Справа № 428/2977/18
Провадження №3/428/810/2018
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Комплєктової Т.О.,
за участі секретаря Рочевої М.О.,
розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.172-11 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 виданий Тростянецьким військовим комісаром Сумської області 10.11.1999 року, який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та займає посаду командира танку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
ВСТАНОВИВ:
05.02.2018 оку старший сержант ОСОБА_1 самовільно залишив розташування військової частини, а саме розташування танкової роти с. Борівське та проводив час на власний розсуд у м. Сєвєродонецьку. 07.02.2018 року старший сержант ОСОБА_1 з`явився у розташуванні військової частини.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, взнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що усвідомив недопустимість своєї поведінки.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколом серії № 3 від 08.02.2018 року; доповіддю про самовільне залишення військової частини без зброї старшим сержантом ОСОБА_1 від 05.02.2018 року; доповіддю про повернення до танкової роти військовослужбовцем старшим сержантом ОСОБА_1 від 07.02.2018 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 . Статус військовослужбовця ОСОБА_1 підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 виданим 10.11.1999 року Тростянецьким військовим комісаріатом Сумської області.
Згідно вимог ч.5 ст.15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно - правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч.4 ст.172-11 КУпАП кваліфіковані вірно оскільки останній, самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 є військовослужбовцем, інвалідом не являється, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.
В якості обставин, що, згідно зі ст.34 КУпАП, пом`якшують відповідальність, суд визнає щире каяття та повне визнання своєї вини.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення згідно зі ст.35 КУпАП, суд не вбачає.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану ОСОБА_1 , враховуючи обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, та відсутність обставин, що його обтяжують, характеру вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 , слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 4 ст.172-11 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення правопорушнику стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 4 ст.172-11 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-11, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. (Отримувач - УК СЄВЄРОД/СЄВЄРОД/21081100, штраф загальний р/р -0080, код отримувача 37944909, банк отримувача ГУ ДКСУ у Луганські обл. код банку отримувача -804013, код виду платежу -121, призначення платежу- 21081100- адм. штраф и та ін. санкції).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.
Суддя Т. О. Комплєктова