Справа № 163/217/18
Провадження №3/163/174/18

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Чишій С.С.

з участю представника Волинської митниці ОСОБА_1,

розглянувши направлені Волинською митницею ДФСУ матеріали справи за протоколом №0066/20500/18 про притягнення до відповідальності за ст.ст.471, 472 МК України

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, паспорт громадянина ОСОБА_5 №24348075,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, слідуючи 29.10.2017 року з України в ОСОБА_4 через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС автомобілем «Пежо», номерний знак АЕВ185, порушив порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи без передбаченого постановою КМ України від 21.05.2012 року №448 свідоцтва культурні цінності 21 ґудзик з військово-морською символікою, 10 ґудзиків різних, 12 предметів фалетристики(нагороди, знаки, кокарди), 1 самовар загальною вартістю 1984 гривні, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

На розгляд справи порушник не зявився, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду.

Представник Волинської митниці під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні обох порушень митних правил, просив накласти стягнення в межах санкції ст.472 МК України, стягнути витрати митниці і судовий збір.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні передбаченого ст.471 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, контрольним талоном, актом огляду транспортного засобу, письмовими поясненнями порушника, службовою запискою, актом експертизи.

В той же час дії ОСОБА_2 за ст. 472 МК України кваліфіковані зайво.

З досліджених доказів встановлено, що під час митного контролю порушник заявив про переміщувані товари і предявив їх до митного контролю, що дає підстави для висновку про усне декларування. Письмова митна декларація порушнику для заповнення не надавалась.

Згідно з рекомендованим правилом 9 розділу 1 спеціального додатку J Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, який на-брав чинності для України з 15.09.2011 року, потрібно, щоб пасажирам було дозволено усно декларувати товари, які вони перевозять. Однак митна служба може вимагати письмову або оформлену в електронному вигляді декларацію на товари, які перевозяться пасажирами та є об'єктом ввозу або вивозу комерційного характеру, або вартість чи кількість яких перевищують обмеження, встановлені національним законодавством.

Таким чином, з огляду на такі положення міжнародного договору та вимоги ч.6 ст.366 МК України у випадку усного декларування товарів на смузі спрощеного митного контролю працівник митниці мав право вимагати письмову декларацію, що в даній справі не було зроблено.

Відтак системний аналіз ст.ст.257, 366, 472 МК України приводить до висновку, що за умови усного декларування переміщуваних товарів при проходженні митного контролю на «зеленому коридорі» і ненаданні можливості чи відсутності вимоги зі сторони працівника митного органу заповнити письмову декларацію немає підстав для кваліфікації дій особи додатково за ст.472 МК України, оскільки відсутні підстави для висновку як щодо факту недекларування товарів, так і щодо заявлення неточних чи недостовірних відомостей про них.

Отже, з огляду на доведеність недотримання порушником норм переміщення культурних цінностей його дії слід кваліфікувати за ст.471 МК України, а провадження за ст.472 МК України підлягає закриттю.

Враховуючи доведеність вини порушника та наявність обмежень щодо переміщуваних товарів, стягнення на нього слід накласти у вигляді штрафу з конфіскацією цих товарів.

З порушника підлягає стягненню судовий збір згідно із п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за цим законом накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень з конфіскацією в дохід держави 21 ґудзика з військово-морською символікою, 10 ґудзиків різних, 12 предметів фалетристики(нагороди, знаки, кокарди), 1 самовара загальною вартістю 1984 гривні.

Штраф в розмірі 1700(одна тисяча сімсот) гривень підлягає стягненню на рахунок 5262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , одержувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 21081100, призначення платежу «адміністративні штрафи у справі про порушення митних правил»).

При несплаті присудженого штрафу ОСОБА_2 добровільно штраф та судовий збір стягнути на підставі ст.542 МК України за рахунок вилучених в нього в порядку ст.511 МК України коштів в сумі 1984(одна тисяча девятсот вісімдесят чотири) гривні, переданих на зберігання Волинській митниці ДФС.

Провадження в даній справі за ознаками ст.472 МК України щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу порушення митних правил.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави 352(триста пятдесят дві) гривні 40 копійок судового збору на рахунок 0262 в ГУДКСУ у Волинській області(МФО 803014, , отримувач УДКСУ в Любомльському районі, код класифікації доходів бюджету 22030001).

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_6