Справа №489/6111/17 16.03.2018
Провадження №33/784/120/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі: головуючої - судді Ямкової О.О.

за участю секретаря Горенко Ю.В.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника .

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 13 грудня 2017 р. о 03 годині 00 хвилин в місті Миколаєві по вул. Кузнецька, 194-а ОСОБА_1, керував транспортним засобом «Део Ланос», державний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та був зупинений представниками патрульної поліції. За показниками «Drager» №360, вміст алкоголю склав 0,48 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України, про що складено протокол в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена без з'ясування у повної мірі обставин, які мають значення для справи.

На його думку суд недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях, а також, допустив неправильність при застосуванні норм права.

Стверджує, що після проходження на місці зупинки огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестеру «Драгер», він наполягав на проходженні більш детальної перевірки у медичному закладі. Проте, коли його привезли до медичного закладу для огляду на стан сп'яніння, його знову змусили продути «Alkotester 6810», хоча повинні були запропонувати пройти інші лабораторні дослідження.

Апелянт вважає, що огляд на стан сп'яніння відносно нього був проведений з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, внаслідок чого є недійсним.

За твердженнями апелянта проведення огляду за допомогою «Alkotester 6810» є грубим порушенням вимог пункту 9 розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оскільки в закладах охорони здоров'я для проведення лабораторних досліджень підлягають використанню лише вимірювальна техніка та обладнання дозволені МОЗ. А свідоцтво про державну реєстрацію приладу «Alkotester 6810» було дійсне лише до 10.02.2015 р.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає висновки судді першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. «а» п. 2.9 ПДР, та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - вірними.

Так, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя в обґрунтування своїх висновків, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №087935 від 13.12.2017 р., згідно з яким ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння.

Наведені в протоколі обставини підтверджені також і актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного представником поліції у присутності свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3, доданими до нього письмовими поясненнями цих свідків, висновком та відповідним актом до нього щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 за № 1982 від 13.12.2017 р., складеного лікарем-наркологом Миколаївського ОНД у присутності інспектора з дорожнього нагляду, з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alkotest», тест № 6810 від 25.09.2017 р., за яким цифровий показник приладу на початок дослідження становив 0,50 проміле, а через 11 хвилин - 0,45 проміле (при дозволених не більше 0,2 проміле).

При цьому підстав вважати показники технічного засобу невірними немає, оскільки повірка технічного засобу здійснена 25.09.2017 р., та узгоджується із замірам здійсненим представником поліції при огляді водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи щодо невірного визначення стану ОСОБА_1 як «гострого» замість використання інших характеристик видів алкогольного сп'яніння не спростовують факт наявності у водія саме такого стану, якій встановлено у відповідності до процедури визначеної «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Посилання апелянта на те, що лікар не відібрав у нього необхідні аналізи не є слушними, оскільки, як слідує з акту медичного обстеження, висновки про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння ґрунтуються не лише на даних показників технічного засобу, а й зроблені у сукупності з іншими об'єктивними даними щодо стану водія на момент огляду, та призначення подобного виду аналізів не є обов'язковими при визначенні стану алкогольного сп'яніння.

Крім того, вина ОСОБА_1 доводиться письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які не були допитані судом, але їх письмові пояснення відповідно до вимог ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Інших заперечень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 не висловлював, зокрема, щодо незгоди з застосуванням приладу «Drager Alkotest».

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В даному випадку, у зв'язку з погодженням ОСОБА_1 на проведення огляду на стан сп'яніння як на місці, так і у медичному закладі, дії працівників поліції відповідали вимогам зазначеної Інструкції, і водій ОСОБА_1 пройшов цей огляд двічі: на місці зупинки транспортного засобу і у закладі охорони здоров'я.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню, про що просить апелянт.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, а вид стягнення та розмір штрафу визначений відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду міста Миколаєва від 19 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без зміни.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Ямкова