АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм ТОВ «Купава», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 27 жовтня 2017 року о 22.20 год. в м. Києві по вул. Героїв Дніпра керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Щодо поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що не був повідомленим належним чином про дату, час, місце проведення розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови отримав поштою тільки 2 січня 2018 року. Після 2 січня 2018 року кілька разів намагався ознайомитись зі справою в Дарницькому районному суді м. Києва, але йому повідомляли, що у зв'язку зі складанням річних звітів він це може зробити не раніше 15 січня 2018 року. У зв'язку з цим ним було пропущено встановлений законом строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що з прийнятим рішенням неможливо погодитись, оскільки постанова суду є незаконною, необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що огляд на стан сп'яніння проведений працівниками поліції з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Так, ОСОБА_1 вказує на те, що результати огляду на стан сп'яніння зазначаються поліцейським в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння, про який зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення, або який додається до нього, однак суд взагалі в оскаржуваній постанові не згадує про нього, і відповідно не досліджує його, як і не досліджує пояснення свідків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга - задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про належне сповіщення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи.

Окрім того, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції наданий конверт, який, відповідно до поштового штемпелю, відправлений 12 грудня 2017 року, в якому наявний виклик на ім'я ОСОБА_1 від 5 грудня 2017 року. Доводи останнього про те, що він отримав вже після дати розгляду справи, не спростовані, що свідчить про недотримання судом першої інстанції вимоги ст..ст. 278, 268 КУпАП під час розгляду справи.

Крім того, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів про вручення або відправлення копії постанови ОСОБА_1

Наявний в матеріалах справи супровідний лист від 21 грудня 2017 року про направлення копії постанови суду від 15 грудня 2017 року ОСОБА_1 не може бути належним доказом відправлення ОСОБА_1 копії постанови, оскільки не містить будь-яких реквізитів саме відправлення (номер поштового кореспонденції, копія реєстру з відміткою про відправлення, тощо).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не отримував копії постанови, а зміг тільки після ознайомлення після 2 січня 2018 року з матеріалами справи дізнатися про прийняте рішення, матеріалами справи не спростовані.

Апеляційна скарга подана, згідно з поштовим штемпелем на конверті, 12 січня 2018 року.

За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони є безпідставними.

Так висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними у справі доказами: власноручними записами ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він згодний (ас. 1); результатами тесту на стан алкогольного сп'яніння, відповідно до якого вміст алкоголю становить 0,96 проміле, який підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень та застережень (ас. 2); поясненнями свідків (ас. 5), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому ОСОБА_1 також своїм підписом підтвердив викладені в акті обставини (ас. 3), розпискою іншої особи - ОСОБА_2 про зберігання транспортного засобу (ас. 4).

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечував вказані в протоколі та встановлені судом першої інстанції обставини, вказавши про те, що він поставив автомобіль на СТО. Ввечері йому зателефонували, щоб він забрав автомобіль. Йому потрібно було тільки перегнати автомобіль з СТО до місця стоянки, але він був зупинений поліцейськими. Не заперечував, що під час керуванням був у стані алкогольного сп'яніння.

З огляду на викладене, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість постанови, є безпідставними.

Крім того, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративне стягнення тільки у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 роки, а тому адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідно до постанови, яка оскаржується, відповідає вимогам закону.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційний суд доходить висновку, що під час апеляційного розгляду відсутні підстави для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 320 грн., - без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва