АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/392/18Суддя 1 інстанції Колочко О. В.
Номер провадження 33/774/84/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 170,00 грн., та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

За участю:

Правопорушника - ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 170,00 грн .

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 10 січня 2018 року о 21-24 години за адресою: АДРЕСА_1 висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу матері ОСОБА_3 та побив двері, чим вчинив насильство в сім'ї психологічного характеру, тим самим вчинив правопорушення передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 22 лютого 2018 року подав апеляційну скаргу.

В поданій апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанову суду першої інстанції не відповідає закону, матеріалам та обставинам справи.

ОСОБА_2 зазначає про те, що судом не були взяті до уваги його пояснення, а саме те, що 10 січня 2018 року його матір у стані алкогольного сп'яніння та неадекватної поведінки, впродовж дня провокувала скандал, висловлювалась до нього грубою нецензурною лайкою.

Окрім того, вказує на те, що його матір ОСОБА_3 була у попередній змові з його сестрою ОСОБА_4 в корисних цілях, методами маніпулювання, підбурювання, брехнею вирішили позбавити його. житла, у зв'язку з чим сфабрикували проти нього адміністративне правопорушення, зробивши його винним.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги, підтвердив доводи викладені в ній та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши сторін судового засідання, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції були дотримані

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 - 2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 401337 від 17.01.2018, (а.с. 1), письмовими поясненнями ОСОБА_2, в яких він вказав, що між ним та матір'ю виникла суперечка, ОСОБА_2 видавив двері її кімнати, забрав картину, після чого пішов з квартири (а.с. 6), письмовими поясненнями та заявою ОСОБА_3 (а.с. 4 - 5), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 7), поясненнями ОСОБА_2 наданими ним в судовому засіданні, в яких він не заперечував факт сварки з матір'ю, побиття дверей, однак вказав, що на адресу матері не висловлювався нецензурною лайкою.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 17 січня 2018 року.

Оскільки, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, настає за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильства в сім`ї, в діях ОСОБА_2 є склад даного адміністративного правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, в суді першої інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що між ним та матір'ю була сварка, в ході якої він без згоди матері, вибив двері в її кімнату, та забрав картину, яку він раніше подарував матері, однак він не висловлювався до матері нецензурними словами.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги вищевказані пояснення, та ідентичні доводи, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_2, оскільки факт висловлення нецензурною лайкою з боку ОСОБА_2 до матері знайшли свого підтвердження, доказами, які містяться в матеріалах справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростували правильність висновків суду першої інстанції щодо визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, апеляційна скарга не містить.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд, врахувавши конкретні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, прийшов до вірного висновку про застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з стягненням судового збору, що є домірним скоєному та відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить висновку, що всі обставини справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції були досліджені всебічно, повно та об'єктивно, висновки суду ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону, підстав для скасування вказаної постанови апеляційний суд не вбачає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу на користь держави в суммі 170, 00 (сто сімдесят гривень 00 копійок) та стягнення судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун