Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 33/778/177/18 Головуючий в 1-й інстанції - Дацюк О.І.
Єдиний унікальний № 336/7470/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Фомін В.А., за участю захисника ОСОБА_2 - адвоката Габуєва Г.Ю., потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - адвоката Габуєва Г.Ю. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2018 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягнуто ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, який проживає у АДРЕСА_1, із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Як зазначено в постанові, 19 грудня 2017 року о 07.24 годині ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом КІА Cerato, реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Набережна магістраль в районі перехрестя з вул. Українською у м. Запоріжжя, рухався по зустрічній смузі руху, змінив напрямок руху, не впевнившись у безпеці такого маневру, та скоїв зіткнення з автомобілем Toyota Prius, реєстраційний номер 11 3281, під керуванням ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі були пошкоджені.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується із постановою районного суду, оскільки вважає, що вона ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Так, суд дійшов висновку, що водій ОСОБА_2 допустив порушення правил дорожнього руху, а саме п.11.3 та 10.1, та саме його дії перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою. Однак, об'єктивна сторона, встановлена судом, не відповідає об'єктивній стороні, встановленій працівником поліції під час складання протоколу. Так, відповідно до змісту постанови, суд зробив висновок, що на перехресті вул. Набережна магістраль з вул. Українською, назустріч автомобілю КІА Cerato виїхав автомобіль Toyota Prius. При цьому, поза увагою суду залишилось те, що автомобіль Toyota Prius здійснив такий виїзд із порушенням правил дорожнього руху, зокрема п.10.1, адже такий маневр та положення на дорозі цього транспортного засобу очевидно перекриває рух усім учасникам руху у попутному напрямку. Посилання суду на порушення водієм ОСОБА_2 п.11.3 ПДР зроблено без врахування дійсної дорожньої обстановки. Судом, попри пояснення водія ОСОБА_4 не взято до уваги, що цей водій виконував покладені на нього обов'язки, встановлені Законом України «Про національну поліцію» та здійснював примусову зупинку. При цьому, суд не встановлював правові підстави для вчинення таких заходів. Судом не надано правової оцінки способу, використаному працівником поліції на предмет його відповідності, адекватності обставинам. Перекривши дві смуги руху, водій Toyota Prius порушив п.10.1 ПДР та свідомо вчинив зіткнення із автомобілем КІА Cerato для його зупинки. Отже, вини у зіткненні у водія КІА Cerato немає. За відсутності чітко встановленої об'єктивної сторони правопорушення, притягнення особи до відповідальності не допускається. Крім того, попри усі заперечення сторони захисту щодо грубих порушень при складанні схеми ДТП та протоколу, суд такі заперечення у постанові не спростував, правову оцінку їм не надавав. Вказує, що особа, яка склала схему ДТП, не складала протокол про адміністративне правопорушення, а особа, що склала протокол, не досліджувала схему ДТП, що об'єктивно унеможливлює складання протоколу щодо будь-якої особи та використання його як доказ у справі. Суду не надано жодних доказів того, що протокол серії БР №081920 та схема складені посадовою особою і, що ця посадова особа кимось була уповноважена на такі дії. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у кабінеті № 118, а не на місці ДТП. Схему ДТП взагалі не надано для підпису ОСОБА_2, про що свідчить відсутність його підпису на ній. Схема складалась без участі водія ОСОБА_2 У схемі не зазначено, до якого протоколу вона додається. З'ясувати особу, яка її складала та креслила не видається можливим внаслідок нерозбірливого почерку. Також схема не містить жодних свідків, містить пусті (не закреслені) графи, недопустимі скорочення, що взагалі позбавляє можливості встановити обставини. У схемі відсутні: сталі орієнтири, їх позначення, сліди; позначення розміщення транспортних засобів. Зі схеми вбачається, що ДТП сталося на перехресті вул. Набережна магістраль біля опори (нерозбірливо) №36. Хрестиком позначене місце зіткнення транспортних засобів, однак їх розташування взагалі не зазначено. Це є центральною обставиною у справі, однак зазначені обставини не відображено ані у протоколі, ані у схемі ДТП. У зв'язку з цим, вважає, що твердження інспектора про допущене зіткнення перед зміною напрямку руху є бездоказовим. Вважає, що протокол та інші матеріали складені неправильно з огляду на викладені очевидні порушення, тому суд мав направити матеріали на доопрацювання, відтак відмова у задоволенні клопотання є необґрунтованою. Крім того, суд, встановивши відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин, застосував санкцію у вигляді позбавлення прав водія на 1 рік, що є максимальною. При цьому, судом не надано належної оцінки доказам, наданим захисником та залученим до матеріалів справи. Зокрема, те, що ОСОБА_2 є учасником бойових дій, призваний на військову службу державою, брав участь у проведенні антитерористичної операції. Саме після таких тяжких життєвих обставин, перенесених моральних потрясінь, стан здоров'я ОСОБА_2 погіршився та він був госпіталізований до обласної клінічної психіатричної лікарні. На теперішній час ОСОБА_2 виписаний у зв'язку з покращенням стану. Саме про такий стан ОСОБА_2 повідомляли усі свідки, допитані під час розгляду справи. Тому, вважає, що суд мав врахувати такі обставини та визнати їх як пом'якшуючі.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду першої інстанції.

Заслухавши в судовому засіданні адвоката Габуєва Г.Ю., який не ставив під сумнів порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху та просив зменшити захід стягнення, потерпілого ОСОБА_4, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав постанову районного суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_2 - адвоката Габуєва Г.Ю. задоволенню не підлягає, у зв'язку з наступним.

Висновки судді, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Так, дослідивши в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 081920 від 19.12.2017 року, в якому викладена суть правопорушення (а.с.2), схему ДТП від 19.12.2017 року (а.с.5), фотографії місця ДТП (а.с.15-16), письмові пояснення ОСОБА_2, пояснення потерпілого ОСОБА_4 та свідків, які були допитані в судовому засіданні, відеозапис подій, що міститься на DVD-R диску, який був наданий потерпілим ОСОБА_4 та долучений до матеріалів справи за його клопотанням, суддя дійшла обґрунтованого висновку щодо порушення ОСОБА_2 ПДР України, які знаходились у причинному зв'язку із подією ДТП, яка сталася 19.12.2017 року.

Рішення суду про винуватість ОСОБА_2 базувалося на сукупності доказів, яким суддя дала відповідний аналіз.

Доводи апелянта, що суддею була дана неправильна оцінка фактичним обставинам справи, є необґрунтованими. В постанові судді висновки належним чином обґрунтовані і вмотивовані, і з ними погоджується суд апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення БР № 081920 від 19.12.2017 року, схема ДТП та інші матеріали складені невірно є необґрунтованими, оскільки вони є аналогічними тим, що були зазначені у клопотанні про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання. Суддя районного суду вказаним обставинам надала відповідну правову оцінку та прийшла до висновку про відсутність підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання.

З вказаними висновками судді районного суду погоджується і суд апеляційної інстанції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які були предметом дослідження судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду про те, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем, рухався зустрічною смугою руху та при зміні напрямку руху не впевнився у безпеці такого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_4, тим самим порушив пункти 10.1, 11.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідно до яких: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. На дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу. На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги».

Доводи захисника стосовно того, що районний суд, встановивши відсутність обтяжуючих та пом'якшуючих обставин, застосував санкцію у вигляді позбавлення прав водія на 1 рік, яка є максимальною, є необґрунтованими, оскільки при призначенні виду та розміру стягнення, суддя дотрималась вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши відомості про особу ОСОБА_2, стан його здоров'я та конкретні обставини скоєння правопорушення, керування ОСОБА_2 транспортним засобом у спосіб, який очевидно ставив під загрозу життя, здоров'я та майно інших учасників дорожнього руху, та дійшла вірного висновку про застосування до ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на максимальний строк, обмеживши його у праві керування транспортними засобами, оскільки ця діяльність пов'язана з використанням джерела підвищеної небезпеки, є стресовою та потребує значної уваги.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 - адвоката Габуєва Г.Ю., правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови по доводам, наведеним у скарзі захисника ОСОБА_2 - адвоката Габуєва Г.Ю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Габуєва Г.Ю. - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області В.А. Фомін