3/758/2022/18 Категорія 147
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2018 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Бородій В. М., розглянувши матеріали, які надійшли з управління патрульної поліції в місті Києві, протокол серії БД №129429, про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

28.11.2017 року, о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, в місті Києві, по проспекту Правди, 35, з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст.277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв'язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об'єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП;

При цьому в протоколі вказані свідки правопорушення, він містить відомості про роз'яснення особі відносно якої він складений процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, водночас у ньому відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 на дії патрульних поліцейських;

- письмові пояснення свідків, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення;

- відеозапис з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснювали оформлення даного адміністративного правопорушення на якому зафіксовано обставини з місця події, а саме відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Суд встановив, що достатніх доказів, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп'яніння - не має, однак беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився їхати на освідування, також це підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, отже своїми діями, які виразились у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

При визначенні виду стягнення, суд бере до уваги дані про особу правопорушника, особливу суспільну небезпечність скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП обставин, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність - не встановлено.

Встановлено, що адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП вчинено більше трьох місяців тому, а саме: 28.11.2017 року.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), адміністративне стягнення за скоєння адмінправопорушення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У зв'язку з тим, що з часу вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП пройшло більше трьох місяців, провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, згідно вимог п.7 ч.1 ст.247 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 38, 247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити у зв'язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, а також прокурором у випадках передбачених ч.5 ст.7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва.

Суддя В. М. Бородій