АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/2997/17 Номер провадження 33/786/132/18Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д. О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2018 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1, з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представника - захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 2 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно постанови судді Єгоров А.В. визнаний винуватим в тому, що він 10.07.2017 о 4 год. 05 хв. по вул. Першотравневій, 38, м. Кременчук, Полтавської обл., керував автомобілем BMW 525, д.н.з. TSE 18395, перебуваючи з ознаками наркотичного спяніння: порушення мови, координації рухів, зіниці не реагують на світло, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ні алкоголю, ні наркотиків, ні лікарських засобів не вживав, готовий був пройти перевірку за допомогою Драгера на місці зупинки, проте працівники поліції йому не запропонували перевірку на Драгері або медичний огляд в наркодиспансері.

Крім того, ОСОБА_3 посилається на те, що свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказані в протоколі не мали змоги бачити, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом у стані наркотичного спяніння і чути, що він відмовлявся від медичного огляду.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його представника захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП, зокрема настає, як за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп'яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Згідно ПДР України водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху» передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 167704 від 10.07.2017 згідно, якого ОСОБА_3 10.07.2017 о 4 год. 05 хв. по вул. Петршотравневій, 38 у м. Кременчук, в порушення п. 2.5 ПДР, керував транспортним засобом BMW 525 д.н.з. TSE 18395 в стані наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Особу правопорушника ОСОБА_3 встановлено відповідно до паспорту серії КО № 716181 виданого Автозаводським УМВС України в Полтавській обл., тобто ОСОБА_3 є водієм (а.с.1).

Записом з відеореєстратора, дані якого містяться на СД-диску встановлено, що автомобіль BMW 525 д.н.з. TSE 18395 під керуванням ОСОБА_3, який рухається було зупинено працівниками поліції, які встановивши, що останній перебуває в стані наркотичного сп`яніння, а саме зіниці очей не реагують на світло, що було встановлено за допомогою ліхтарика. У подальшому працівники пліції запропонували ОСОБА_3 проїхати у Кременчуцький обласний наркологічний диспансер для огляду на визначення стану спяніння, на що останній погодився. Після чого апелянт разом з працівниками поліції сів у службовий автомобіль і вони поїхали до медичного закладу. Проте дорогою до медичного закладу ОСОБА_3 запитав у працівників поліції щодо тривалості проведення медичного огляду, і отримавши відповідь, що все залежить від лікаря, відмовився їхати в наркологічний диспансер для подальшого огляду. Працівники поліції розяснили ОСОБА_3, що в разі відмови від проходження огляду на стан наркотичного спяніння в медичному заладі буде складений протокол про адміністративне правопорушення, і в присутності двох свідків склали зазначений вище протокол (а.с. 6).

Цим же відео підтверджується, що працівники поліцїі після виявлення ознак у ОСОБА_7 наркотичного спяніння запропонували останньому пройти огляд у медичному закладі на що апелянт погодився, тому доводи апелянта, що йому не пропонували пройти огляд у медичному закладі є неспроможними.

Дії працівників поліції, які полягають у запропонуванні ОСОБА_3 пройти огляд на стан наркотичного спянніння в медичном закладі є правильними, оскільки узгоджуються з п. 12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якої у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу і цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не були свідками, того, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом, а були свідками того, що апелянт відмовився від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 167704 від 10.07.2017. Тому доводи апеляна є необгрунтованими в цій частині.

Сам ОСОБА_3 у поданій апеляції пдтверджував те, що 10.07.2017о 4 год. 05 хв. по вул. Першотравневій, 38, м. Кременчук, Полтавської обл., керував автомобілем BMW 525, д.н.з. TSE 18395 і був зупинений працівниками поліції, і цей же факт підтверджений в суді апеляційної інстанції під час дослідження запису з відеореєстратора.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_3 про невинуватість, є необґрунтованими.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_3 накладено відповідно до загальних правил, визначених ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини.

Доводи апелянта щодо порушення його прав, як особи, як притягається до адміністративної відповідальності є слушними, але ОСОБА_3 була надана можливість скористатися своїми правами, передбаченими у статті 268 КУпАП при апеляційному розгляді справи.

З огляду на вказане відсутні підстави для скасування постанови судді, як про це просить апелянт у своїй апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 289 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, постанову судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 2 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1