Справа № 428/855/18
Провадження №3/428/186/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Рудік Ю.Ю., за участю представника особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з взводу № 2 роти № 3 ОСОБА_2 в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не зазначено, працюючого: ПП «Сімейна Аптека», що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 176977 слідує, що ОСОБА_3 21.01.2018 року о 13-05 год. у Кремінському районі на 144 км +200м. а/дР-66, керуючи транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, здійснив рух через залізничний переїзд, коли був включений забороняючий червоний сигнал світлофора та звуковий сигнал.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, у звязку з чим, згідно ч.2 ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглядати адміністративну справу за його відсутності.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні, пояснив, що ОСОБА_3 ПДР не порушував, почав рух ТЗ після того, як відкрився шлагбаум та вимкнулась сигналізація світлофору та згас забороняючий сигнал світлофору, що підтверджується наданим відеозаписом та не спростовується наявними матеріалами.

Всебічно та обєктивно дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Частина 2 статті 123 КУпАП передбачає відповідальність за вїзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

У відповідності до п.8.7.6 ПДР для регулювання руху на залізничних переїздах використовуються світлофори з двома червоними сигналами або одним біло-місячним і двома червоними, які мають такі значення: а) миготливі червоні сигнали забороняють рух транспортних засобів через переїзд; б) миготливий біло-місячний сигнал показує, що сигналізація справна і не забороняє руху транспортних засобів.

На залізничних переїздах одночасно із заборонним сигналом світлофора може бути ввімкнено звуковий сигнал, який додатково інформує учасників дорожнього руху про заборону руху через переїзд.

Згідно до п. 20.2. Під'їжджаючи до переїзду, а також починаючи рух після зупинки перед ним, водій зобов'язаний керуватися вказівками і сигналами чергового по переїзду, положенням шлагбаума, світловою та звуковою сигналізацією, дорожніми знаками і дорожньою розміткою, а також переконатися в тому, що не наближається поїзд (локомотив, дрезина).

У відповідності до п.20.5 ПДР рух через переїзд забороняється, якщо: а) черговий по переїзду подає сигнал заборони руху - стоїть до водія грудьми або спиною з піднятим над головою жезлом (червоним ліхтарем чи прапорцем) або з витягнутими в сторони руками; б) шлагбаум опущений або почав опускатися; в) увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума; г) за переїздом утворився затор, який змусить водія зупинитися на переїзді; ґ) до переїзду в межах видимості наближається поїзд (локомотив, дрезина).

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_3, предметом розгляду даного провадження є в'їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.

В підтвердження обставини адміністративного правопорушення суду надано було протокол про адміністративне правопорушення серії БП № 176977 від 21.01.2018 року; письмові пояснення ОСОБА_3 в яких він провину не визнає. Також в підтвердження надано відеозаписи. Однак з наданих записі вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 здійснив в'їзд на залізничний переїзд вже після того було піднято шлагбаум. Працюючої звукової сигналізації, що забороняє переїзд на відео не чутно, роботу світлофору ідентифікувати також не має можливості. Крім того, з письмових пояснень свідка ОСОБА_4, а також наданого відеозапису опитування ОСОБА_4 слідує, що момент вїзду автомобіля під керуванням ОСОБА_3 на залізничний переїзд він не бачив, бачив, як автомобіль починав рух до переїзду, при працюючій звуковій та світловій сигналізації, а також те, що автомобіль перетинав залізно дорожні колії коли шлагбаум був піднятий, звукова сигналізація не працювала, а світлофор дозволяв рух, тобто на момент переїзду через залізничний переїзд жодних чинників, заборон, що не дозволяють вїзд та переїзд залізничних переїздів не було.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Факт, вїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 на залізничний переїзд коли рух через переїзд заборонений підтверджується лише протоколом про адміністративне правопорушення, який не може вважатися беззаперечним доказом вини, жодних інших доказів в беззаперечності яких немає підстав сумніватись, суду надано не було.

Отже, суду не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження порушення ОСОБА_3 п.20.5.в ПДР та скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що складання протоколу серії АП1 № 144976 про адміністративне правопорушення не відповідає принципам та вимогам ст.123 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення ОСОБА_3 не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_3 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_3 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_3 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 2 ст. 123, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.123 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник