П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., з участю представника особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1, розглянувши матеріали інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку в матеріалів справи відсутні, мешканця: м. Ужгород, вул. Докучаєва, 6/21 - за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 083577 від 16.12.2017 року встановлено, що 16 грудня 2017 року, водій ОСОБА_2 в м. Ужгород по вул. Собранецька, 122 керував т/зToyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проходив, у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою:м. Ужгород, вул. П. Комуни, 4 «а». Вказаним порушив п. 2.9 А, ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 05.03.2018 року на адресу суду від особи яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли заперечення. ОСОБА_2 вказує про те, що керуючи т/з з Toyota Corolla по вул. Собранецька, 122, в м. Ужгород, був зупинений інспектором поліції за порушення п.9.2 Б ПДР. Однак, зазначає що правила дорожнього руху не порушував, проти складення на нього протоколу заперечував. Однак в подальшому відносно нього було винесено постанову та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. При цьому працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, на що він погодився. Разом з тим, вказаний алкотестер «Драгер» не є сертифікованим та вважає, що такий був технічно несправний. За результатами проходження огляду на місці, алкотестер показав позитивний результат, однак із вказаним ОСОБА_2 не погодився. В подальшому останній пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння у лікаря нарколога, за результатами якого було складено висновок про те, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння. Однак і з цим ОСОБА_2 також не згідний, оскільки вказує що був цілком тверезий, вживав виключне безалкогольне пиво. Зазначає, що з висновком лікаря не погодився, та наполягав на відібранні у нього біологічних середовищ з метою проведення їх лабораторного тестування на виявлення стану спяніння, однак йому було відмовлено. У звязку з чим вважає вказаний висновок таким, що проведений з порушенням Інструкції від 09.11.2015 року №1452/735, а тому є недійсним.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 в судовому засіданні, вказував на те, що ОСОБА_2 вину не визнає, та вважає, що було порушено порядок огляду на стан спяніння, просив суд закрити провадження по справі у звязку з відсутність складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 083577 від 16.12.2017 року встановлено, що 16 грудня 2017 року, водій ОСОБА_2 в м. Ужгород по вул. Собранецька, 122 керував т/з Toyota Corolla д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проходив, у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою:м. Ужгород, вул. П. Комуни, 4 «а». Вказаним порушив п. 2.9 А, ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 130 КУпАП особа несе відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 2.9.а ПДР України передбачена заборона керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Положеннями статті 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103

Відповідно до п. 3 Порядку та п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року №1452/735 (надала Інструкція) огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п. 15 та п. 16 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. В пункті 3 розділу І Інструкції визначено, що ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Працівник поліції, яким складено протокол відносно ОСОБА_3 викликався в судові засідання неодноразово, однак у судове засіданні не зявився, про причини своєї неявки не повідомив.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 16.12.2017 року №460 ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до надісланої суду 21.02.2018 року, Закарпатським обласним наркологічним диспансером, фотокопії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.12.2017 року № 460, ОСОБА_3 перебував у стані спяніння внаслідок вживання алкоголю. Крім того, під час дослідження ОСОБА_3 не заперечив факт вживання спиртних напоїв, а саме «вживав пиво, одну банку». Жодних відомостей про наявність клопотання про відібранні у нього біологічних середовищ з метою проведення їх лабораторного тестування на виявлення стану спяніння в акті відсутні, так само як і відмови в задоволенні такого клопотання.

Наявні у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 16.12.2017 року №460 та протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 083577 від 16.12.2017 року розбіжності в написанні прізвища особи суд вважає технічною помилкою, оскільки в обох випадках особу встановлено на підставі одного й того ж посвідчення водія серії ВВТ № 326440.

Вказані обставини спростовують доводи ОСОБА_2, про те що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки алкогольні напої не вживав.

Враховуючи у сукупності всі зібрані докази, приходжу до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст.130 КУпАП, тобто - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №083577 від 16.12.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №460 від 16.12.2017 року та копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння №460 від 16.12.2017 року, рапортом інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві лейтенанта поліції ОСОБА_4І, копією постанови від 16.12.2017 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_2 за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Вважаю, що матеріали справи містять достатньо підстав винуватості ОСОБА_2 в інкримінованому йому адмінправопорушенні. Заперечування останнього проти того що ним не вчинялося правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, можна розцінювати, як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Згідно ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що правопорушення було вчинено 16.12.2017 року і на момент розгляду даної справи минув визначений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення, вважаю, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 слід закрити у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення.

На підставі ст.38 КУпАП, керуючись ст.247 п.7, ст.283 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та закрити провадження в даній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, прокурором та потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5