Справа № 755/579/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою:АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП,

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 23 грудня 2017 року серії БД №113529, 23 грудня 2017 року о 02 год 30 хв ОСОБА_1, керував автомобілем «Seat Leon», д/н НОМЕР_1 по вул. Будівельників, 33 в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна вимова, хитка хода. Від огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та зазначив, що 23 грудня 2017 року він святкував корпоратив з колегами в приміщенні закладу «Ель Каффа», що за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 33. Після святкування направився до власного автомобіля «Seat Leon», д/н НОМЕР_1, який був припаркований біля приміщення «Ель Кафф», щоб перевірити чи він зачинений. Там він помітив, що декілька коліс в його автомобілі прорізані. З метою вияснення причин та отримання допомоги ОСОБА_1 підійшов до працівників поліції, які перебували неподалік. Під час розмови працівники поліції виявили в нього ознаки алкогольного сп'яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Він відмовився, оскільки не заперечував той факт, що вживав алкогольні напої, але при цьому не керував транспортним засобом та не збирався. Після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та підтвердження факту перебування в стані алкогольного сп'яніння працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 наголошує на тому, що він не керував автомобілем, оскільки це неможливо було фізично здійснити, оскільки в його транспортного засобу були прорізані три колеса. Протокол про адміністративне правопорушення вважає таким, що складений безпідставно, у зв'язку із чим просив закрити провадження по справою про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні як свідки були допитані ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зазначили, що разом святкували корпоратив, а коли вийшли, то виявили, що в автомобіля ОСОБА_1 дійсно були прорізані колеса. Жоден із свідків не бачив, щоб ОСОБА_1 керував власним транспортним засобом після того, як вживав разом із ними алкогольні напої в закладі «Ель Каффа».

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як роз'яснено в п. 27 постанови пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп'яніння в заклади охорони здоров'я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров'я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24 лютого 1995 р.). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Як вбачається з рапорту інспектора роти № 3 батальйону №4 полку №2 УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_4 від 23 грудня 2017 року ОСОБА_1 підійшов до інспекторів патрульної поліції та повідомив, що коли здійснював керування власним транспортним засобом то зупинився у зв'язку з тим, що в його автомобілі були проколоті два колеса. Під час розмови з ОСОБА_1 у нього були виявленні ознаки алкогольного сп'яніння, через відмову останнього на проходження огляду на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно письмових пояснень від 23 грудня 2017 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Зазначені особи неодноразово викликались в судове засідання для надання пояснень. Проте в судове засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'явились, пояснень суду не надали.

Крім цього, в судове засідання викликався інспектор патрульної поліції ОСОБА_4 та витребовувався відеозапис з нагрудних камер інспекторів патрульної поліції. Однак і дані вимоги суду не були виконанні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь,

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цьогопринципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

З пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 та рапорту від 23 грудня 2017 року у суду виникають сумніви щодо доведення винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом. Дані сумніви виникають з приводу доведеності факту керування транспортним засобом.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia № 36673/04) від 30 травня 2013 року, суд не має право самостійно редагувати в протоколі фабулу адміністративного правопорушення, яка не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що протоколом про адміністративне правопорушення, а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення не доведено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, крім цього дана обставина не була підтверджена і в судовому засіданні, у зв'язку із чим провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 9, 130, 245, 251, 252, 247, 280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», постановою пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14

постановив:

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: