АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/1907 /2017 Головуючий у першій інстанції - ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року Суддя Апеляційного суду міста Києва Ковальська В.В., за участю особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_2, захисника Саннікова С.Г., потерпілого ОСОБА_4, представника потерпілого ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року закрито провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 07 жовтня 2015 року о 13:45 годині, керуючи автомобілем «Lexus», д.н.з.НОМЕР_4, в м. Києві по вул. Малишка зі сторони вул. Братиславська, при виборі безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, що спричинило зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у скоєнні ДТП та притягнути до відповідальності.

Апелянт, вважає, що суд дійшов безпідставного висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення лише на підставі характеру ушкоджень автомобіля «Mitsubishi»д.н.з. НОМЕР_5, дослідження та аналіз яких здійснювався лише на поверхневому рівні, при цьому жодним чином не взявши до уваги пошкоджень автомобіля «Lexus», д.н.з.НОМЕР_4; вибіркових даних схеми ДТП, які не спростовують винуватість ОСОБА_2М; пояснень водія автомобіля «Lexus»,д.н.з. НОМЕР_4; без участі потерпілого.

Апелянт вважає, що мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції посилався лише на показання ОСОБА_2, який стверджував, що рухався зі швидкістю 60 км/год та жодним чином не порушував правих встановлених ПДР, що припущення стосовно визначення швидкості руху транспортного засобу «Lexus», д.н.з. НОМЕР_4 у розмірі 60 км/год. є хибним, так як жодних доказів, що підтверджували даний факт не має.

Крім того ОСОБА_4 вказує, що при визначенні швидкості руху автомобіля «Lexus»,д.н.з. НОМЕР_4, судом не належним чином здійснювався аналіз отриманих пошкоджень обох транспортних засобів, їх місце розташування, конфігурація, а також результати суміщення зон пошкоджень транспортних засобів, не було прийнято в розрахунки після контактне переміщення транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5 від місця зіткнення до його кінцевого розташування, не з'ясовано наявності слідів юзу на дорожньому покритті.

Також апелянт зазначає, що підтвердженням перевищення швидкості зі сторони водія «Lexus», д.н.з. НОМЕР_4 є і поясненняочевидця даного ДТП громадянина України ОСОБА_6, який стверджував, що автомобіль «Lexus», д.н.з. НОМЕР_4 рухався із явним перевищенням допустимої швидкості, а при зіткненні автомобілів удар був на стільки сильним, що автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5 підкинуло вгору та відкинуло на зустрічну смугу.

На думку апелянта, судом не було прийнято до уваги те, що нанесення дорожньої розмітки на вказаному місці ДТП , не може служити безспірним доказом того, що станом на момент ДТП на місці здійснення розвороту водієм транспортного засобу «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5 була нанесена розмітка, яка заборонила йому здійснювати вказаний маневр.

Також, ОСОБА_4 звертає увагу, що факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.10.2015 р. серії АП2 №343665, схемою місця ДТП, яка сталася 07.10.2015 р. у м. Київ, вул. Андрія Малишка, поясненнями потерпілого ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_4 та представника потерпілого ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу, пояснення особи, відносно якої закрито провадження, - ОСОБА_2 та захисника Саннікова С.Г., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає дозадоволення, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року провідсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на наявних у справі доказах: поясненнях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_7, даних схеми з місця ДТП із зазначенням пошкоджень автомобілів, фотографіях з місця ДТП та висновком експертів за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Зазначеними доказами не доведено, що ДТП сталася з вини водія автомобіля «Lexus»ОСОБА_2, оскільки не доведено, що зіткнення автомобілів сталося внаслідок того, що вказаним водієм не була вибрана безпечна швидкість руху та не врахована дорожня обстановка.

Так, водій автомобіля «Lexus»ОСОБА_2 пояснював, що він рухався по вул. Малишка зі швидкістю 60км/год. та несподівано перед ним автомобіль «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_5 різко почав розворот через дві суцільні смуги. ОСОБА_2 почав різко гальмувати, проте зіткнення уникнути не зміг (а.с. 5).

Водій автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_4 не заперечував тієї обставини, що здійснював розворот, проте в апеляційній скарзі посилається на те, що мав право на такий маневр, оскільки матеріалами справи не доведено, що на момент ДТП на відрізку шляху, де сталася пригода, була нанесена подвійна суцільна смуга і при цьому наполягав, що ДТП сталася з вини водія ОСОБА_2, який перевищив встановлену швидкість руху.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності подвійної суцільної смуги спростовуються даними схеми ДТП, на якій відмічено наявність такої смуги (а.с. 3) та фотографіями-з місця ДТП (а.с. 49).

Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 21.04.2017 року пояснення водія автомобіля «Mitsubishi» ОСОБА_4 в частині параметрів розвитку ДТП з технічної очки зору є неспроможними (а.с. 137 зворот).

Цим же висновком експертів встановлено, що оцінювати дії водія автомобіля «Lexus»ОСОБА_2 відносно вимог п. 12.1 ПДР з технічної точки зору недоцільно, оскільки безпосередньо перед пригодою автомобіль «Mitsubishi»виконував розворот ліворуч з правої смуги руху, а автомобіль «Lexus»безпосередньо перед пригодою рухався зі швидкістю 60км/год в лівій смузі руху, де й мало місце зіткнення транспортних засобів, і при цьому будь-яких даних, які вказували на втрату керованості транспортним засобом водієм автомобіля «Lexus»надані на дослідження матеріали справи не містять (а.с. 138, 140 зворот).

Відсутність підстав технічного характеру вбачати в діях водія автомобіля «Lexus»ОСОБА_2 невідповідність вимогам п. 12.1 ПДР підтверджується і висновком № 42 експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів Lexus, д.н.з. НОМЕР_4 та Mitsubishi д.н.з. НОМЕР_5 від 01 грудня 2015 року (а.с. 13).

Письмові пояснення свідка ОСОБА_6, на які посилається апелянт, про те, що автомобіль «Lexus» рухався з перевищенням швидкості не узгоджуються з наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні апеляційної інстанції апелянт надав висновок експерта за результатами автотехнічного дослідження № 92 від 30 жовтня 2017 року, у якому міститься висновок про те, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Lexus»ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.1, п. 10.1 Правил дорожнього руху України та знаходились у причинному зв'язку з ДТП.

Суддя апеляційного суду не може прийняти до уваги вказаний висновок, оскільки згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 не ставилось у провину порушення вимог п. 13.1, п. 10.1 ПДР, а згідно з протоколом ОСОБА_2 порушив вимоги п. 12.1 ПДР, проте таке порушення не знайшло підтвердження під час розгляду справи.

За таких обставин суддя апеляційного суду не вбачає підстав для скасування постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про закриття провадження щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 червня 2017 року про закриття провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду м. Києва В.В. Ковальська