АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 171/2038/17Суддя 1 інстанції Хоруженко Н. В.
Номер провадження 33/774/69/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року

21 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мажара С.Б., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №330005 від 06 листопада 2017 року ОСОБА_2 о 20-50 год. 06 листопада 2017 року в м. Апостолове по вул.. Кашпурова керував мопедом Карпати без державного номера, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), який на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, та стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 грн.

Обґрунтовуючи прийняте рішення про визнання винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції зробив на підставі пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення та письмових пояснень свідків.

Крім того, постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року виправлено описку в описовій частині постанови суд від 12 грудня 2017 року, а саме в другому абзаці описової частини слова « в судовому засіданні» вважати помилково зазначеними, та вважати вірними «під час складання протоколу про адміністративне правопорушення».

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції захисник ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 12 грудня 2017 року та скасувати зазначену постанову, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції при розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 було порушено право на захист останнього, оскільки він жодного разу не викликався до суду, будь-яких пояснень в судовому засіданні взагалі не давав і 12 грудня 2017 року присутнім в залі судового засідання не був. Крім того, у ОСОБА_2 ніколи не були мопеда, тобто 06 листопада 2017 року він ним не керував і взагалі відносно нього ніяких протоколів про адміністративне правопорушення не складалось. 15 січня 2018 року його було викликано до державного виконавця з приводу стягнення з нього суми державного мита, стягнутого судом першої інстанції у звязку із розглядом зазначеної справи, при цьому що це за справа йому відомо не було. Також апелянт звертає увагу суду, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції не вбачається щоб у ОСОБА_2 06 листопада 2017 року було вилучено будь-який транспортний засіб, а письмові пояснення свідків, на які послався суд як на доказ провини ОСОБА_2. на думку апелянта є недопустимим доказом, оскільки вони не були допитані судом безпосередньо та не було зясовано чи взагалі вони давали пояснення працівникам поліції. Що стосується поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанов суду від 12.12.2017 року та 19.01.2018 року, то в матеріалах справи міститься заява про отримання захисником копій зазначених постанов лише 30 січня 2018 року, а сам ОСОБА_2 не був присутнім при розгляді справи, у звязку із чим 10 денний строк на апеляційне оскарження постанови суду по справі про адміністративне правопорушення пропущений ним з поважних причин.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 та пояснив, що будь-яких протоколів про адміністративне правопорушення щодо нього працівниками поліції взагалі наскладалось, в тому числі і 06.11.2017 року. Він ніколи не мав у власності або у користуванні мопеда та взагалі не має і водійського посвідчення. Підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у письмових поясненнях йому не належить і яким чином його анкетні дані містяться в цих документах пояснити не може. Викликів до суду він не отримував, а отримавши виклик до державного виконавця одразу зявився і дізнався про існування постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про обґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_3, у звязку із чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю за наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки апелянт заявив відповідне клопотання, а в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення ОСОБА_2 про день та час судового засідання, в якому було винесено оскаржувані постанови від 12.12.2017р. та 19.01.2018р., а відповідно до матеріалів справи зазначені постанови були отримані захисником лише 30 січня 2018 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що цей строк був пропущений правопорушником з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Виходячи із змісту ст. ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 дотримано не було.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 був повідомлений про день та час розгляду справи судом першої інстанції, а саме 29 листопада 2017 року на о 09-00 год.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 був повідомлений про дати судових засідань 12 грудня 2017 року та 19 січня 2018 року матеріали справи не містять у звязку із чим суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 в частині порушення судом першої інстанції його права на захист є слушними та такими, що підлягають задоволенню. у звязку із чим постанова суду першої інстанції від 12.12.20127 року відносно ОСОБА_2 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та виправлення описки в зазначеній ухвали від 19.01.2018 року підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу.

Так, зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №330005 від 06 листопада 2017 року ОСОБА_2 о 20-50 год. 06 листопада 2017 року в м. Апостолове по вул.. Кашпурова керував мопедом Карпати без державного номера, з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), який на вимогу працівників поліції від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України,за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення містять протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та пояснення самого ОСОБА_2

Але ці докази не можуть бути прийняті апеляційним судом як доказ винуватості ОСОБА_2 з огляду на таке.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не підтверджують факт ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння, оскільки з їх пояснень незрозуміло з результаті яких дій ОСОБА_2 останній повинен був проходити огляд на стан спяніння і чи керував він взагалі якимось транспортним засобом.

Пояснення ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, є також неналежним доказом, оскільки в судовому засіданні при апеляційному розгляді справи, останній пояснив, що підпис ані в протоколі ані в його письмових поясненнях йому не належить, що було прийнято судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки відповідно до копії паспорта останнього його підпис візуально значно різниться від підписів як в протоколі так і в його письмових поясненнях.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких інших доказів на підтвердження провини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, у звязку із чим постанова суду першої інстанції від 12грудня 2017 року підлягає безумовному скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У звязку із скасуванням постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з вищезазначених підстав, постанова Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року про виправлення описки в постанові суду від 12 грудня 2017 року також підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_6 задовольнити.

Постанови Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2017 року та 19 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1