Справа № 349/1955/17
Провадження № 33/779/101/2018
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, на постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що 22 жовтня 2017 року о 02 год. 30 хв. ОСОБА_2, який керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, номерний знак НОМЕР_1, по вул. Галицькій в м. Рогатині, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з цим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити внаслідок відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовує такі вимоги тим, що строки на оскарження постанови пропустив з поважної причини, а саме через невірно зазначений строк на оскарження такої постанови у рішенні суду першої інстанції. Посилається на те, що вважає оскаржене рішення прийнятим без врахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази недостатніми для визнання його вини у вчиненні правопорушення. Вказує, що при підготовці до розгляду справи судом не було належно досліджено чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки такий складено з порушенням п. 8 розділу XІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року. Звертає увагу, що в даному протоколі посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського, вписані письмовими літерами, що було підставою для направлення даного протоколу на доопрацювання. Наголошує, що судом не було встановлено обставин, при яких він нібито відмовився від проходження такого огляду, зокрема чи це було на місці зупинки чи у медичному закладі. Вказує, що в матеріалах справи відсутні такі документи як «акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічним засобів», відповідне направлення та висновок, що унеможливлює встановлення факту самої відмови. Зазначає, що судом не опитано ні свідків, ні працівників поліції, які могли повідомити про обставини відмови чи ухилення ним нібито проходження такого огляду. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази його вини та відмови в проходженні такого огляду, крім пояснень двох свідків, з яких не зрозуміло обставин такої відмови та місця події. Вказує, що судом не було витребувано відео з камер нагрудних відеореєстраторів працівників патрульної поліції. Зазначає, що справа розглянута за його відсутності, хоча ним подавалось клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку з хворобою, про що до суду подавались оригінали довідок та виписки з медичних закладів, що свідчать про поважну причину для перенесення засідання на іншу дату. Посилається на те, що судом не досліджувалось факту дотримання працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а відповідальність за ст. 130 КУпАП настає у разі відмови від проходження огляду у встановленому порядку. Також мотивує тим, що судом не взято до уваги те, що згідно з протоколом він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння за адресою м. Рогатин, вул. Галицька, а протокол складався за адресою м. Рогатин, вул. Мухи, що, на його думку, свідчить про фальсифікацію протоколу, оскільки він мав бути складений або на місці зупинки, або у медичному закладі. Зазначає, що на вул. Мухи працівники поліції його повезли у зв'язку з тим, що там знаходились їх знайомі, які в подальшому були вписані до протоколу в якості свідків, хоча свідками не являлись і не могли бачити обставин даної справи та засвідчити факт його відмови.

В судове засідання апеляційного суду з'явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, якому роз'ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Заявляв клопотання про допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та витребування відеозаписів з Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, що стосуються даної події. Клопотання задоволено.

Повідомив, що жодних інших заяв та клопотань поштою не направляв, до канцелярії суду не подавав, на адресу електронної пошти суду не надсилав.

ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 викликалися в судове засідання, однак не з'явилися, про причини неявки не повідомляли. Вважаю, що вказана обставина не перешкоджає прийняттю рішення по суті апеляційної скарги та, що необхідно обмежитись змістом їх письмових пояснень, які є матеріалах справи.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги постановою апеляційного суду від 19 лютого 2019 року витребувано з Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, які причетні до складання протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2017 року серії БР № 095661, а також відеозапис з відеореєстратора відповідної патрульної машини. Постанова апеляційного суду не виконана, відповідні відеозаписи не надано, що розцінюється апеляційним судом як відсутність витребуваних доказів.

В судове засідання з'явився поліцейський Рогатинського ВП сержант поліції ОСОБА_5 та надав пояснення з приводу обставин події за участі ОСОБА_2, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Також зазначив, що постанову судді про витребування доказів не виконано, оскільки відеореєстраторами вони не забезпечені.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки апелянт не був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, копію постанови отримав 12 січня 2018 року, суддею в постанові помилково вказано, що постанова може бути оскаржена до апеляційного суду протягом десяти днів з дня її вручення, тобто строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущено з поважних причин.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті, доходжу висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову судді місцевого суду - скасувати та прийняти нову постанову.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Під час перегляду справи про адміністративне правопорушення знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що у судді не було підстав для розгляду справи у його відсутність 04 січня 2018 року.

За приписами ст. 286 КУпАП справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Так, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 04 січня 2018 року ОСОБА_2 був повідомлений належним чином.

Проте, 03 січня 2018 року він подав заяву про відкладення розгляду даної справи 04 січня 2017 року, оскільки не зможе з'явитися в судове засідання по стану здоров'я. На підтвердження цієї обставини долучив виписку із медичної карти хворого про те, що він з 02 січня 2018 року хворіє (гостре респіраторне захворювання).

Вважаю, що та обставина, яка наведена ОСОБА_2 у клопотанні та підтверджена документом закладу охорони здоров'я, є поважною причиною як неявки в судове засідання, так і підставою для відкладення розгляду справи.

При цьому, необхідно зазначити, що тримісячний строк накладення адміністративного стягнення з дня вчинення адміністративного правопорушення, вказаного у протоколі, закінчувався 22 січня 2018 року, тому 04 січня 2018 року безпідставно було вважати його клопотання про відкладення таким, що спрямоване на уникнення адміністративної відповідальності шляхом затягування розгляду справи до закінчення такого строку.

На час прийняття рішення суддею суду першої інстанції ці строки тривали ще близько 18 днів, впродовж яких суддя мав об'єктивну можливість, з метою реалізації особою права на захист, в межах строків притягнення до адміністративної відповідальності, прийняти обґрунтоване рішення по суті протоколу.

Таким чином, вважаю, що судом не забезпечено в повній мірі дотримання прав ОСОБА_2, передбачених ст. 268 КпАП України.

За наведених обставин, керуючись ч.ч. 7,8 ст. 294 КУпАП, вважаю за необхідне скасувати оскаржену постанову та прийняти нову постанову, після дослідження в повному обсязі матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

По справі достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення по суті обвинувачення ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, пояснення поліцейського, оцінивши їх у сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважаю доведеним, що 22 жовтня 2017 року о 02 год. 30 хв. в м. Рогатині по вул. Галицькій, водій ОСОБА_2, який керував транспортним засобом ЗАЗ 110206, номерний знак НОМЕР_1, з явною ознакою алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні цього адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні апеляційного суду доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2017 року серії БР № 095661 (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2, 3), поясненнями, наданими працівником поліції в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2017 року серії БР № 095661 (а.с. 1), ОСОБА_2 22 жовтня 2017 року о 02 год. 30 хв. в м. Рогатині по вул. Галицькій керував автомобілем НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В графі для пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 власноруч зазначив: «з протоколом не згідний».

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - поліцейським Рогатинського ВП сержантом поліції ОСОБА_5, підписаний ним та особою, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

Працівниками поліції у ОСОБА_2 вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_3, видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом НОМЕР_4.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів.

З приводу посилання апелянта на те, що даному протоколі посада, спеціальне звання та прізвище, ім'я, по батькові поліцейського, вписані письмовими літерами, необхідно зазначити, що ця обставина не є суттєвим порушенням ст. 256 КУпАП та такою, за наявності якої можна визнати протокол неналежним чи недопустимим доказом, на основі якого в сукупності з іншими встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Також, ця обставина не є такою, що унеможливлює прийняття рішення в межах вказаного протоколу.

Доводи про місце складення протоколу не на місці зупинки спростовуються поясненнями поліцейського ОСОБА_5 про те, що фактично ОСОБА_2 був зупинений біля перехрестя вулиць Галицька-Мухи.

Крім того, дані про те, що ОСОБА_2 подавав пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 22 жовтня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 2), вбачається, що 22 жовтня 2017 року близько 02 год. йому було запропоновано працівниками поліції бути свідком того, що ОСОБА_2 відмовився проходити медичне освідчення згідно з чинним законодавством.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 22 жовтня 2017 року, що містяться в матеріалах справи (а.с. 3), вбачається, що 22 жовтня 2017 року близько 02 год. йому було запропоновано працівниками поліції бути свідком того, що ОСОБА_2 відмовився проходити медичне освідчення у встановленому законом порядку.

Переконливих доводів, які б викликали сумніви у зацікавленості чи упередженості свідків апелянтом не наведено, пояснення отримані у встановленому законом порядку передбаченими способами, засвідчені власноручними підписами цих осіб.

Апелянт зазначає, що свідки є знайомими працівникам поліції, які в подальшому були вписані до протоколу в якості свідків, хоча свідками не являлись і не могли бачити обставин даної справи та засвідчити факт його відмови.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що свідками є випадкові особи, які в той час проїжджали в машині служби охорони. Вказав, що помилково у протоколі невірно записав прізвище одного з свідків.

Враховуючи пояснення поліцейського, вважаю, що з урахуванням обставин правопорушення, зокрема часу його вчинення та пори доби, сумніви у зацікавленості чи упередженості свідків відсутні.

Крім того, дані про свідків та їх підписи містяться в протоколі, зі змісту якого також вбачається, що ОСОБА_2 засвідчив власноручним підписом те, що він зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані є правильні.

З приводу розбіжностей у прізвищі одного з свідків, приходжу до висновку, що це одна й та ж особа з огляду на її ініціали та адреси у протоколі та поясненнях.

Так, ОСОБА_2 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП. Сторона захисту підтверджує, що цей факт мав місце.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто під час апеляційного розгляду.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаку алкогольного сп'яніння, як вказано у протоколі - запах алкоголю з порожнини рота, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Апелянт не наводить жодних заперечень щодо виявленої ознаки алкогольного сп'яніння та щодо законності підстав вважати працівнику поліції, що з огляду на неї він перебуває в такому стані.

Поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 пропонували пройти огляд на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, однак він відмовився, після чого пропонували пройти огляд в відповідному закладі охорони здоров'я, на що він теж відмовився. Це відбувалося в присутності свідків.

ОСОБА_2 не наведено будь-яких доводів, які б свідчили про будь-яку зацікавленість поліцейського ОСОБА_5 в результатах розгляду справи, його пояснення узгоджуються з іншими відомостями, що вбачаються з письмових доказів.

Таким чином, вважаю, що докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджують, що ОСОБА_2 на пропозицію працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп'яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу працівником поліції, так і у відповідному закладі охорони здоров'я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення, а тому доводи апелянта в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Також, доводи про те, що працівники поліції не складали жодних актів, які б були доказами винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, голослівні, оскільки документи, передбачені Інструкцією, а саме направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння, акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, акт медичного огляду з метою виявлення стану, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп'яніння (додатки 1-4 до Інструкції), заповнюють саме у разі згоди водія на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан сп'яніння, а не у випадку відмови від такого.

ОСОБА_2, стверджуючи про невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, заперечує факт відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак не наводить жодних доводів на підтвердження того, що він погодився на законну вимогу працівника поліції.

Ані в апеляційній скарзі, ані під час розгляду справи судом апеляційної інстанцій не наведено переконливих доводів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови водія ОСОБА_2 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Переглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, доходжу висновку, що дії ОСОБА_2 містять ознаки саме такого правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 22 жовтня 2017 року, а на час прийняття рішення апеляційним судом тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_2 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст. 40-1 КУпАП - не сплачується.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло

Згідно з оригіналом

Суддя В.В. Повзло