Справа № 263/3248/18
Провадження № 3/263/1058/2018
ПОСТАНОВА
30 березня 2018 року Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли від Представника Уповноваженого ВРУ з прав людини, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого начальником третього слідчого відділу слідчого управління прокуратури Донецької області, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., бул. Краматорський, 2/32, за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, -
25.01.2018 року представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 щодо ненадання інформації на підставі ЗУ «Про доступ до публічної інформації», тобто вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, але на адресу Жовтневого районного суду м.Маріуполя надіслав письмові пояснення, в яких зазначив, що з протоколом він не згоден, оскільки звернення ОСОБА_4 було розглянуто ним відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та Інструкції про порядок розгляду звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 27.12.2014 року №9гн, а також просив справу розглянути за його відсутності, у звязку з службовою зайнятістю.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, ознайомившись з письмовими поясненнями ОСОБА_2 суд приходить до наступного.
Так, дійсно у ОСОБА_2 знаходилось на розгляді звернення ОСОБА_4 від 07.06.2017 року, щодо повідомлення його чи було надано прокуратурою Донецької області відповідь на запит Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 27.04.2017 року та надання копій цієї відповіді, яке надійшло до ОСОБА_2 на виконання 14.06.2017 року.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення лист від 12.06.2017 року за №17/1-134-17 запитуваної ОСОБА_4 інформації, у відповіді на лист Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 27.04.2017 року, не містив відповіді і дана обставина стала причиною звернення ОСОБА_4 з відповідною заявою.
Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» (надалі - Закон) сферою застосування Закону є відносини, що виникають при реалізації прав і свобод людини і громадянина між громадянином України, незалежно від місця його перебування, іноземцем чи особою без громадянства, які перебувають на території України, та органами державної влади, органами місцевого самоврядування та їх посадовими і службовими особами.
З наведеного вбачається, що норми вказаного Закону поширюють свою дію виключно на правовідносини між фізичними особами під час реалізації своїх прав і свобод та органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами та не застосовуються до правовідносин, які виникають між останніми і юридичними особами, громадськими організаціями, іншими громадськими об'єднаннями.
ОСОБА_2 було розглянуто дане звернення ОСОБА_4 відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян» і надано останньому 20.06.2017 року за №17/1-134-17 та у відповіді на нього зазначено, що лист Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 27.04.2017 року, прокуратурою Донецької області розглянуто та надано ще 12.06.2017 року за №17/1-134-17-1960 вн-17, тобто ОСОБА_4 отримав змістовну відповідь на своє запитання.
При цьому, підстави вважати, що ОСОБА_4 при направленні запиту до прокуратури діяв від імені фізичної особи та як наслідок, правовідносини виникли між органом державної влади і громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, відсутні, оскільки будь- які відомості про фізичну особу, яка подала запит та, відповідно, представляє інтереси адвокатського обєднання «ОСОБА_4 і Партнери» у запиті не зазначено.
Отже, застосування до вказаних вище правовідносин положень Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини» зокрема, норм, які наділяють омбудсмена, його представників та посадових осіб Секретаріату повноваженнями здійснювати парламентський контроль, ініціювати перевірку та отримувати пояснення - не відповідає вищенаведеним нормам Конституції України та Закону.
Такий висновок також підтверджують положення ст. 16 Закону, згідно з якою Уповноважений здійснює свою діяльність на підставі відомостей про порушення прав і свобод людини і громадянина, які отримує: за зверненнями громадян України, іноземців, осіб без громадянства чи їх представників; за зверненнями народних депутатів України; за власною ініціативою.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець розрізняє поняття захисту прав юридичних осіб, благодійних, громадських організацій та поняття захисту прав людини і громадянина, і наділяє Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повноваженнями щодо захисту прав саме останньої категорії осіб.
Відповідно до норм вказаного Закону та Порядку здійснення провадження Уповноваженого з прав людини підставою для відкриття провадження у справах про порушення прав і свобод людини є відомості про порушення прав і свобод саме людини і громадянина, у той час як відомості про порушення прав юридичних осіб, громадських об'єднань, благодійних організацій не породжують аналогічних правових наслідків.
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення був складений представником Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з питань дотримання права на інформацію та представництва в Конституційному Суді України ОСОБА_3
Відповідно до п.3, підпункту 8 п.4 Положення про Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, затвердженого наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 20.06.2012 за № 4/8-12 (надалі - Положення), основними завданнями Секретаріату є організаційне, правове, науково- консультативне, інформаційно-аналітичне, науково-експертне, контрольне, матеріально- технічне, фінансове та інше забезпечення діяльності Уповноваженого з метою здійснення парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини та громадянина. Секретаріат відповідно до покладених на нього завдань готує пропозиції щодо відкриття провадження у справах про порушення прав і свобод людини та здійснює реалізацію відкритих проваджень.
Разом з тим, всупереч вказаним нормам Закону і Положення, здійснюючи провадження та складаючи протокол про адміністративне правопорушення в рамках даного провадження, Уповноважена посадова особа Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, з урахуванням виниклих правовідносин між прокуратурою Донецької області та адвокатським обєднанням «ОСОБА_4 і Партнери», діяла не в інтересах та на захист прав конкретної фізичної особи, а саме в інтересах адвокатського об'єднання.
При розгляді запитів на отримання публічної інформації органи державної влади керуються Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Закон України «Про доступ до публічної інформації» визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить публічний інтерес.
Отже, слід дійти висновку, що ОСОБА_2 було своєчасно надано відповідь на звернення ОСОБА_4, та дана відповідь прокуратури Донецької області від 20.06.2017 року містила обгрунтовану відповідь, оскільки така відповідь Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини на їх звернення вже надавалася раніше.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що положення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 є суперечливими та взаємовиключними, оскільки останнім було надано обгрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_4
Згідно з ч. 2 ст. 212-3 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», зокрема, за ненадання інформації або за неправомірну відмову у наданні інформації.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 інкримінується ненадання інформації, бо насамперед належної інформації про раніші звернення ОСОБА_4 до прокуратури Донецької області не надходило, оскільки до протоколу таких відомостей не надано.
Крім того, сам заявник зі зверненням до прокуратури Донецької області 07.06.2017 року, не зазначив те, що його запит є публічною інформацією та у відповіді прокуратури на нього повинно міститися посилання саме на ЗУ «Про доступ до публічної інформації», тому слід зазначити, що на прокуратуру окрім вказаного закону також розповсюджується ЗУ «Про звернення громадян».
З огляду на наведене, суть правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 суперечить викладеній у ньому правовій кваліфікації та не відображає істотних ознак складу правопорушення, яке інкримінується йому.
Виходячи зі змісту ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністратвине правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, якщо остання не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення та відшуковувати докази на користь обвинувачення.
Таким чином обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, не знайшли свого підтвердження з наданих доказів суду та спростовуються поясненнями останнього.
Згідно зі ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.2 ст. 212-3 КУпАП та на підставі ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя,-
Провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 212-3 КУпАП - закрити у зв'язку з вiдсутнiстю в його діях складу адмiнiстративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: П.І.Папаценко