АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/835/2018 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Дідик М.В.
Головуючий в апеляційній інстанції: Маліновський О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Маліновський О.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

та його захисника ОСОБА_5,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року визнано ОСОБА_4 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Як зазначено у постанові, 20.11.2017 року о 04 год. 10 хв. водій ОСОБА_4, в м. Києві по вул. Саперно-Слобідській 24, керував автомобілем «Хонда», реєстраційний номер НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків, тобто вчинив дії, якими порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що судом першої інстанції неповно встановлені необхідні для вирішення справи обставини, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, має місце порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення, серії БД № 113135 від 20 листопада 2017 року не відповідає дійсності та обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки водій ОСОБА_4 не керував транспортним в стані алкогольного сп'яніння.

Огляд водія ОСОБА_4 на стан сп'яніння було проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Водій ОСОБА_4 був зупинений працівниками патрульної поліції, оскілки проїхав на червоне світло світлофора. Після чого працівник поліції наполягав, що він керує автомобілем в нетверезому стані, та запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу, але водій ОСОБА_4 не погодився, після чого працівники поліції наділи на водія кайданки та відвезли до Голосіївського управління поліції, для складання протоколу.

Працівниками патрульної поліції було грубо порушено порядок проведення огляду на стан сп'яніння, а саме: водію не пропонували пройти огляд на стан сп'яніння у присутності свідків на місці зупинки транспортного засобу та не направили/не відвезли до медичного закладу для проведення огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_4 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння. Йому не пропонували конкретно пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Після незгоди пройти огляд на місці поліцейський не пропонував ОСОБА_4 пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Відсутність у водія ОСОБА_4 документа (паспорта, особистого посвідчення, посвідчення водія) не могло бути причиною відмови у проведенні огляду в закладі охорони здоров'я. Поліцейські замість того, щоб доставити ОСОБА_4 до ЗОЗ з метою огляду на стан алкогольного сп'яніння, доставили його до відділку поліції.

Ні в протоколі про адміністративне правопорушення ні в поясненнях свідків, ні в рапорті не містяться дані про те, що огляд був проведений на місці зупинки в присутності двох свідків або що водію ОСОБА_6 було запропоновано проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу в присутності свідків, тому такий огляд є незаконним, було порушено процедуру огляду на стан сп'яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов'язком.

Отже, коли вина особи не доведена належними доказами, то провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін, з наступних підстав.

При розгляді справи судом першої інстанції у відповідності зі ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об'єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка, керуючись законом суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджено протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Порушень вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду не встановлено, у відповідності зі ст. 259 КУпАП в зв'язку з відсутністю документів та для складання протоколу ОСОБА_4 був доставлений до відділу поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про необхідність скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі є безпідставними та не підтверджені належними доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_4 правопорушення.

Зокрема, посилання ОСОБА_4 на те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення складено щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не за перебування у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння особою, що керувала транспортним засобом, що підтверджено протоколом, поясненнями свідків, вилученням транспортного засобу та рапортом поліцейського, відеозаписом події з нагрудних камер поліцейських.

Суд першої інстанції, врахувавши положення ст. ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_4 стягнення, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування та закриття провадження у справі апеляційним переглядом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва О.А. Маліновський