Справа № 461/8724/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/783/40/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.483 ч.1 МК України
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2018 року м. Львів

Суддя Апеляційний суд Львівської області Белени А.В., за участю представника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3, представника митниці - Квика В.М., розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2017 року по ч.1 ст.483 МК України відносно ОСОБА_2 -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, громадянина України, не працюючого, який

проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу - 173 516,62 грн. в дохід держави.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 5561/20900/17 від 28.10.2017 року, автомобіль марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000 року випуску (з ключем запалювання) - конфісковано в дохід держави.

Вилучені згідно протоколу про порушення митних правил № 5561/20900/17 від 28.10.2017 року документи, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2; контрольний талон для проходження по «зеленому коридору»; контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії НОМЕР_3; доручення (UPOWAZNIENIE) засвідчене нотаріальною канцелярією ОСОБА_7 та його переклад - залишено при матеріалах справи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Львівської митниці ДФС 20279, 27 грн. судового збору

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 320,00 грн. судового збору.

Згідно постанови судді першої інстанції, 20.10.2017 року близько 19 год. 00 хв. в зону митного контролю м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС в напрямку в'їзд в Україну смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2

Під час здійснення митних формальностей ОСОБА_2, подав до митного оформлення паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України а саме: паспорт серії НОМЕР_4, контрольний талон для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обов'язковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню щодо транспортного засобу марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_5, свідоцтво про реєстрацію т/з на території РП серії НОМЕР_2, згідно якого власником автомобіля є ОСОБА_8, адреса АДРЕСА_2, а також надав доручення (UPOWAZNIENIE) засвідчене нотаріальною канцелярією ОСОБА_7, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, як документ що дає право на тимчасове користування вищезгаданого автомобіля громадянином України ОСОБА_2.

В ході здійснення митного оформлення виникла підозра щодо підробки доручення на користування автомобілем, отже було прийнято рішення здійснити перевірку автентичності документів поданих громадянином України - ОСОБА_2, як підставу для переміщення транспортного засобу марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6, через митний кордон України.

На письмовий запит Львівської митниці ДФС від 23.10.2017 року №13647/13-70- 20/10/38 до нотаріальної канцелярії ОСОБА_7, отримано відповідь від 27.10.2017 року, згідно якої дане доручення канцелярією нотаріальною ОСОБА_7 не видавалось, не підписувалось, і є підроблене.

Таким чином ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на переміщення транспортного засобу з поданням митному органу як підстави для переміщення підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом.

На дану постану подав апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2, який просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2017 року, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП; вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 5561/20900/17 від 28.10.2017 року, автомобіль марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2; ключі від замка запалення; контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_2

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, яка винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Апелянт покликається, що ОСОБА_2 при здійснені митних формальностей надав працівникам митниці усі наявні в нього документи, в тому числі і «UPOWAZNIENIE», яке не містить жодних ознак підробки чи внесення неправдивих відомостей та не викликає жодних сумнівів. До матеріалів справи не долучено жодних документів компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказане доручення є підроблене, висновок зроблений лише на підставі відповіді отриманої в електронному вигляді від нотаріуса, при цьому не доведено, що саме ця електронна скринька є офіційною поштою нотаріуса. Законодавством України за ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність.

Апелянт наголошує, що з висновком експерта щодо вартості автомобіля не згідний, оскільки це не є висновок судового експерта, даний експерт відсутній в реєстрі атестованих судових експертів, а відтак не попереджений про кримінальну відповідальність по ст.ст. 384,385 КК України.

Наголошує, що відповідно до ст. 352 МК України необхідний умисел в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що документи подані ОСОБА_2 до митного оформлення містять неправдиві дані, а тому в його діях відсутні будь-які ознаки вчинення умисного переміщення товару через митний кордон України, тобто відсутній склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.483 МК України, а тому є всі підстави для закриття провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідача, думку апелянта - адвоката ОСОБА_3, який просив задоволити апеляційну скаргу, міркування представника Львівської митниці ДФС, який заперечив дану апеляційну скаргу та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції, а апеляцію - без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.ст.495, 496 МК України, навантаження по складанню протоколу, вчинення процесуальних дій лежить на уповноваженій посадовій особі органу доходів і зборів, яка в силу Закону, зобов'язана зібрати докази, встановити всі обставин справи та справу про ПМП направити в суд для розгляду з метою своєчасного, всебічного, повного та об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Суддя, розглядаючи справу про порушення митних правил, має керуватися нормами МК України та КУпАП.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також; з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до вимог ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об'єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні ч.1 ст.483 МК України є не правильним, оскільки здійснений на підставі неповно зібраних матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.

Суддя, розглянувши справу, у своїй постанові вдався до формального викладення фабули правопорушення, яке вказано у протоколі ПМП та переліку матеріалів справи, як доказ вини ОСОБА_2 При цьому, достовірно не встановив і не міг встановити хто є власником транспортного засобу, чи зареєстрований він у встановленому порядку у Республіці Польща, до якого виду цей транспортний засіб відноситься (транспортний засіб комерційного призначення чи транспортний засіб особистого користування), чи не перебуває цей транспортний засіб у розшуку, а відтак чи правомірно користувавсь цим транспортним засобом ОСОБА_2

В матеріалах справи знаходиться довіреність від 19.10.2017 року від ОСОБА_8 на автомобіль марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000 року випуску, як документ що дає право на користування вищезгаданого автомобіля громадянину ОСОБА_2.

У статті 244 ЦК України зазначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно ст.245 ЦК України, форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин.

Законодавством України, а саме ч.4 ст.250 ЦК України, передбачена лише відповідальність представника перед особою, яка видала довіреність.

Орган доходів і зборів не встановлено особу довірителя, не допитано його з приводу надання довіреності ОСОБА_2 та справжності його підпису на цьому дорученні, чи відповідає це доручення законодавству Республіці Польща.

Оскільки нотаріус завіряє лише справжність підпису довірителя, то участь представника при цьому є необов'язкова.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України характеризується прямим умислом.

Слід також зазначити, що у матеріалах справи відсутній документ компетентного органу Республіки Польщі або України, який би встановив, що вказана вище довіреність є підробленою, а відтак, хто є винним у цій підробці.

Аналізуючи викладене, Апеляційний суд приходить до висновку про те, що уповноваженою на складання протоколу особою Львівської митниці при оформленні матеріалів про порушення митних правил та судом першої інстанції при прийнятті рішення не були дотримані вимоги закону про всебічне, повне та об'єктивне з'ясування всіх обставин справи. Для встановлення істини у справі належна перевірка матеріалів органом митниці проведена не була, що залишено поза увагою судом першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.8 МК України, Державна митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

В суді апеляційної інстанції апелянт пояснив, що ОСОБА_2 умислу на пред'явлення працівникам митниці документів, які б містили неправдиву інформацію, не мав, довіреність на право користування власник автомобіля в нотаріуса оформляв без участі ОСОБА_2, вподальшому останній їздив в Республіку Польща для узгодження з власником автомобіля всіх необхідних документальних формальностей.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не доведена, оскільки відсутні докази цього.

Отже, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МУ України слід скасувати, а провадження по справі необхідно припинити у зв'язку з відсутністю у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Згідно ч.3 ст.528 МК України, у разі якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, або адміністративне стягнення за порушення митних правил буде змінено, конфісковані товари, транспортні засоби, сума штрафу або її відповідна частина повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, або її представникові. Якщо конфісковані товари, транспортні засоби неможливо повернути в натурі, повертається їхня вартість за вирахуванням сум належних митних платежів за ставками, що діяли на день конфіскації. Повернення грошових коштів, зазначених у цій частині, здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, з державного бюджету.

Відтак, конфіскований вилучений автомобіль, згідно з протоколом про порушення митних правил № 5561/20900/17 від 28.10.2017 року, автомобіль марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000 року випуску (з ключем запалювання), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2; контрольний талон для проходження по «зеленому коридору»; контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії НОМЕР_3, необхідно повернути ОСОБА_2 без стягнення витрат за зберігання.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч.3 ст.528; п.1 ч.1 ст.531 МК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 - задоволити.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 28.12.2017 року по ч.1 ст. 483 МК України , якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України - скасувати, а провадження у справі закрити.

Вилучений автомобіль, згідно з протоколом про порушення митних правил № 5561/20900/17 від 28.10.2017 року, автомобіль марки «DAIMLER CHRYSLER Е 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2000 року випуску (з ключем запалювання), свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2; контрольний талон для проходження по «зеленому коридору»; контрольний талон для проходження по «червоному коридору» серії НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_2, без стягнення витрат за зберігання.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.