Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/8589/17 Суддя в 1 інстанції Маринін О.В.
№ провадження 33/778/189/18 Доповідач в 2 інстанції Рассуждай В.Я.
Категорія ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., при секретарі Мовчан Д.В., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, прокурора відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції прокуратури Запорізької області Коба Т.В. справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Привілля Луганської області, начальник Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», який проживає за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією не притягувався, ІПН НОМЕР_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КпАП України, та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 3400 гривень та постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,40 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою 6 грудня 2017 року на адресу Бердянського міськрайонного суду надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_2 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст.172-7 КУпАП.

ОСОБА_2, якого наказом Міністерства інфраструктури України від 15.07.2013 №205-0 з 16.07.2013 року призначено на посаду начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Бердянського морського порту), будучі посадовою особою юридичної особи публічного права, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» впродовж 2015-2016 років неодноразово приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів та не повідомив про наявність в нього реального конфлікту інтересів за наступних обставин.

Наказом начальника Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» №1/к від 13.06.2013 призначено ОСОБА_4 на посаду економіста 1 категорії фінансового відділу. ОСОБА_4 має робоче місце № 4910.

Відповідно особової справи начальника БФ ДП «АМПУ» ОСОБА_2 та особової справи економіста 1 категорії відділу обліку доходів та розрахунків централізованої бухгалтерії БФ ДП «АМПУ» ОСОБА_4, встановлено, що останні є подружжям.

Згідно із п. 1.2 посадової інструкції економіста 1 категорії сектору з обліку доходів і розрахунків централізованої бухгалтерії, призначення ОСОБА_4 на посаду і звільнення з неї здійснюється наказом начальника БФ ДП «АМПУ».

Таким чином, ОСОБА_2, приймаючи будь-які рішення стосовно своєї дружини ОСОБА_4, яка є його підлеглою, діє в умовах реального конфлікту інтересів.

Не зважаючи на це, ОСОБА_2 приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, зокрема при видачі наказу «Про виплату доплати до заробітної плати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника» від 25.08.2015 № 62-Д, наказу «Про переведення на іншу роботу» від 02.11.2015 № 124К, а також наказу «По внесення змін до штатного розпису БФ ДП «АМПУ» від 29.09.2016 № 256, оскільки у цих наказах він приймав рішення стосовно своєї дружини ОСОБА_4

Згідно підпункту 2 пункту 5 Порядку погодження проектів розпорядчих документів Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» затвердженого наказом БФ ДП «АМПУ» від 23.07.2014 №151 - ОД, проекти розпорядчих документів, щодо питань управління персоналом, упорядкування граничної чисельності працівників, організаційних структур, фондів оплати праці, затвердження положень про структурні підрозділи та посадових інструкцій їх працівників, штатного розпису та внесення змін до нього, прийняття на роботу, переведення, звільнення, інших питань з особового складу, організації праці та заробітної плати, встановлення у разі необхідності змінного режиму роботи, неповного робочого дня (тижня), доплат, надбавок та премій, передбачених колективним договором, зміни посадових окладів, заохочення за успіхи в роботі, застосування заходів дисциплінарного впливу та стягнень за порушення трудової дисципліни, надання відпусток, оформлення відрядження тощо, які розробляються, реєструються та зберігаються в службі персоналу в обов'язковому порядку візуються:

- начальником служби персоналу;

- головним бухгалтером;

- начальником юридичного сектору;

- режимно-секретним сектором (якщо відрядження закордонне);

- керівником структурного підрозділу, якщо питання стосуються прийняття на роботу, переведення, звільнення, інших питань особового складу, організації праці та заробітної плати, встановлення у разі необхідності змінного режиму роботи, неповного робочого дня (тижня), доплат, надбавок та премій, передбачених колективним договором, зміни посадових окладі тощо працівників підпорядкованого йому підрозділу;

- та відповідно до наказу №243 - К від 13.07.2016 про вдосконалення антикорупційних заходів у філії, підпункти 1 та 2 пункту 5 Порядку погодження проектів розпорядчих документів БФ ДП «АМПУ», затвердженого наказом філії від 23.07.2014 №151 - ОД доповнити посадою - Уповноважений з антикорупційної діяльності Бердянської філії ДП «АМПУ».

Згідно пункту 7 Порядку погодження проектів розпорядчих документів Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», затвердженого наказом БФ ДП «АМПУ» від 23.07.2014 №151 - ОД, завізований усіма відповідальними посадовими особами проект розпорядчого документа, викладений згідно з пунктом 4 цього Порядку та з дотримання усіх вимог цього Порядку надається на підпис начальнику БФ ДП «АМПУ».

29 вересня 2016 року ОСОБА_2, будучі начальником Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» наказом №256 (Про внесення змін до штатного розпису БФ ДП «АМПУ») з 22.09.2016 вніс зміни (без зміни штатної кількості) до штатного розпису структурного підрозділу «Централізована бухгалтерія» БФ ДП «АМПУ» по робочому місцю 4910 (ОСОБА_4), а саме «Економісту 1 категорії» сектору з обліку доходів і розрахунків переформувати посадовий оклад в частині змін коефіцієнта до місячної тарифної ставки (окладу) некваліфікованого працівника філії - ввести коефіцієнт 4,06 замість 3,9.

При цьому згідно Порядку погодження проектів розпорядчих документів Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», затвердженого наказом БФ ДП «АМПУ» від 23.07.2014 №151 - ОД, відсутні візи заступника начальника з фінансів та економіки БФ ДП «АМПУ» ОСОБА_6 та старшого інспектора служби економічної та внутрішньої безпеки сектору контролю економічної та внутрішньої безпеки відокремлених підрозділів ДП «АМПУ» у Бердянській філії ОСОБА_7 та мається припис останнього, про необхідність попереднього погодження з головою ДП «АМПУ».

Згідно з розпорядженням про погодження заходів з кадрових питань № 2-К від 09.03.2016 голови ДП «АМПУ» ОСОБА_8, зобов'язує начальника БФ ДП «АМПУ» (Адміністрація Бердянського морського порту) здійснювати свої повноваження в частині внесення будь - яких змін до штатного розпису філії, збільшення або зменшення чисельності штатних одиниць в штатному розписі, щодо призначення та звільнення всіх без винятку працівників виключно за попереднім погодженням з Головою ДП «АМПУ».

Відповідно листа виконуючого обов'язки голови ДП «АМПУ» № 7959 від 29.11.2017 встановлено, що згідно даних обліку вхідної кореспонденції апарату управління ДП «АМПУ» в період з 26.04.2015 по теперішній час від колишнього начальника Бердянської філії ДП «АМПУ» ОСОБА_2 не надходили й не зареєстровані повідомлення про наявність/виникнення у нього конфлікту інтересів, відповідно до ЗУ «Про запобігання корупції». У апараті управління ДП «АМПУ» відсутні відомості про погодження з Головою підприємства (чи особою, яка виконувала його обов'язки) видання ОСОБА_2 наказу по Бердянській філії ДП «АМПУ» від 29.09.2016 за №256.

Водночас, в порушення вимог діючого законодавства 29.09.2016 р. начальник Бердянської філії ДП «АМПУ» ОСОБА_2, використовуючи свої службові повноваження, діючи умисно, не повідомив керівництво ДП «Адміністрація морських портів України» про наявність у нього реального конфлікту інтересів при розгляді питання щодо переформування посадового окладу в частині змін коефіцієнта до місячної тарифної ставки (окладу) некваліфікованого працівника філії - ввести коефіцієнт 4,06 замість 3,9 свої дружині ОСОБА_4 як «Економісту 1 категорії» сектору з обліку доходів і розрахунків, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП та прийняв рішення у умовах реального конфлікту інтересів, підписавши наказ № 256 від 29.09.2016 р. (Про внесення змін до штатного розпису БФ ДП «АМПУ»), а також накази «Про виплату доплати до заробітної плати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника» від 25.08.2015 р. № 62-Д, та «Про переведення на іншу роботу» від 02.11.2015 р. № 124К, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушив встановлені п. 2 ч. 1 ст. 28 та ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги щодо обов'язку повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а також встановлені п. 3 ч. 1 ст. 28 та ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги щодо зобов'язання не приймати рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що наказ № 62-Д «Про виплату доплати до заробітної плати за виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника» та наказ № 124К «Про переведення на іншу роботу» було видані ОСОБА_2 25.08.2015 року та 02.11.2015 року, правопорушення не є триваючим, на момент розгляду справи закінчені строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, оскільки пройшло більше двох років з дня його вчинення, тому суд в цій частині провадження у справі за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрив у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та справу про адміністративні правопорушення закрити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на те, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що судові засідання про провадженню № 3/310/18 (протокол про адміністративне правопорушення № 224 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП) не призначалися. У судовому засіданні 14 лютого 2018 року судом було доведено до відома учасників справи про те, що провадження по справі об'єднані, без постановлення відповідної ухвали. В порушенням вимог ч. 2 ст. 279 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення № 224 від 6 грудня 2017 року не проголошувався, пояснення ОСОБА_2 щодо правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, не заслуховувалися. Розгляд зазначеного протоколу без попереднього повідомлення учасників справи порушує право ОСОБА_2 на захист.

Вказує на те, що заявлені в його клопотанні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 не допитані судом, що призвело до неповноти судового розгляду та порушення порядку розгляду справи.

Як на порушення ст. 285 КУпАП вказує на те, що суд у судовому засіданні від 14 лютого 2018 року не оголосив повний тексти постанови.

Крім того, на його думку, суд прийшов до висновків про доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП України, на підставі протоколів про адміністративні правопорушення, які містять суперечливу інформацію.

Так, в протоколах про адміністративне правопорушення наказ № 256 від 29 вересня 2016 року найменований як наказ № 256 від 29 вересня 2017 року. Зазначені протоколи не були повернуті судом для усунення недоліків, більш того, суперечливі обставини перенесено у постанову, а саме зазначено, що «29.09.2017 ОСОБА_2, будучі начальником Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» наказом № 256 (Про внесення змін до штатного розпису БФ ДП «АМПУ») з 22.09.2016 вніс зміни (без зміни штатної кількості) до штатного розпису структурного підрозділу «Централізована бухгалтерія» БФ ДП «АМПУ» по робочому місцю 4910…». Зазначене, на думку апелянта призвело до того, що постанова суду ґрунтується на суперечливих обставинах, припущеннях.

За твердженням апелянта, суд не надав належної оцінки доданій до матеріалів справи копії Розпорядження № 2-к від 09.03.2016 року голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_8, яким фактично виключено з повноважень ОСОБА_2 одноособове прийняття рішення про внесення змін до штатного розпису.

Вважає, що нормами КУпАП не передбачено допит особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, однак відмовляючи у задоволенні клопотання за закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд керувався виключно поясненнями ОСОБА_11 про те, що остаточні відомості по справі він отримав 30 листопада 2017 року.

Судом не прийняті до уваги показання ОСОБА_12, який пояснив, що в серпня 2017 року надійшов запит з департаменту захисту економіки національної поліції. На запит ним було направлено копії документів, особову справу та відомості щодо ОСОБА_2, та проінформовано, що повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів від ОСОБА_2 на протязі 2015-2016 років не надходили. Крім того, свідок 1 вересня 2017 року особисто надав особі, яка проводила перевірку письмові пояснення, в яких усе детально викладено.

Зазначає, що оскільки суд не надав йому можливості надати пояснення по протоколу № 224 від 06.12.2017 року та подати докази, він був позбавлений можливості додати до справи як доказ копію запиту та відповідь про надання документів та інформації з відміткою про їх отримання 14 серпня 2017 року. В листі №11.19-02/21 від 11 серпня 2017 року зазначено, що згідно даних обліку вхідної та вихідної кореспонденції канцелярії філії протягом 20152016 років від ОСОБА_2 не надходили і не зареєстровані повідомлення про наявність у нього конфлікту інтересів.

Вказане, на думку апелянта свідчить про те, що моментом виявлення правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, є 1 вересня 2017 року, тобто є умови для закриття провадження по справі на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 подану ним апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в 2013 році було проведено реорганізацію підприємства та його було призначено на посаду начальника Бердянської філії ДП «АМПУ», його дружина до кола працівників товариства потрапила випадково та у прямому підпорядкуванні від нього не перебувала. В своїй діяльності він керувався положенням КЗпП України та умовами колективного договору. Вважає, що якщо його рішення не ґрунтуються на законі та вони мають бути скасовані у передбаченому законом порядку, а все зайве сплачене за видними ним наказами він готовий відшкодувати. Також зазначив, що надав розпорядження про збільшення коефіцієнту заробітної плати не лише своєї дружині, а й всьому підрозділу.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, рішення суду першої інтенції вважала законним, таким, що ґрунтується на досліджених в повному обсягах доказах у справі та просила залишити його без змін. Також зазначила, що порушення закону, що інкриміновані ОСОБА_2 є порушеннями з формальним складом, тому розмір завданої його діями шкоди, а також можливість її відшкодування для кваліфікації дій значення не має.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2, прокурора, перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи справу відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП в межах апеляційної скарги, вважаю, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як встановлено апеляційним переглядом, доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі, про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції є безпідставними і такими, що ґрунтуються на неправильному тлумаченні апелянтом чинного антикорупційного законодавства України.

Висновок місцевого суду про наявність в діянні ОСОБА_2 складу пов'язаних з корупцією адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, яким судом першої інстанції, з дотриманням вимог ст. 252 КУпАП, була надана правильна оцінка, в контексті положень ст. 251 КУпАП, шляхом повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Під час розгляду справи місцевим судом було вжито належних заходів для встановлення фактичних обставин порушення ОСОБА_2 вимог Закону України "Про запобігання корупції" в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Апеляційним судом перевірені доводи ОСОБА_2 про те, що в судовому засіданні не оголошувався протокол № 224 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та ОСОБА_2 не надавав пояснення з приводу вказаного правопорушення.

Дослідження журналів судового засідання свідчить про те, що дійсно в порушення ч. 2 ст. 279 КУпАП суд не оголосив протокол № 224 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Водночас належить встановити, чи має таке недотримання вимог процесуального закону наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників провадження щодо забезпечення права на справедливий суд.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав людини, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту "а" частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи ("Девеер проти Бельгії" від 27 лютого 1980 року).

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення № 224 відносно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП складений в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 виклав у протоколі свої заперечення, зазначивши, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Технічний запис судового засідання свідчить, що кожне судове засідання розпочиналось з повідомлення судом про розгляд саме протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. ОСОБА_2 надавав суду пояснення по суті вказаного правопорушення, судом допитані свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, які також надавали пояснення щодо вчинення ОСОБА_2 дій в умовах конфлікту інтересів.

Викладене вище спростовує доводи апеляційної скарги про те, що судом порушено право ОСОБА_2 на захист в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказується, що суд не допитав свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, якім згідно з клопотання про виклик свідків (а.с. 155) відомі обставини підготовки та прийнятті наказу № 256 від 29.09.2017р.

Матеріали провадження дійсно містять клопотання ОСОБА_2 про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_10 (а.с. 155).

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом допитані не були, разом з тим з доводів апеляційної скарги не вбачається, у чому конкретно полягає неповнота судового розгляду з огляду на це, враховуючи, що доводи суду першої інстанції про доведення фактичних обставини інкримінованих правопорушень переважно ґрунтуються на досліджених судом матеріалах адміністративної справи.

Крім того, слід звернути увагу на те, що свідок ОСОБА_13 судом допитана була і показань на користь ОСОБА_2 суду не надала.

Апеляційним судом перевірені доводи ОСОБА_2 про неправильне зазначення у протоколах про адміністративні правопорушення дати складання наказу № 256.

Із матеріалів справи вбачається, в тому числі із дати, зазначеній у самому наказі, що наказ № 256 виданий 29 вересня 2016 року (а.с. 63). Сумнівів, щодо правильності цієї дати не виникає, заперечень з цього приводу учасники справи не надавали, клопотання про повернення справи від 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 заявлено з інших підстав (а.с.149-150). Відтак у суду були відсутні підстави для повернення протоколів про адміністративне правопорушення для належного оформлення.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що судом у мотивувальній частині постанови (2 абзац 3 сторінки, а.с. 176) допущена описка в даті видачі вказаного наказу, яка за необхідності може бути виправлена судом першої інстанції.

Стосовно тверджень апелянта, що суд не надав належної оцінки доданій до матеріалів справи копії Розпорядження № 2-к від 09.03.2016 року голови ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_8, яким фактично виключено з повноважень ОСОБА_2 одноособове прийняття рішення про внесення змін до штатного розпису, апеляційний суд приходить наступних висновків.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП відповідальність настає за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

При цьому, на переконання апеляційного суду, можлива наявність в діях особи складу іншого правопорушення не виключає адміністративної відповідальності за порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" в частині запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Таким чином, місцевий суд, належним чином мотивувавши своєї висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, підлягають з'ясуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП.

Апеляційним судом перевірені і твердження ОСОБА_2 про те, що на момент розгляду справи сплинули строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Так, згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Суд першої інстанції, відповідно до положень ст.ст. 272, 279 КУпАП допитавши особу, яка склала протокол, - оперуповноваженого міжрайонного відділу № 3 (м. Бердянськ) Управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національно поліції України ОСОБА_11, прийшов до висновку, що строком виявлення адміністративних правопорушень є 30 листопада 2017 року, оскільки саме з цієї дати Управління захисту економіки в Запорізької області отримало останній доказ із всієї сукупності доказів, якими підтверджується винуватість ОСОБА_2

Листом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» вих. 7959 від 29.11.2017р. повідомлено Управління захисту економіки в Запорізької області про те, що в період з 26 квітня 2015 року по дату складання листа до апарату управління ДП «АМПУ» від ОСОБА_2 не надходили повідомлення про наявність/виникнення у нього конфлікту інтересів, а також про відсутні відомостей про погодження Головою підприємства (або особою, що виконувала його обов'язки) наказу ОСОБА_2 по Бердянській філії ДП «АМПУ» № 256 від 29.09.2016р. (а.с. 22).

На думку апелянта лист уповноваженого з антикорупційної діяльності Адміністрації Бердянського морського порту ОСОБА_12 від 11 серпня 2017 року, відповідно якого до канцелярії Філії від ОСОБА_2 не надходили повідомлення про наявність у нього конфлікту інтересів, а також пояснення ОСОБА_12 від 01.09.2017 року, свідчить про те, що датою виявлення правопорушень є 1 вересня 2017 року.

Проте з таким твердженням ОСОБА_2 апеляційний суд не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «про запобігання корупції» особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а також прирівняні до них особи повинні повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Згідно з положення про Бердянську філію Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» начальник Філії підпорядковується безпосередньо Голові Підприємства (а.с. 29-32), отже повинний повідомляти про наявність конфлікту інтересів Голову Державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

У зв'язку з наведеним відомості, викладені в листі уповноваженого з антикорупційної діяльності Адміністрації Бердянського морського порту ОСОБА_12 та його пояснення про те, що до Бердянської філії від ОСОБА_2 не надходили повідомлення щодо наявності у нього конфлікту інтересів, не стосуються предмету доказування у даній справі, а тому ні вказаний лист, ні пояснення ОСОБА_12 не вказують на дату виявлення адміністративного правопорушення.

Не є підставою для скасування судового рішення і оголошення судом першої інстанції резолютивної частини постанови, оскільки положення КУпАП не вимагають проголошення тексту постанови, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, відносно ОСОБА_2 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних підстав для сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай