Провадження №3-322/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Криворот О.О., за участю прокурора Чеченєвої А.О.,особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та адвоката Гармаш К.Г.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, працюючу заступником директора Департаменту - начальник управління соціального захисту інвалідів, чорнобильців, ветеранів Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яка зареєстрована та проживає за адресою:. АДРЕСА_1,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №55-06/39 від 16.11.2017, складеного головним спеціалістом п'ятого відділу Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Макаровою Т.К., ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника директора Департаменту - начальника управління соціального захисту інвалідів, чорнобильців, ветеранів Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), не подала до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб»єкта декларування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов»язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважала складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 обґрунтованим та просила визнати її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що своєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, проте виявилось, що з огляду на збої в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, її повідомлення було збережено як «чорнетку», а тому просила закрити адміністративну справу за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Адвокат Гармаш К.Г. теж надала суду письмове клопотання, в якому просить закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухав прокурора, пояснення ОСОБА_1 та адвоката Гармаш К.Г., вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу у зв»язку із адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і у порядку, встановленому законом.

Положеннями ч.1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 та ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01.11.1950, ратифікованою Україною, передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна грунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Тобто, особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотнє.

Відповідно до вимог ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з»ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є державним службовцем, посада якої відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 6 Закону України «Про державну службу» відноситься до категорії «Б» посад державної служби.

Відповідно до положень підпункту «а» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб»єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та є особою, яка займає згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

28.07.2017 ОСОБА_1 отримала дохід, який складався з заробітної плати, відпускних, матеріальної допомоги на оздоровлення та також на вирішення соціально-побутових проблем, в розмірі 116 711, 00 грн.

У відповідності до частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб»єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб»єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов»язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Будучи суб»єктом декларування та особою, яка займає згідно до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне та особливо відповідальне становище, ОСОБА_1 зобов»язана була в десятиденний термін з моменту отримання вищезазначеного доходу повідомити про це Національне агентство.

02.08.2017 ОСОБА_1, у відповідності до вимог зазначеного Закону, зайшла в свій електронний кабінет в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та внесла повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Зазначене підтверджується послідовністю дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (додаток № 14 до Протоколу про адміністративне правопорушення № 55-06/36) та не спростовано уповноваженою особою Національного агентства з питань запобігання корупції.

Розпочато сесію о 14 год.16 хв. та закінчено о 14 год. 38 хв., саме в цей період було створено чорнетку, заповнено/переглянуто розділ 1 декларації та в подальшому, до кінця сесії 02.08.2017, вчинялись дії із декларацією. Оскільки повідомлення в електронному кабінеті про те, що зміни до декларації не пройшли, ОСОБА_1 не отримала, вона була впевнена, що всі передбачені законом дії щодо подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб»єкта декларування нею були вчинені.

Згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов»язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Частиною 1,2 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім»я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Однак, у доданих протоколах та доданих матеріалах відсутні фактичні дані, про день виявлення адміністративного правопорушення, є тільки посилання на планову перевірку в Київській міській державній адміністрації, розпочатої на підставі рішення Національного агентства від 02.12.2016 № 125 «Про затвердження плану проведення перевірок Національним агентством з питань запобігання корупції на 2017 рік» та наказ Голови Національного агентства від 29.09.2017 № 147/7 «Про створення комісії з проведення планової перевірки в Київській міській державній адміністрації».

Ккрім того, в протоколі відсутній підпис свідка, про якого в протоколі зазначає ОСОБА_1, а саме: «При заповненні даної декларації була присутня начальник відділу ОСОБА_4».

Суб»єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на не подання інформації про суттєві зміни в своєму майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з письмових пояснень до протоколу, ОСОБА_1 була цілком впевнена, що повідомлення про зміни в майновому стані було подане нею вчасно, крім того, сума доходу була відображена в повній мірі, жодного наміру приховати її від контролюючого органу ОСОБА_1 не мала.

Отже, намагання ОСОБА_1 своєчасно повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в майновому стані в передбачений законом термін, тобто до 11.08.2017, органом, яким складено протокол, не спростовано. А той факт, що ОСОБА_1 після заповнення та збереження змін до декларації вважала повідомлення поданим, свідчить про відсутність з її боку умислу на несвоєчасне інформування контролюючого органу.

Суб»єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов»язковим елементом об»єктивної сторони є умисна дія та умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. А тому орган, уповноважений на складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел.

Проте, органом, яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_1 умислу.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення № 55-06/39 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП був складений 16.11.2017, тобто три місяці з дня виявлення правопорушення сплинуло 16.02 2018.

Відповідно до ч.3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з пунктом 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначене та керуючись п.1 та п.7 ст.247, ст.295 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити в зв»язку з вiдсутнiстю в її діях складу адмiнiстративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом»янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Криворот