Справа № 127/2774/18
Провадження № 3/127/902/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: м.Вінниця. вул. Маяковського, 117, за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 03.02.2018 року о 15:00 год. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки "Honda Civic", д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що на момент зупинки поліцейськими ТЗ в стані наркотичного спяніння не перебував, відмову у проходження огляду на стан спяніння тим, що поспішав у справах. Подав довідку КЗ «ВОНД «Соціотерапія» про відсутність у нього станом 03.02.2018 року стану спяніння, у звязку з чим просив закрити провадження у справі.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи, враховуючи:

п. 2.5.Правил дорожнього руху, згідно якого водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин;

п. 4 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. - ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №233615 від 03.02.2018 року, письмовими поясненнями свідків, довідкою складеною поліцією, рапортом поліцейського, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

При цьому, суд критично оцінює та ставиться до пояснень ОСОБА_1 та вважає їх намаганням останнього уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Суд не приймає до уваги надану ОСОБА_1 довідку на підтвердження заперечень зважаючи на встановлений законом порядок проходження огляду у закладі охорони здоровя, в т.ч. строків його проведення з моменту виявлення, та порядок оформлення його результатів.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками наркотичного спяніння та відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, суд враховує, що ОСОБА_1 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.33, ч. 1 ст.130,280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя