АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/129/18 Справа № 708/60/18 Головуючий по 1 інстанції Івахненко О. Г.
Категорія:ст. 173 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_4 на постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року відносно ОСОБА_3 закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В постанові суд вказав, що в матеріалах справи відсутні відомості про порушення громадського порядку та спокою громадян ОСОБА_3 Суперечка між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпіла ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року та ухвалити нову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Указує, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, у зв'язку з порушеннями судом першої інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ґрунтується на неповно з'ясованих обставинах та належним чином не мотивований.

Зазначає, що вона не мала можливості дати пояснення щодо обставин вчинення цього адміністративного правопорушення та долучити до матеріалів справи відеозапис вчинення ОСОБА_3 протиправних дій, оскільки не була повідомлена про час та місце розгляду справи місцевим судом, чим порушено її конституційне право на захист своїх інтересів, як особи, щодо якої було вчинене адмінстративне правопорушення.

Вказує, що зафіксовані на відеозапису обставини подій повністю підтверджують факт вчиненення ОСОБА_3 протиправних дій, зокрема, на відеозапису чітко видно удар в обличчя, який їй заподіяла ОСОБА_3

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала з мотивів, які в ній наведені, та просила скасувати постанову суду першої інстанції і визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173 КУпАП.

Пояснила, що вона їхала в автобусі разом зі своєю матір'ю та дитиною, щоб відвести дитину до лікаря. В цей час у м. Чигирин на перехресті вулиць Хмельницького та Гетьманської відбувалася акція протесту з перекриттям дороги. Оскільки дитину треба було терміново доправити до лікаря, вона вийшла з зупиненого автобуса й почала просити учасників акції пропустити його. Окремі з них відреагували нервово, почали сперечатися. В ході цього молода дівчина, з якою вона раніше ніколи не зустрічалася, ударила її рукою в обличчя. Вказує, що це була присутня в залі суду ОСОБА_3

ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи постанову суду першої інстанції законною та обгрунтованою. Вказала, що дійсно в ході суперечки відштовхнула ОСОБА_4 від себе, однак не вбачає у цьому складу правопорушення. Підтвердила, що з ОСОБА_4 раніше ніколи не зустрічалася.

В судовому засіданні був переглянутий відеофайл, наданий апелянтом, на якому з різних ракурсів зафіксовані наступні події. В світлий час доби неподалік від зупиненого автобуса перебуває скупчення з кількох десятків людей. Серед них є декілька працівників поліції. Зрозуміло, що відбувається акція з перекриття дороги, наслідком якої є суперечка між учасниками акції і пасажирами автобуса, який не може проїхати. Серед людей знаходяться обвинувачена і потерпіла, які сперечаються між собою та з іншими людьми, висловлюються на підвищених тонах. Один з працівників поліції намагається зняти напругу, ставши поміж ними двома та іншими присутніми, заспокоюючи людей. Несподівано ОСОБА_3, дотягнувшись своєю рукою через руку працівника поліції, якою той намагався відтіснити ОСОБА_4 від епіцентру подій, різко штовхає долонею в обличчя останню. Голова потерпілої від цього різко відхиляється назад, однак видимих ушкоджень потерпілій це не завдає.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, у якості дрібного хуліганства визнається нецензурна лайка у громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, щодо ОСОБА_3, суд першої інстанції указаних вище вимог в повному обсязі не дотримався.

Зокрема, в судове засідання не була запрошена особа, стосовно якої були вчинені поставлені у вину обвинувачені дії, ОСОБА_4 Це позбавило суд першої інстанції можливості об'єктивно оцінити обставини, що мають значення для справи, в ході відкритого і змагального процесу. Крім цього, в оскаржуваній постанові місцевого суду повністю відсутній будь-який аналіз наявних доказів, зокрема пояснень окремих осіб.

За таких умов осаржувана постанова не може залишатися чинною і підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови по суті справи на грунті детального і ретельного дослідження усіх наданих суду доказів й позицій обох сторін.

Зі змісту переглянутого судом апеляційної інстанції відеофайлу, наданого апелянтом, суддя апеляційного суду встановив наступне. 12 січня 2018 року близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_3, перебуваючи у громадському місці на перехресті вулиць Богдана Хмельницького та Гетьманської у м. Чигирин Черкаської області, з хуліганських мотивів в ході суперечки у присутності інших людей та працівників поліції, умисно штовхнула потерпілу ОСОБА_4 долонею руки в обличчя.

Суддя апеляційного суду вбачає, що на думку будь-якої розсудливої і поміркованої людини такий вчинок є принизливим для того, проти кого він здійснюється. При цьому суддя апеляційного суду бере до уваги, що цей вчинок здійснюється у громадському місці (перехрестя вулиць), у світлу пору добу й у присутності кількох десятків інших людей. На зухвалість цього вчинку також вказує те, що це було вчинено в присутності і на очах працівника поліції, який, виконуючи свій обов'язок по охороні громадського порядку, намагався заспокоїти ситуацію. Крім цього, на те, що мотив вчинення цього діяння ОСОБА_3 є саме хуліганським, а не мотивом особистої неприязні, про що вказав місцевий суд, вказує те, що обвинувачена і потерпіла до цього інциденту не були знайомі між собою, що вони обидві підтвердили у судовому засіданні.

Тому суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. Зокрема, об'єктивну сторону цього правопорушення становлять не лише конкретні дії, указані в диспозиції цієї статті, але й інші подібні їм дії, що порушують громадський порядок.

Суддя апеляційного суду вбачає, що явно умисний і зухвалий поштовх долонею руки в обличчя іншої людини, вчинений привселюдно у громадському місці й на очах у працівника поліції, однозначно є дією, що порушує громадський порядок, й утворює об'єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Тому, на думку судді апеляційного суду, ОСОБА_3 має бути визнана винною у вчиненні цього правопорушеня, й до неї має бути застосоване стягнення у виді штрафу в межах санкції вказаної статті КУпАП. При цьому суддя враховує молодий вік обвинуваченої, наявність у неї двох малолітніх дітей. Крім цього, відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, з обвинуваченої має бути стягнута на користь держави сума судового збору.

Тому, керуючись ст. 173, 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накласти на неї стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко