Справа №295/2518/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Комнацький О.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №7.6-37/12/2018/11077 від 22.02.2018, ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила, що дійсно не сплачує аліменти за рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 14.03.2016 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Стаття 183-1 КУпАП передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 №2234-19, яким в дію введено статтю 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, набув чинності 06.02.2018.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 визначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідальність можлива лише за наявності в законі чи іншому нормативно-правовому акті визначення правопорушення, за яке така юридична відповідальність особи передбачена, і яка може реалізовуватись у формі примусу зі сторони уповноваженого державою органу.

У розрахунку заборгованості, наданому державним виконавцем до протоколу, зазначено суми заборгованості з аліментів, яка виникла у період із січня 2016 року по січень 2018 року, тобто до набрання статтею 183-1 КУпАП чинності, коли Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачав відповідальності за вчинення таких дій.

За таких обставин, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283 , 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.