державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись у напрямку м. Мукачево на 770 км.+700 м. зі швидкість 60-70 км/год., вона побачила нерівності на дорозі, які вона вчасно не змогла об'їхати, оскільки по зустрічній смузі їхали машини, і відчула сильний удар у праве переднє колесо, після чого, втратила керування над автомобілем і її викинуло на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем марки «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_1, а в подальшому її автомобіль відкинуло на узбіччя. На її вимогу о 18 год. 10 хв. робились спроби викликати відповідальних за обслуговування та утримання в належному стані доріг, однак такі не відповідали на телефонні дзвінки (а. с. 4).

З наявного в матеріалах справи акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.01.2018 складеного інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Ходаковським Д. Ю. у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, убачається, що забезпечення безпечного експлуатаційного стану вказаної вище ділянки автодороги покладено на Мукачівську ДЕД, начальником якої є Бліщ І.Д., який не відповідав на телефонні дзвінки. Покриття проїзної частини має напливи шириною 40 см., довжиною 3 м., висотою 10 см. та вибоїну діаметром 30 см., глибиною 10 см. Наявність та стан дорожньої розмітки знаходиться в задовільному стані. За результатами обстеження ділянки автодороги М 06 «Київ - Чоп» 770 км + 700 м, її визнано такою, що може спричинити пошкодження коліс транспортних засобів (а. с. 5).

Вищевказані протокол, схема, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в їх сукупності підтверджують, що дорожньо-транспортна пригоди відбулася саме внаслідок допущених водієм ОСОБА_1 порушень вимог передбачених п. 13.3 ПДР.

При оцінці зібраних у справі доказів ураховується й те, що вимоги КУпАП та інших нормативно-правових актів при збиранні доказів та фіксуванні обставин дорожньо-транспортної пригоди порушені не були.

При оцінці даних акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 14.01.2018

про те, що покриття проїзної частини дороги має напливи, що може спричинити пошкодження коліс транспортних засобів зазначається, що зміст цих відомостей містить припущення. У підтвердження доводів про те, що саме напливи призвели до дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 не надала будь-які докази, які б підтвердили, що напливи знаходяться у прямому причинному зв'язку з наслідками, які настали - дорожньо-транспортна пригода.

Апеляційний суд, дослідивши зібрані по справі докази, враховуючи наведене вище вважає, що суддею місцевого суду дана вірна оцінка наявним у справі доказам.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено даних, які би давали підстави вважати, що інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Закарпатській області Івашко Я. І., яка склала протокол про адміністративне правопорушення, була упереджена при його складанні та складанні схеми місця дорожньо-транспортної пригоди, що в неї були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України та підстави для фальсифікації вищевказаних документів, а також даних про її зацікавленість у результатах розгляду справи, - на ці дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала ОСОБА_1 під час її розгляду, у зв'язку з чим, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вищевказана інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяла у межах наданих їй повноважень.

Разом із тим, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено фактів застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового підписання нею протоколу та інших документів, що містяться у справі, - на такі дані також не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала ОСОБА_1 під час її розгляду.

Крім того, не встановлено під час апеляційного розгляду справи й даних про те, що в потерпілого ОСОБА_2 були підстави для обмови ОСОБА_1 у порушенні ПДР та, відповідно, вчиненні адміністративного правопорушення, а також даних про зацікавленість останнього у результатах розгляду справи, - на такі дані також не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала ОСОБА_1 під час її розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що помилковим є висновок суду про наявність у її діях складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки будь-яких вимог Правил дорожнього руху України, у тому числі й передбачених п. 13.3, вона не порушувала, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи,

Доводи апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного стану дорожнього покриття, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 13.3 ПДР, та висновку суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_1. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і те, що незадовільний стан доріг не звільняє осіб, які керують транспортними засобами, від обов'язку дотримуватись Правил дорожнього руху, у тому числі при керуванні транспортним засобом враховувати дорожню обстановку; що дорожньо-транспортна пригода мала місце на зустрічній для керованого ОСОБА_1 автомобіля смузі руху.

Як такі, що не спростовують висновок суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 13.3 ПДР, та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, - апеляційний суд, враховуючи вищенаведені обставини, відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при розгляді справи не було взято до уваги наявність на автодорозі вибоїни - діаметром 30 см. та глибиною 10 см., а також напливів - шириною 40 см., довжиною 3 м. та висотою 10 см.; що в порушення вимог передбачених п. 33 п. п. 1.12 ПДР вищевказана вибоїна не була помічена відповідними дорожніми знаками чи аварійною стрічкою, або в будь-який інший спосіб, внаслідок чого вона була позбавлена можливості уникнути наїзду на неї; що під час оформлення працівниками поліції дорожньо-транспортної пригоди вона просила повідомити відповідну дорожню службу про наявність нерівностей на даній ділянці дороги, які стали причиною ДТП, однак, жоден із працівників дорожньої служби на виклики працівників поліції не відреагував та, відповідно, не з'явився на місце ДТП.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що твердження суду про те, що вона визнала вину та розкаялася у вчиненому, не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні вона пояснювала, що дорожньо-транспортна пригода сталася через наявність на проїзній частині дороги вибоїн, а також надала для огляду суду фотокартки з даної ділянки дороги, однак, такі обставини також залишились поза увагою суду, - апеляційний суд, з урахуванням вищенаведених фактів та доказів, якими повністю підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення, до уваги не приймає.

Із вищенаведених підстав відхиляються й надані під час апеляційного розгляду справи пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які допитані за клопотанням ОСОБА_1, зокрема, про те, що на ділянці автодороги, де мала місце вищевказана дорожньо-транспортна пригода наявні вибоїни.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суддею місцевого суду Козар Н. І. обґрунтовано визнана винною у скоєнні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення на неї накладено в межах санкції вищевказаної статті, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вищенаведені висновки не надано, і клопотань про витребування таких не заявлялось.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, та зі сплатою судового збору в розмірі 352,40 грн., - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Стан