ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з СРПП Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

29 січня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БД № 372448 від 20 січня 2018 року ОСОБА_1, 20 січня 2018 року о 00 годині 30 хвилин, в м. Білозерське по вул. Ватутіна керував автомобілем ВАЗ 2103 н/з Ж 9553 з явними ознаками алкогольного спяніння. Від продуття технічних приладів та проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та суду пояснив, що ні в день ні на передодні складання протоколу алкоголю не вживав, оскільки був на роботі, працює таксистом, від проходження медичного огляду не відмовлявся, підпис у протоколі та поясненнях поставлено не ним. Зазначив, що 20 січня 2018 року йому подзвонив ОСОБА_2 та попросив його відвезти із жінкою додому. Висадивши їх біля будинку, до нього підїхали працівники поліції та притягнули до адміністративної відповідальності, оскільки він не мав при собі посвідчення водія, про складення протоколу про адміністративне, щодо відмови в проходженні медичного огляду йому стало відомо коли він отримав судову повістку до суду, тобто під час розгляду протоколу в суді. ОСОБА_1 просив провадження по адміністративній справі відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який вказаний в протоколі як свідок, суду пояснив, що особу яка притягається до адміністративної відповідальності взагалі не бачив, підписав протокол на вимогу працівника поліції коли був зупинений ними під час керування транспортного засобу. В його присутності ОСОБА_1 не відмовлявся від продуття технічних приладів та проходження медичного огляду на стан сп'яніння.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 який вказаний в протоколі як свідок, у відкритому судовому засіданні пояснив, що працює водієм автобусу, вночі 20 січня 2018 року був зупинений працівниками поліції, та на їх вимогу підписав протокол та пояснення. ОСОБА_1 ОСОБА_4 ніколи не бачив, в його присутності він не відмовлявся проходити медичний огляд. Підписав документи з метою, щоб працівники поліції його довго не затримували.

Допитані в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, свідок ОСОБА_5 суду підтвердили, що в ночі з 19 січня 2018 року на 20 січня 2018 року, вони викликали ОСОБА_1 для того щоб він відвіз їх додому. ОСОБА_5, був тверезий, ніяких ознаків спяніння у нього не було. Працівників поліції вона побачила вже біля будинку. Про складення протоколу щодо керування в стані спяніння, або відмови від проходження медичного огляду їй не відомо. Бути свідком їй ніхто не пропонував.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, допитавши свідків, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали адміністративної справи, вважаю, що провадження по даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об'єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; допуск до керування транспортними засобами водіїв, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або у хворобливому стані, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або таких, що не пройшли у встановлений строк медичного огляду.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, зі змінами від 22.03.2017 р., водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Також в Україні діє порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року зі змінами від 07.11.2015 р., згідно якої у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під час розгляду справи суддею не встановлено жодного доказу про те, що ОСОБА_1 дійсно керував своїм автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння, а також щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Статтею17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 130, 247, 256, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити протягом трьох днів, особі щодо якої її винесено.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення.

Суддя Добропільського

міськрайонного суду ОСОБА_6