АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/302/18 Справа № 196/1318/17 Головуючий у 1 й інстанції - Гудим О. М. Доповідач - Калініч Н.І.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Калініч Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1, директора підприємства науково-дослідного центру "Дніпровська природна інспекція", розташованого в АДРЕСА_2,

-визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн., стягнуто судовий збір 352 гривні 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови суду першої інстанції від 31 січня 2018 року посадовою особою Управління з питань праці Головного управління держпраці у Дніпропетровській області 11 грудня 2017 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_2, про те, що останній будучи директором підприємства науково-дослідного центру "Дніпровська природна інспекція", під час інспекційного відвідування підприємства в період з 08.12.2017 року по 11.12.2017 року за місцем здійснення господарської діяльності за юридичною адресою: АДРЕСА_2, в частині невиконання трудового законодавства - допустив порушення вимог ст.96, ч.ч.1, 2, 3 ст.115 КЗпП України, ч.3 ст.6, ч.ч.1, 2 ст.24 Закону України "Про оплату праці".

В апеляційній скарзі особа що притягається до адміністративної відповідальності просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови та скасувати постанову закривши провадження по справі у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 зазначає, що не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення та дізнався про постанову від працівників Держпраці у Дніпропетровській області, з повним текстом постанови, як вказує ОСОБА_2, ознайомився лише за допомогою сервісу ЕДРСР.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в постанові не вірно зазначено адресу проживання у зв'язку з чим постанова містить неточності.

Разом з тим, ОСОБА_2 звертає увагу на те, що суд першої інстанції упереджено розглянув справу про адміністративне правопорушення, належним чином не дослідивши матеріали провадження, у зв'язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження та часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В матеріалах справи наявні виклики ОСОБА_2 однак, судові повістки повернулися у зв'язку з тим, що суд першої інстанції надсилав поштові повідомлення не за адресою проживання АДРЕСА_1 , а на адресу розташування підприємства АДРЕСА_2.

Враховуючи вищенаведене, прихожу до висновку, що судом порушено право ОСОБА_2 бути присутнім при розгляді провадження відносно нього, у зв'язку з чим наявні підстави для поновлення строків на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу чому спростовує чи приймає даний доказ і які наводить докази, щодо наявності або відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав, постановив обґрунтоване рішення.

Факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується протоколом № 96/4.4-4 від 11 грудня 2017 року, в якому викладені фактичні обставини адміністративного правопорушення, актом планової перевірки про додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування № 164/4.4 -4 Державної служби з питань праці Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, копією штатного розкладу №4 від 01 січня 2017 року, копією наказу від 30.11.2017 року №2 "Про індексацію"; копією розрахунково-платіжної відомості за листопад 2017 року, копією платіжного доручення від 08.12.2017 року, копією відомості на виплату грошей за листопад 2017 року.

Відповідно до ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та актом позапланової перевірки.

Необґрунтованими і безпідставними доводи ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали провадження, не узгоджуються з матеріалами провадження, оскільки суд всебічно дослідив матеріали провадження та ухвалив законне рішення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Апеляційним судом не встановлено інших доказів, які б викликали сумніви щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 та сам ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги, до апеляційного суду не з'явився та не скористався своїм правом бути присутнім при апеляційному розгляді.

Однак, визначаючи розмір штрафу суд не врахував, що відповідно ст. 27 КУпАП покарання у виді штрафу призначається не у твердій сумі, а у ставках неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на момент постановлення рішення.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Таким чином, на підставі викладених обставин,апеляційний суд вважає, що постанова судді першої інстанції підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП , суддя ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 КУпАП із стягненням штрафу в доход держави у розмірі 30 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 510 гривень.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя апеляційного суду Н.І. Калініч