П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника Даниленко Т.В.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 26 листопада 2017 року в 19 год. 35 хв. керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Драйзера в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, оскільки йому ніхто і не пропонував їхати до лікаря, щоб пройти огляд на стан сп'яніння.

Апелянт зазначає, що інспектор поліції пропонував йому пройти огляд на місці, проте він відмовився, бо дуже поспішав. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що інспектор не роз'яснив йому про його право пройти огляд в медичному закладі.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що суд, розглядаючи справу щодо нього, порушив принципи повноти та об'єктивності судового розгляду, а тому вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Даниленко Т.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На думку апеляційного суду, цих вимог закону суд першої інстанції дотримався в повній мірі.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_2 зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону з тих підстав, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 108995 від 26 листопада 2017 року (а.с. 1), в ньому наявні всі відомості, передбачені вищевказаною нормою закону. Зокрема, викладений зміст правопорушення, а саме відмова водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Крім того, в протоколі містяться пояснення ОСОБА_2, де він зазначив «не згоден», проте не вказав підстави відмови від проходження огляду. Більше того, будь - яких зауважень стосовно того, що поліцейський не запропонував їхати до медичної установи для проведення огляду він також не зазначив.

Вказані в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння не тільки за допомогою технічного приладу «Драгер», але й медичного огляду у лікаря нарколога.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та пояснює це тим, що він не вживав наркотичних засобів. На підтвердження своїх доводів надав сертифікат медичного закладу «Медстрахсервіс» від 26 листопада 2017 року про проходження ним профілактичного наркогологінчого огляду, відповідно до якого ОСОБА_2 не перебував в стані наркотичного сп'яніння.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.5. ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані сп'яніння.

За клопотанням ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_6, який повідомив, що 26 листопада 2017 року їхав в автомобілі з ОСОБА_2 Після чого працівники патрульної поліції їх зупинили та запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння, проте останній відмовився, оскільки вони поспішали додому. Свідок зазначив, що інспектор не пропонував ОСОБА_2 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп'яніння.

Апеляційний суд не приймає показання свідка ОСОБА_6 як доказ невинуватості ОСОБА_2, оскільки він фактично підтвердив відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 надав письмові пояснення свідка ОСОБА_5, відповідно до яких він був зупинений працівниками поліції для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та йому запропонували підсипати пояснення. Свідок зазначає, що з текстом пояснень не ознайомлювався і не читав, свідком розмови інспектора поліції з ОСОБА_2 не був.

В той же час, апеляційний суд зазначає, що відповідно до письмових пояснень, які містяться в матеріалах провадження (а.с. 3), свідок ОСОБА_5 підписав пояснення, надані ним інспектору поліції та не висловив жодних заперечень.

Судом оцінюються докази в сукупності та в разі достатності і взаємозв'язку приймається рішення про доведеність вини особи, чи протилежне.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що інспектор поліції не запропонував йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду, відтак, на його думку, процедура проходження огляду на стан сп'яніння була порушена.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта є непереконливими, оскільки відповідно до пояснень ОСОБА_2, які він надав в суді апеляційної інстанції, останній пояснив, що відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у зв'язку з тим, що поспішав додому.

З огляду на викладене,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови суду та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 28 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун