3/134/80/2018 Справа №: 134/157/18
П О С Т А Н О В А

26 березня 2018 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницької області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. вулиця Кармелюка, 12, Крижопільського району, Вінницької області, не працюючого, не одруженого.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності .

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

01.02.2018 о 21:00 год в с. Дахталія по вул. Шевченка, Крижопільського району, Вінницької області водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2, який проживає в с. Дахталія та керував транспортним засобом ВАЗ 2101 д/н Е -44-53 ВІ в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що дійсно він у той день вживав алкоголь, однак не передавав право керування водієві, який знаходився в стані алкогольного спяніння. Також, повідомив, що коли підїхали працівники поліції транспортний засіб не рухався.

Вислухавши правопорушника, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, для настання відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за передачу керування особі, що перебуває у стані сп"яніння, необхідною є наявність таких обставин: 1) особа, якій передано керування автомобілем, перебуває у стані сп"яніння, і це є явним, очевидним; 2) власнику автомобіля достовірно відомо, що він передає керування особі, яка перебуває у стані сп"яніння, однак незважаючи на цю обставину, відбувається передача керування транспортним засобом.

З п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (ч. 1 ст. 130 КУпАП), настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Також, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за № 1408/27853 затвердженої МЮ України від 10 листопада 2015 р. та вимог норм КУпАП.

У протоколі серії БД № 366342 від 01.02.2018 складеному відносно ОСОБА_1 свідки правопорушення не зазначені.

Згідно вимог п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою, а до протоколу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

При таких обставинах, як у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 366342 від 01.02.2018, та в матеріалах справи про адміністративне правопорушення загалом, відсутні жодні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 передав право керування в стані алкогольного спяніння іншому водієві.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції. Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року). ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»). Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості. Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства охорони здоровя України «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) медичних виробів та внесення змін у реєстраційні матеріали» від 10.02.2010р. № 95 відповідно до Порядку державної реєстрації медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497, на підставі висновків експертизи (випробувань) та рекомендацій Науково-експертної ради з питань державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України (протокол від 29.01.2010 № 1), було зокрема перереєстровано та внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення медичні вироби згідно з переліком (додаток 2).

Пункт 33 додатку № 2 до вказаного наказу містить відомості про перереєстрований медичний виріб: «Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, 7410 Alcotest 6510 Alcotest 6810», номер свідоцтва 7261/2007, із зазначенням реєстраційної процедури: перереєстрація на 5 років, у зв'язку з закінченням терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію та зміною назви виробу.

Тобто, термін придатності зокрема приладу електродіагностичного Drager Alcotest 6810 був встановлений до 10.02.2015 р.

Більш того, відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоровя України (http://portal.diklz.gov.ua/PublicSite/PUB/VMDetail.aspx?id=6522284), технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, згідно з Наказом від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо приладу електродіагностичного «Drager Alcotest 6810», згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було дійсне до 10.02.2015.

З наведеного вбачається, що огляд на стан спяніння було проведено поліцейськими спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest 6810», який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан спяніння.

Відповідно до п.22. Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також відповідно до листа від 18.01.2018 № 45 Міністерства охорони здоровя України, Українського медичного центру сертифікації, газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» єзасобами вимірювальної техніхники медичного призначення та потребують внесення у Державний реєстр ЗВТ, а також регулярної провірки.

Встановлений інтервал між калібруванням у 6 місяців, що підтверджується інструкцією по експлуатації приладу «Drager Alcotest 6810», згідно якої перевірка калібровки даного приладу проводиться кожні шість місяців. Відповідно до наданого працівниками поліції копії свідоцтва № 12-01/793 про повірку законодавчо регулюваного засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор алкотестер Драгер 6810 пройшов провірку 21.02.2017 та результати провірки чинні до 21.02.2018, що свідчить про те, що вимоги інструкції даного приладу не дотриманні.

Отже, суд приходить до висновку про те, що огляд на стан спяніння стосовно ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції, а результати застосування технічного пристрою «Drager Alcotest 6810» №ARBL-0942, долучені до матеріалів справи, є недопустимим доказом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП згідно зі ст. 247 КУпАП України підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуюсь ч. 1 ст.130, 247 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: