АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

захисника особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_3, 07 жовтня 2017 року, о 23 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки "Фольксваген", державний номер НОМЕР_1, на нерегульованому перехресті проспекту Оболонського та проспекту Степана Бандери в м. Києві, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та стану автомобіля, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дороги автомобілю марки "Мітсубісі", державний номер НОМЕР_2, який завершував проїзд через перехрестя, унаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та заподіяння матеріальних збитків, а водії отримали тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. п. 2.3 "б", 12.1, 12.3, 16.5 Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі-Правил), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, посилаючись на невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи, порушення суддею місцевого суду при розгляді справи норм процесуального права.

Захисник зазначав, що суддя місцевого суду невіро встановив місце дорожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що вона сталася на нерегульованому перехресті.

У відповідності до наведених захисником у апеляційній скарзі фактичних обставин справи, ОСОБА_3 рухався на зелений сигнал світлофора, в той час як водій автомобіля марки «Мітсубіші», розпочавши проїзд перехрестя, припинив свій маневр та зупинився безпосередньо перед виїздом на перехрестя (через наявність автомобілів патрульної поліції, які створили перешкоду при виїзді на перехрестя), та через тривалий час, з порушенням Правил дорожнього руху України, продовжив рух на червоний сигнал світлофора. При цьому, безпосередньо перед ОСОБА_4, у цей момент, у його напрямку руху перехрестя проїхав інший автомобіль, що давало ОСОБА_3 підставу вважати, що його рух на зелений сигнал світлофора буде безпечним, та усі транспортні засоби, які рухалися через перехрестя, вже закінчили його проїзд.

Крім того, зазначав, що згідно пояснень ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5, виїзд на перехрестя по смузі, у якій рухався водій автомобіля «Мітсубіші», заборонений, оскільки на ній знаходились попереджувальні пристрої у виді конусів, поміж яких вказаний водій продовжив рух.

На думку апелянта, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія автомобіля «Мітсубіші», який порушив вимоги п. 16.4 Правил, однак суддя місцевого суду залишив поза увагою вказану обставину.

Крім того, апелянт зазначав про некоректне формулювання суддею місцевого суду у постанові даних стосовно відмови ОСОБА_3 та його захисника заявляти клопотання про проведення судової автотехнічної експертизи, а також посилався на безпідставну відмову судді місцевого суду у задоволенні його клопотання про долучення до справи письмових пояснень свідка ОСОБА_5

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та інший учасник дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_6 не з'явилися, про день, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені своєчасно та належним чином.

З урахуванням змісту ч. 6 ст. 294 КУпАП, згідно якої неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб, заслухавши думку захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, який не заперечував проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 та ОСОБА_6, вважаю за необхідне розглянути апеляційну скаргу без участі останніх у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Відповідно до підпункту б) пункту 2.3. Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно пункту 12.1. Правил, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до пункту 12.3 Правил, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Згідно пункту 16.5. Правил, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові судді, є обґрунтованим та підтверджується зібраними по справі доказами в їх сукупності: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 24 листопада 2017 року, у відповідності до даних якого, 07 жовтня 2017 року ОСОБА_3 о 23 год. 30 хв. в м. Києві на регульованому перехресті проспекту Оболонського та проспекту ОСОБА_7, керуючи автомобілем марки "Фольксваген", державний номер НОМЕР_1, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, у разі ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, не вибрав безпечної швидкості руху з урахуванням дорожньої обстановки та стану автомобіля, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не надав дороги автомобілю марки "Мітсубіші", державний номер НОМЕР_2, який завершував проїзд через перехрестя, унаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів, матеріальних збитків, а водії отримали тілесні ушкодження, чим порушив вимоги п. п. 2.3 б, 12.1, 12.3, 16.5 Правил (а.с. 1); висновком старшого слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві від 23 жовтня 2017 року щодо розгляду матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 10); поясненнями ОСОБА_6 від 10 жовтня 2017 року, у відповідності до яких він, керуючи "Мітсубіші", державний номер НОМЕР_2, та рухаючись на перехресті проспекту Оболонського та проспекту ОСОБА_7, почав рух через перехрестя на зелений сигнал світлофора, об'їжджаючи автомобілі патрульної поліції, які зупинились на місці дорожньо-транспортної пригоди, та переконавшись у безпечності руху, намагався завершити маневр проїзду перехрестя, коли відчув удар у правий бік його автомобіля (а.с. 10); даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08 жовтня 2017 року, в якому зазначені розташування транспортних засобів, локалізація технічних пошкоджень, опис місця дорожньо-транспортної пригоди та стану транспортних засобів на момент огляду (а.с. 13-14); схемою дорожньо-транспортної пригоди від 08 жовтня 2017 року, з якої убачається місце розташування транспортних засобів після їх зіткнення (а.с. 15).

Як убачається з дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису місця дорожньо-транспортної пригоди, на ньому зафіксовано, як через перехрестя проспекту Оболонського та проспекту ОСОБА_7, на якому знаходились автомобілі та працівники поліції у зв'язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди, на зелений сигнал світлофора рухались автомобілі "Деу" та за ним "Мітсубіші" під керуванням водія ОСОБА_6 Виїхавши на перехрестя, автомобіль "Деу", призупинившись, повернув ліворуч, а водій ОСОБА_8 одразу за ним розпочав повільний рух прямо у напрямку проспекту Оболонського. При цьому, транспортні засоби, які знаходились у лівій смузі руху по проспекту Степана Бандери, надали дорогу автомобілям "Деу" та "Мітсубіші", які завершували рух через перехрестя. У цей час, на зелений сигнал світлофора, у крайній правій смузі по проспекту Степана Бандери рухався автомобіль "Фольксваген", який, побачивши перед собою автомобіль «Мітсубіші», не зменшивши швидкості руху, здійснив удар в останнього (файл logo_cam2_07-10-2017_23-38-40, а.с.29).

Як убачається з досліджених під час апеляційного розгляду доказів, вони узгоджуються із пояснення ОСОБА_6 стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди, у відповідності до яких, водій автомобіля "Фольксваген", проїжджаючи перехрестя, не надав йому можливість завершити маневр проїзду перехрестя, який він розпочав на зелений сигнал світлофора.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає об'єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Обгрунтовано поклавши в основу постанови пояснення водія ОСОБА_6 щодо фактичних обставин дорожньо-транспортної пригоди, та надавши їм належну оцінку у сукупності з іншими дослідженими у справі доказами, суддя місцевого суду дійшов вірного висновку, що дій водія ОСОБА_3, які виявились у порушенні п. п. 2.3 б, 12.1, 12.3, 16.5 Правил, знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, матеріали справи не містять даних про те, що водій ОСОБА_6 рухався у смузі, по якій заборонено рух, та порушив вимоги п. 16.4 Правил, на що міститься посилання у апеляційній скарзі. Як убачається із матеріалів справи, протокол стосовно ОСОБА_6 за порушення ним вимог п. 16.4 Правил працівниками поліції не складався, та доказів на підтвердження таких обставини суду апеляційної інстанції не надано.

Тому, враховуючи, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться у межах складеного протоколу, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 щодо наявності в діях водія автомобіля «Мітсубіші» ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього рухуУкраїни, не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

Наданий захисником під час апеляційного розгляду висновок експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, складений судовим експертом ОСОБА_9№5/18 від 19 січня 2018 року, судом апеляційної інстанції не може бути взятий до уваги, оскільки експерт призначався не у відповідності з вимогами ст. 273 КУпАП. Дане експертне дослідження було проведено за заявою захисника ОСОБА_2 та без всебічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення для дослідження не надавались. При цьому експерт ОСОБА_9 про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта, передбачену ч. 1 ст. 384 КК України, у встановленому законом порядку не попереджався.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 у частині відмови судді місцевого суду у задоволенні клопотання про долучення до справи письмових пояснень свідка ОСОБА_5, є безпідставними, оскільки, як убачається із оскаржуваної постанови, суддею місцевого суду в судовому засіданні 26 грудня 2017 року допитано свідка ОСОБА_5, та його поясненням надано відповідну оцінку.

Посилання апелянта на те, що суддя місцевого суду невірно встановив місце дрожньо-транспортної пригоди, зазначивши, що вона відбулась на нерегульованому перехресті, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки вказівка у постанові на те, що перехрестя проспекту Оболонського та проспекту ОСОБА_7 є нерегульованим, не впливає на суть прийнятого судом рішення, та може свідчити про допущену суддею місцевого суду описку при прийнятті постанови.

Отже, суддя місцевого суду розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КпАП України, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях водія ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 12.3 та 16.51 Правил знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Інші доводи захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в апеляційній скарзі висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду та закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва В.В.Мельник