15.02.2018 Провадження по справі № 3/380/14/18
Справа № 380/1829/17
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 лютого 2018 року суддя Тетіївського районного суду Київської області Косович Т.П. з участю прокурора Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності :

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки та жительки м. Тетіїв, вул. Володимирська, 80 Київської області, не одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої юристом благодійної організації «Благодійний фонд «Фортеця», до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалася,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_3, відповідно до рішення I сесії VII скликання Тетіївської міської ради Київської області від 12.11.2015 року, виконуючи повноваження депутата Тетіївської міської ради, та відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), будучи субєктом декларування, на якого розповсюджується дія пп. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону, порушила вимоги ч. 1 ст. ст. 45 та п.5-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» даного Закону, а саме в строк до 1 травня 2017 року не подала електронну щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, фактично подала її лише о 22 год. 21хв. 01.05.2017 року.

В судовому засіданні прокурор Тетіївського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_1 підтримав поданий протокол про адміністративне правопорушення та зазначив, що поважних причин у ОСОБА_3 на несвоєчасне неподання декларації не було, а тому в її діях вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому правопорушенні не визнала, суду пояснила, що умислу на неподання декларації вона не мала, починаючи з березня 2017 року вчиняла активні дії для її подання, однак з технічних причин, які не залежали від неї, декларація вчасно не надійшла в реєстр. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно неї оперуповноваженим відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 був порушений порядок його складення, передбачений ст.ст. 254, 256 КУпАП, в результаті чого вона була позбавлена можливості скористатися своїми правами, передбаченими законодавством України.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення № 71 від 10.08.2017 року ОСОБА_3 вручений або надісланий не був, що є порушенням її права, передбаченого ст. 254 КУпАП. Крім того, даний протокол містить недостовірну інформацію про відмову ОСОБА_3 від підписання адміністративного протоколу, яка була дописана оперуповноваженим МРВ№ 2 УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України лейтенантом поліції ОСОБА_5, який даний протокол не складав.

Оперуповноважений відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП та за усною вказівкою передав його оперуповноваженому МРВ№ 2 УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 для вручення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності. Письмового доручення на вручення протоколу та право робити записи у ньому він не оформляв.

Оперуповноважений МРВ№ 2 УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він, отримавши вищезазначений протокол від ОСОБА_4, поїхав до м. Тетіїв, де зателефонував ОСОБА_3 та домовився про зустріч. Зустріч відбулася в центрі міста поряд з церквою. Перед цим він попросив двох людей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щоб ті стояли неподалік та в разі чого могли виступити як свідки. Останні залишилися стояти на відстані 5-10 метрів. Зустрівшись із ОСОБА_3, він вручив їй протокол, вона з ним ознайомилася та повернула назад, вказавши що не буде його підписувати. Після цього він зробив відмітку про це в протоколі. Пояснення від свідків відібрав вже потім, відїхавши від місця події.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не прибули, на розгляд справи викликалися судовими повістками, які повернулися до суду не врученими за закінченням терміну зберігання.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку прокурора, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, покази свідків, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до рішення Тетіївської міської ради Київської області №1 від 12.11.2015 року «Інформація міської виборчої комісії по виборах депутатів міської ради та міського голови, визнання їх повноважень» за громадянкою ОСОБА_3 визнано повноваження депутата Тетіївської міської ради VІІ скликання, обраного в багатомандатному виборчому окрузі.(а.с.56-57).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повноваження депутата ради починаються з моменту офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів і закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюється дія цього Закону є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування депутати місцевих рад.

Ч. 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у п.1, пп. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч.1 ст. 3 цього Закону (в тому числі депутати місцевих рад) зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 року внесено зміни до Закону, а саме строк подання щорічної декларації особам, які подають таку декларацію вперше, продовжено до 1 травня 2017 року.

16.02.2017 року на засіданні Тетіївської міської ради Київської області міським головою протокольно повідомлено депутатів цієї ради щодо заповнення та подачі до 01.04.2017 року електронних декларацій. (а.с.16-17).

Із інформації Національного агентства з питань запобігання корупції від 08.08.2017 року (додаток 3) про послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_3 28.03.2017 року о 12:04год. розпочала сесію, заповнила та переглянула декілька розділів декларації та о 12:12год. закінчила сесію; 25.04.2017 року о 16:33год. розпочала сесію, заповнила та переглянула декілька розділів декларації, зберегла чернетку без підтвердження електронної системи та о 17:25год. закінчила сесію; 01.05.2017 року о 20:45год. розпочала сесію, заповнила та переглянула декілька розділів декларації, зберегла чернетку без підтвердження електронної системи та о 22:21год. натиснула кнопку «подати документ» і отримала повідомлення про подання документу підтвердженого електронним цифровим підписом «документ подано». (а.с.9-10).

Відповідно до ч.1ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязані з корупцією» вбачається, що субєктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3, маючи намір подати декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій, вчиняла всі необхідні дії для цього, що підтверджується додатком 3 послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». Умислу приховати будь-які відомості про себе, не заповнювати декларацію, в діях ОСОБА_3 судом не встановлено.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 254, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред'являють спеціальні вимоги.

Так, ст.256 КУпАП встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Аналогічні вимоги зазначені й у п.п.4,5,6,7 розділу ІІ Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції від 09.06.2016 № 5.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п."а" ч.3 ст.6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як встановлено в судовому засіданні, вказаних положень закону посадовими особами відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України дотримано не було.

В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження те, що ОСОБА_3 був вручений або надісланий поштою протокол про адміністративне правопорушення, що вона ознайомилася з його змістом. Будь-які пояснення у неї по суті протоколу відібрані не були. Не підтвердженим залишилось те, що ОСОБА_3 в присутності свідків відмовилася від підписання протоколу та дачі пояснень, оскільки свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7, вказані в протоколі, в судове засідання жодного разу не прибули, що викликає сумнів взагалі їх наявності.

Крім того, відповідно до протоколу № 71 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, він складений оперуповноваженим відділу протидії злочинам у галузях економіки, житлово-комунальному господарстві, аграрному секторі, лісовій галузі, сфері земельних відносин, інфраструктури та інтелектуальної власності УЗЕ в Київській області ДЗЕ Національної поліції України майором поліції ОСОБА_4 (а.с.1-7). Проте запис про відмову ОСОБА_3 від дачі пояснень та підпису незрозуміло на яких підставах вчинив оперуповноважений МРВ№ 2 УЗЕ в Київській області ДЗЕ НП України лейтенантом поліції ОСОБА_5 без будь-якого письмового доручення та відібрав пояснення від свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 невідомо за якою адресою, а час відмови зазначений з виправленням.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, оскільки її вина не підтверджена належними доказами, натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

А тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 172-6 ч.1, ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції»,

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_3, провадженням закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів через Тетіївський районний суд до Апеляційного суду Київської області.

Суддя : Т.П.Косович

Постанова набрала законної сили «___» ___________________20___р.

Строк предявлення постанови до виконання до «___» ________________20___р.