Справа № 474/39/18
Провадження № 3/474/18/18
Справа № 474/40/18
Провадження № 3/474/19/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.02.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., розглянув за участю особи стосовно якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 матеріали, які надійшли від Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, гр. України, на утриманні якої знаходяться троє неповнолітніх дітей, непрацюючої, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. смт. Врадіївка Миколаївської області, раніше притягувалась до адміністративної відповідальності:

- 05.07.2017р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ст. 185 КУпАП - штраф 150 грн. 00 коп.,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, -

встановив:

02.01.2018р., близько 11 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1, перебуваючи в будівлі Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області під час прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення почала ображати грубою брутальною лайкою слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, в зв'язку з чим стосовно останньої складено протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 680264/1 від 02.01.2018р.

Крім того, до суду надійшов протокол серії АА № 680263/2 від 02.01.2018р., згідно якого 02.01.2018р., близько 11 год. 55 хв. гр. ОСОБА_1, перебуваючи біля будинку № 141 по вул. Героїв Врадіївщини, смт. Врадіївка Миколаївської області здійснила злісну непокору законним вимогам поліцейського СРПП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_3 щодо проїзду до райвідділу в зв'язку образою нею грубою брутальною лайкою слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2, при чому висловлювався на адресу працівників поліції грубою брутальною лайкою, погрожувала, на зауваження не реагувала. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якій роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП при обставинах вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, визнала повністю, щиро розкаялася.

Водночас, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП при обставинах вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, не визнала та пояснила, що після того як вона вийшла з приміщення Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївської області та перебувала на іншій стороні вулиці біля приміщення відділення ПАТ КБ ПриватБанк до неї під'їхали працівники поліції, які не представилися та почали говорити, щоб вона проїхала з ними до райвідділу, однак не повідомляли з якою метою це необхідно зробити. Після її відмови проїхати до райвідділу працівники поліції затримали її та наділи кайданки.

Також ОСОБА_4 зазначила, що права передбачені ст. 268 КУпАП їй зрозумілі, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, викликати інших свідків вона не бажає.

Потерпіла ОСОБА_2, якій роз'яснені судом положення ст. 269 КУпАП, пояснила суду, що працює слідчим Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, та що під час відбирання у ОСОБА_5 в приміщенні Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївської області заяви про зникнення її батька, остання ображала її грубою нецензурною лайкою. Потерпіла не була свідком подій, які стали підставою для складення стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, а тому не може нічого з приводу цього повідомити.

Свідок ОСОБА_6, якій роз'яснено судом положення ст. 272 КУпАП, надала свідчення, згідно яких ОСОБА_1 02.01.2018р. перебуваючи в приміщенні Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ображала слідчого Сороку Г.С. нецензурною лайкою. Свідок не була присутня при подіях, які стали підставою для складення стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, а тому не може нічого з приводу цього повідомити.

Статтею 173 КУпАП, передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у дрібному хуліганстві, тобто нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіпляння до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, які тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Статтею 185 КУпАП, передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку, які тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п'ятнадцяти діб.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщоособа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що інцидент зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення складений за ст. 173 КУпАП стався в приміщенні Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, при цьому, ОСОБА_1 висловлювався на адресу слідчого Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 грубою брутальною лайкою, чим порушила громадський порядок та спокій громадян.

Таким чином, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, який зафіксований в протоколі серії АА № 680264/1 від 02.01.2018р., що підтверджується поясненнями ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_7, показаннями свідка ОСОБА_8 наданими в судовому засіданні, рапортами начальника СРПП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_9, поліцейського СРПП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_3, старшого інспектора-чергового Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_10, письмовими поясненнями ОСОБА_11 від 02.01.2018р.

При призначенні адміністративного стягнення враховуючи особу правопорушниці, яка посередньо характеризується по місцю проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, наявність обставини, яка пом'якшує відповідальність - щире каяття, та обставини, яка обтяжує відповідальність - вчинення повторно протягом року однорідного правопорушення, та з урахуванням встановленого вважаю доцільним застосувати по відношенню до правопорушниці з метою її виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу мінімальної межі, передбачене санкцією ст. 173 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь держави.

Щодо адміністративного правопорушення за ст. 185 КУпАП, яке згідно протоколу серії АА № 680263/2 від 02.01.2017р. вчинене ОСОБА_1 відразу після вчинення дрібного хуліганства і полягало у невиконанні останньою законної вимоги працівника поліції щодо слідування до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області для складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП, слід зазначити наступне.

На підтвердження зафіксованих в протоколі обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, Врадіївським ВП ГУНП в Миколаївській області надано до суду рапорти начальника СРПП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_9, поліцейського СРПП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції ОСОБА_3, тобто поліцейського, який безпосередньо складав протокол і вимоги якого не були виконані, та його безпосереднього керівника.

Водночас, ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції не представилися, не пояснили причину необхідності проїзду до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області та після відмови проїхали до райвідділу затримали її та наділи на неї кайданки, тобто ОСОБА_1 фактично стверджує про відсутність законної вимоги працівника поліції, яку вона нібито не виконала.

При чому слід зазначити, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі фактично не вказано суть адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки в останньому не зазначено, в чому полягала законність вимоги працівниками поліції, а саме: чи представився представник поліції, чи повідомив мету з якою ОСОБА_5 необхідно проїхати до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Бочаров проти України (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі ОСОБА_5 де Рібермон проти Франції Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Таким чином вважаю, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

Оскільки в судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, вказаних подій не підтвердила, її пояснення різняться з фактами зафіксованими в протоколі та рапортах працівників поліції, встановити інших свідків цієї події суд самостійно позбавлений можливості, суду надані матеріали з яких неможливо поза розумним сумнівом встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а відтак вказане є підставою для закриття провадження по справі.

З огляду на викладене, за відсутності інших об'єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапортах поліцейських, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

З урахування вищенаведеного, згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад і подія адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 36, 40-1, 173, 185, 221, 247, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП і призначити їй адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (Врадіївський УК/Врадіївський район , код класифікації доходів 21081100 р/р 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ у Миколаївській області МФО банку отримувача 826013) у розмірі 3 (три) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 51 (п'ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (Державний Врадіївський район 22030001, код отримувача 38029445, розрахунок отримувача 0131, банк отримувача ГУ ДКСУ в Миколаївській області, МФО банку отримувача 826013, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 00 коп.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити у зв'язку із відсутню складу і події адміністративного правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Строк для добровільної сплати штрафу правопорушнику встановлено до 15.03.2018р. включно.

Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол