П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.02.2018 м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М. розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 03.04.2017 о 09:15 год. у м. Львові, по вул. В. Великого, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виїжджаючи з прилеглої території не надав дорогу т/з Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, чим допустив зіткнення з автобусом Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2, в результаті чого обоє транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №163046 від 03.04.2017 року.

Своїми діями водій автомобіля НОМЕР_1 порушив вимоги пп. 10.2ПДР та ст. 124 КУпАП.

Потерпілим у вищевказаному ДТП визначено ОСОБА_2 водія т/з Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав . Зазначив, що перед виїздом з прилеглої території на головну дорогу вул. ОСОБА_3, він здійснив зупинку свого транспортного засобу, щоб переконатися у безпечності маневру, а саме у тому, що крайня права смуга є вільною. Більше того, ОСОБА_1 зауважив, що бачив автобус Електрон, який рухався в крайній лівій смузі, та, на той момент, не створював жодних перешкод для руху. При здійсненні початку маневру, а саме виїзду автомобіля НОМЕР_1 на пів корпусу у крайню праву смугу, ОСОБА_1 побачив, як вищевказаний автобус, перетнувши вузьку суцільну лінію, різко перестроївся у крайній правий ряд. Таку різку зміну маневру водій автомобіля НОМЕР_1 передбачити не міг та почав різко гальмувати, спостерігаючи як автобус, внаслідок зміни траєкторії руху, починаючи від закінчення середніх дверей, наносить пошкодження автомобілю своїм корпусом. Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що водія т/з Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2. вїхав у задню частину корпуса, яка повністю деформована.

В судовому засіданні потерпілий, ОСОБА_2, наголосив на тому, що винуватцем ДТП є саме водій автомобіля НОМЕР_1, який ударив автобус електрон у правий бік.

В судовому засіданні також надав свої пояснення експерт Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_4, щодо висновку судової автотехнічної експертизи за матеріалами адміністративної справи №465/1979/17. Останній зазначив про те, що при наданих матеріалах справи, водій автобуса Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 рухався по двох смугах, займаючи більшою частиною ліву смугу та меншою частиною - праву, перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.1 «Вузька суцільна лінія». Отже, саме водій автобуса Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 своїми діями призвів до вчинення вищевказаного ДТП, що також підтверджується характерними пошкодженнями транспортних засобів, а також їх кінцевим розташуванням після зіткнення.

Потерпілий, ОСОБА_2 погодився з тим, що він рухався у правій смузі, але невеликою частиною транспортного засобу, однак заперечив щодо того, що саме він є винуватцем ДТП.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши всі матеріали справи, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БР №163046 від 03.04.2017 року, схему місця ДТП, пояснення учасників ДТП, висновком судової авто технічної експертизи № 2631, та беручи до уваги пояснення експерта ОСОБА_4, суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.2 ПДР, України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Відповідно до ПДР, дорожня розмітка 1.1. (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати заборонено.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці правила.

Відповідно до п.1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його ОСОБА_3 палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам

Судом встановлено, що дійсно, водій автобуса Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 рухався по двох смугах, займаючи більшою частиною ліву смугу та меншою частиною - праву, перетнувши при цьому дорожню розмітку 1.1 «Вузька суцільна лінія». Отже, саме водій автобуса Електрон А 18501 д.н.з. НОМЕР_2 своїми діями призвів до вчинення вищевказаного ДТП, що також підтверджується характерними пошкодженнями транспортних засобів, а також їх кінцевим розташуванням після зіткнення. В свою чергу, водій автомобіля AUDI A6 д.н.з. ВС3803СКпереокнавшись у безпечності маневру, а саме повороту праворуч у крайню праву смугу, не мав можливості уникнути ДТП та передбачити такий розвиток подій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у адміністративній справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 283-285, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.