Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_1, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 02 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_2 13.10.2017 року о 19 годині 10 хвилин в м. Житомирі по вул. Покровська, 96 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога.

На прийняте судом рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі. В обгрунтування поновлення строку посилається на те, що будь-яких повідомлень із суду про розгляд справи не отримував і з цього приводу в справі відсутні будь-які докази. На протязі тривалого часу будь-яких повідомлень із суду не отримував і 15.02.2018 року звернувся із заявою до районного суду, в якій просив направити на його адресу рішення суду у справі, що підтверджується письмовою заявою з відміткою канцелярії суду. 27.02.2018 року в поштовій скрині по місцю свого проживання виявив поштовий конверт на своє імя, в якому знаходилась постанова суду та супровідний лист, що підтверджується поштовим конвертом з відбитком поштового штемпеля від 24.02.2018 року, супровідним листом від 19.02.2018 року та постановою від 02.11.2017 року.

В обгрунтування апеляційної скарги ствекрджує, що 13.10.2017 року не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і зміг би це довести в суді. Суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим порушив його процесуальне право на участь в розгляді справи та надання доказів.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та викладені в ній доводи і пояснення, уточнивши її вимоги, просив постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Додатково пояснив, що дійсно 02.11.2017 року, як то зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, він зявився до канцелярії Богунського районного суду м.Житомира, оскільки в протоколі не було зазначено конкретного кабінету чи залу судових засідань, де буде розглядатися його адміністративна справа, однак секретар суду йому повідомила, що він повинен чекати судової повістки про час та місце розгляду його протоколу. І тільки 15.02.2018 року, коли він повторно з власної ініціативи звернувся до суду за розясненнями, йому було повідомлено про наявність постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності від 02.11.2017 року. Ніяких повісток у відповідності до положень ст. 177-2 КУпАП він не отримував, копію постанови отримав поштою тільки 24.02.2018 року.

Щодо суті правопорушення, то він підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, зазначив, що працівники поліції його не зупиняли, а підїхали до його автомобіля, коли він вже зустрівся зі своїми знайомими та вжив горілку. При цьому ніякого відеозапису працівниками поліції не здійснювалося, він весь час пояснював, що не керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, випив горілку тільки після зупинки автомобіля, яким він не збирався більше керувати в той день, при цьому не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, що і було зроблено працівниками поліції. Ніякого свідка, в тому числі і ОСОБА_4, при його спілкуванні з працівниками поліції, медичному огляді в медичному закладі, та після цього при складанні протоколу не було.

Захисник ОСОБА_3 підтримав доводи та уточненні вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2, просив їх задовольнити, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог КУпАП щодо належного повідомлення його підзахисного та недоведеності наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги з уточненнями, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга з уточненнями підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови місцевого суду (а.с.8), ОСОБА_2 не брав участі в судовому розгляді протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього та не отримував вчасно копію постанови суду за результатами його розгляду, оскільки в матеріалах адміністративної справи щодо нього відсутні будь-які підтверджуючі дані, що він повідомлявся судом завчасно про дату та місце розгляду справи, отримував судові повістки та копію постанови в строк, який би дозволив йому звернутися до суду з апеляційною скаргою завчасно. Апеляційний суд, звертає увагу, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_2 отримав 24.02.2018 року підтверджується супровідним листом суду від 19.02.2018 року (а.с.14), копією конверту з адресатом отримання ОСОБА_2 та відбитком поштового штемпелю «24.02.18» (а.с.17). Апеляційну ж скаргу на вказану вище постанову суду ОСОБА_2 подав до суду поштою 01.03.2018 року, що підтверджується конвертом з відбитком печатки відділення поштового звязку. Враховуючи, що згідно положень ст.289 КУпАП перебіг 10-денного строку на апеляційне оскарження розпочинається з моменту отримання копії постановуи суду, то ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою в межах данного строку, а тому зазначений строк апелянтом не пропущений.

Що стосується доводів апеляційної скарги, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому згідно положень ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В порушення вказаних норм судом першої інстанції судова повістка ОСОБА_2 про час та місце розгляду адміністративного протоколу щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП не направлялась, про що свідчить відсутність в матеріалах адміністративної справи будь-яких даних, які б підтверджували про сповіщення останнього про судовий розгляд саме судом згідно положень ст. 277-2 КУпАП.

При цьому повідомлення особи, яка притягається до адмінвідповідальності, про час та місце розгляду судом протоколу щодо неї саме в протоколі, як було здійснено в даному випадку, не можна вважати належним повідомленням даної особи у відповідності до положень ст. 277-2 КУпАП, тим більш, що в протоколі не зазначено де саме в суді та яким саме суддею буде відбуватися такий розгляд.

Таким чином виходячи з наведеного, а також враховуючи те, що судом взагалі не було вчинено будь-яких дій щодо самостійного належного повідомлення ОСОБА_2 про місце та час розгляду адміністративної справи щодо нього, а також враховуючи його пояснення щодо звернення до канцелярії суду 02.11.2017 року та відповідного повідомлення про необхідність чекати повістку про виклик, вважаю, що судом не було дотримано положень ст. 268 КУпАП та розглянуто адміністративну справу з порушенням процесуальних прав ОСОБА_2, передбачених даною нормою, що є безспірною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції..

Крім того порушення наведених вище положень КУпАП щодо належного повідомлення особи про час та місце розгляду справи відносно неї та забезпечення її участі в такому розгляді, її прав, передбачених ст. 268 КУпАП, потягло за собою порушення вимог ст.ст. 280, 251 КУпАП, неповне зясування обставин правопорушення та помилкове рішення суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП.

Так відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №232317 від 13.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 13.10.2017 року о 19 годині 10 хвилин в м. Житомирі по вул. Покровська, 96 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: Житомирський район, с.Зарічани, вул. Бердичівське шоссе, буд.5.

На підтвердження вказаних обставин до протоколу додано письмові пояснення ОСОБА_2, свідка ОСОБА_4 та висновок медичного закладу про перебування ОСОБА_2 на час його огляду у стані алкогольного спяніння.

Разом з тим у власноручних поясненнях в даному протоколі щодо суті порушення ОСОБА_2 зазначив, що правопорушення він не вчиняв, автомобілем у стані алкогольного спяніння не керував, а випив горілку після зупинення автомобіля. Зазначені обставини були вказані ним і у письмовому поясненні, доданому до протоколу про адмінправопорушення.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , доданих до протоколу, вбачається, що у звязку з неадекватною поведінкою водія автомобіля НОМЕР_2 на дорозі під час руху він спочатку їхав слідом за даним автомобілем, потім викликав патрульну поліцію, і дочекавшись поліцейський екіпаж, вони вже разом підїхали до даного автомобіля, залишеного водієм на той час на автостоянці на вул. Покровській біля буд. № 96 в м.Житомирі. Працівники поліції підійшли до водія, яким виявився ОСОБА_2 та запропонували пройти огляд на стан спяніння, на що останній погодився, і такий огляд було в його присутності проведено в ЖОНД у лікаря-нарколога та виявлено у ОСОБА_2 стан алкогольного спяніння.

Разом з тим зазначений свідок не був вказаний працівником поліції при складанні протоколу у якості свідка, він не підписував вказаний протокол про адмінправопорушення, з його пояснень не вбачається що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, а навпаки підтверджуються доводи ОСОБА_2 про те, що працівники поліції не зупиняли його автомобіль, а підїхали до нього після його зупинки на автостоянці та вживання ОСОБА_2 алкоголю після керування даним автомобілем.

При цьому з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що відеофіксацією нагрудною камерою вказаного правопорушення працівники поліції не проводили, включали камеру тільки в ході медичного огляду його в ЖОНД. Не долучено такого відеозапису, з якого можливо було б встановити обставини вчиненого правопорушення ОСОБА_2, і до протоколу про адміністративне правопорушення

Сам же по собі факт перебування ОСОБА_2 при медичному його огляді в стані алкогольного спяніння та наявність в матеріалах справи медичного висновку №965 від 13.10.2017 року щодо результатів його медичного огляду при таких обставинах не може бути беззаперечним доказом саме керування ОСОБА_2 автомобілем в стані алкогольного спяніння, що є обовязковою умовою наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАп, у вчиненні якого він обвинувачується та визнаний судом винним.

За наведених обставин, вважаю, що наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного протоколу, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не встановлена ані в ході виявлення такого можливого порушення, а ні при розгляді матеріалів справи в судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином прихожу до висновку, що апеляційна скарга з уточненнями підлягає задоволенню, постанова суду на підставі положень ст. 294 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з уточненнями задовольнити .

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 02.11.2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: