Справа № 390/2279/17
Провадження № 3/390/50/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 року. Суддя Кіровоградського районного суду Кіровоградської області Пасічник Д.І., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.2 ст.184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ГП №599687 від 30.11.2017 року ОСОБА_1 ставиться за провину, що вона 28.09.2017 року не в повній мірі виконує батьківський обовязок по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, проте була повідомлена у встановленому законом порядку про час і місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомила, а тому розгляд справи проведено за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.184 КУпАП, відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У розділі ІІ пункт 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року передбачено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

В порушення вищезазначеної норми у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 30.11.2017 року вказано, що «28.09.2017 року ОСОБА_1 не в повній мірі виконує батьківський обовязок по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4», однак при визначенні складу цього адміністративного правопорушення є необхідним посилання на конкретні дії, які б свідчили про порушення вимог законодавства у сфері захисту дитинства.

Згідно ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обовязку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сімї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обовязків щодо виховання дітей, захищає права сімї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоровя, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обовязків відповідно до закону.

Проаналізувавши та оцінивши фактичні обставини справи та докази, якими їх підтверджено, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи, які двічі поверталися судом на доопрацювання, відсутня обєктивна сторона правопорушення, а саме: ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, оскільки відсутні будь-які докази, які б доводили ухилення ОСОБА_1 від виконання обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не доводить вини ОСОБА_1, а тому в діях останньої не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, у звязку із чим справу слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 247, 283, 284, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, якій ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України, у звязку з відсутністю в діях останньої складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити до Кіровоградського РВП Кіровоградського ВП ГУНП України в Кіровоградській області, для відома.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Суддя