ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1248/18
Провадження № 3/210/685/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду 20.03.2018 надійшла дана справа.

Відповідно до ст.. ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, провівши підготовку до її розгляду встановив наступне.

Статтею 256 КУпАП, регламентовано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 067016 від 10.03.2018 року вбачається, що 09 березня 2018 року близько 19 години 00 хвилин за адресою місто Кривий Ріг, по вулиці Академіка Малахова, будинок 03 громадянка ОСОБА_3 знаходячись у громадському місці у пяному вигляді, висловлювалась нецензурною лайкою у бік працівників поліції на зауваження не реагувала, хапалась за формений одяг. На законні вимоги працівників поліції припинити правопорушення не реагувала, боді камера АЕ 00191, 001449.

Відповідно до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

У той же час, згідно ст. 185 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Тобто, системний аналіз КУпАП з урахуванням позиці ВСУ висловленої в узагальненні «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185-185-2 КпАП)» слідує, що дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги поліцейського, саме законної, адже його вимоги та розпорядження - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, - мають бути законодавчо обґрунтовані, зокрема, про перебування його при виконанні службових обов'язків мають свідчити установлена форма одягу, нагрудний знак, а також пред'явлене відповідне посвідчення, у зв'язку з чим у протоколі про адміністративне правопорушення повинні бути відображені які саме законні вимоги були висунуті поліцейським, дані про те, що він знаходився при виконанні службових обовязків.

Однак, у даному випадку, протокол вказаним вимогам не відповідає, оскільки не містить взагалі викладеної суті правопорушення з урахуванням вищезазначених обставин, адже з нього не можливо встановити, що слугувало передумовою висунення вимоги. Дана обставина позбавляє суд можливості при розгляді справи по суті, як встановити ПІБ цієї особи, так і викликати її до суду з метою встановлення обєктивно істини у справі та урахування її особистих пояснень з даного питання, адже у світлі статті 280 КУпАП орган при розгляді справи зобовязаний серед іншого з»ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення з урахуванням диспозиції статті 185 вказаного Кодексу.

Відсутність в матеріалах справи будь-яких даних про ідентифікацію поліцейського, який висував певні вимоги до особи, того дня перебував при виконанні ним службових обов'язків, прямо суперечить ст. 256 КУпАП та не кореспондується з постановою Голови Верховного Суду України від 23 серпня 2005, якою скасовано постанову Дніпровського районного суду м. Херсона від 28 березня 2005 щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а справу направлено на новий судовий розгляд, оскільки із адміністративних матеріалів не можна зробити однозначного висновку щодо неправомірності поведінки особи та законності дій працівника міліції.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у звязку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У звязку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікацію діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ також встановив порушення ч.3 ст.6 Конвенції, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення уточнив в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у даній ситуації вище встановлена судом невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП може призвести до позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності можливості належної підготовки до захисту, а уточнення фабули викладеного у протоколі правопорушенні під час розгляду справи по суті призведе до порушення аналогічного характеру.

За таких умов, на думку суду, на даному етапі, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_3 за ст. 185 КУпАП є сумнівною. Даний факт є неприйнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25); позбавляє суд змоги встановити на виконання положень ст. 283 КУпАП самі обставини скоєння правопорушення, а саме його, час, місце та інші обставини, призводить до ігнорування прав особи, яку притягають до відповідальності, оскільки позбавляє її права бути поінформованою про характер і причини притягнення до адміністративної відповідальності, не дає змоги підготуватися до свого захисту (враховуючи некоректно викладену суть правопорушення без ідентифікації ключових деталей вчинення імовірного діяння) гарантованого підпунктом "b" п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

З постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року випливає, що спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, є неприйнятним, у зв'язку з чим практика повернення протоколів про адміністративні правопорушення, які складені без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення є правильною.

З урахуванням викладеного, суд позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, зокрема встановити достовірно суть правопорушення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Окрім цього, відповідно до п. 2 Положення про Національну поліцію, затвердженого Постановою Кабінет Міністрів України від 28 жовтня 2015 р. № 877, Національна поліція у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п. 4 вказаного вище положення, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

Відповідно до Положення про патрульну службу МВС, затвердженого Наказом МВС України від 02.07.2015р. № 796, у своїй діяльності працівники патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України керуються законодавством України. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ, патрульна служба припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; у випадках та в спосіб, передбачені законодавством, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників. У випадках, визначених законодавством, здійснює затримання особи та її доставлення, а також застосовує інші заходи забезпечення провадження відповідно до законодавства.

Крім того, в порушення вимог ст..ст.. 178, 260, 261, 268, 277, 277-2 КУпАП, які є обовязковими для виконання працівниками Національної поліції, обов'язкову присутність ОСОБА_3 працівниками органу внутрішніх справ (Національної поліції) для розгляду справи не забезпечено, приводу не піддано.

Ніякими законодавчими актами працівники Національної поліції не звільнені від виконання вимог даних норм закону (КУпАП), які вказаними особами не виконані.

Для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справи та виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення ст. 260 КУпАП передбачені заходи забезпечення, які провадяться органом внутрішніх справ. Без здійснення таких розгляд даної справи є неможливим. Зокрема, вказана стаття передбачає, що заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюються органом внутрішніх справ (Національною поліцією) крім іншого, для забезпечення своєчасного та правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення.

Порядок застосування такого заходу забезпечення провадження в справах про адміністративні правопорушення як адміністративне затримання, регламентовано ст. 261 КУпАП.

На обов'язковість явки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до органу, який вирішує справи, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 268 КУпАП, також звертає увагу Пленум ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в постанові № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами, цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення».

Крім цього, Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст.256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

Крім того, у зв'язку 1- денним строком розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, суд не має можливості своєчасно повідомити вказану особу про дату і місце її розгляду, відповідно до вимог ч. 2 ст. 277-2 КУпАП.

Санкцією інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, серед іншого, передбачено такий вид адміністративного стягнення як адміністративний арешт, суть якого полягає у фактичному позбавленні волі шляхом тримання винних осіб під вартою в місцях, що їх визначають органи внутрішніх справ (ст. 327 КУпАП).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема із рішення «Гурепка проти України», "Надточій проти України", суд вважає, що зазначений адміністративний матеріал підпадає під дію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до п.1 ст.6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що складення та оформлення даного протоколу виконано не належним чином, а вказані вище недоліки та неповнота не можуть бути усунені в суді, вважаю необхідним повернути протокол для дооформлення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року, ст.ст. 1, 6, 7, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про притягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті ОСОБА_1 для належного дооформлення.

Постанова, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015 року в справі № 2-рп/2015, оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Ступак