Справа № 513/52/18
Провадження №3/492/79/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2018 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Крутової О. М.,

при секретарі судового засідання Распутіної М. С.,

за участю: прокурора Колєвої Л. Г.,

особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, 23.01.1968 р. н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, суддя у відставці, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

16.02.2018 р. до Арцизького районного суду Одеської області надійшли матеріали зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення, повязаного з корупцією, відносно ОСОБА_1, за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП).

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення №106 від 22.01.2018 року, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді судді Саратського районного суду Одеської області, в порушення ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 будучи суддею, порушила вимоги фінансового контролю, у вигляді не подання повідомлення у десятиденний строк до Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані у вигляді отриманого доходу, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат /гранічна межа у 2016 році склала 68 900 грн./, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме у вигляді нарахованої заробітної плати за грудень 2016 року у розмірі 69 909,98 (шістдесят девять тисяч девятсот девять) гривень 98 копійок.

У судовому засіданні ОСОБА_1 надала письмові заперечення. Пояснила, що винуватою себе в інкримінованому правопорушенні не визнає, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не вчиняла. В обґрунтуванні своєї позиції зазначила, що у грудні 2016 року працювала на посаді судді Саратського районного суду Одеської області. З 26.12.2016 р. їй надано чергову відпустку. 28.12.2016 р. на її картковий рахунок через фінансову установу «ПРИВАТБАНКу» перераховано суддівську винагороду у розмірі 56 227,53 (пятдесят шість тисяч двісті двадцять сім) гривень 53 копійки. Розмір нарахованої суми суддівської винагороди, на той час, їй не був відомий,так як інформацію щодо нарахованих коштів вона не отримувала.

Отримавши заробітну плату у грудні 2016 року, вона не подала повідомлення до державного органу по фінансовому контролю про зміну свого майнового стану, у звязку з відсутністю законних підстав.

Вважає, що не порушувала частину 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», так як отриманий нею дохід у грудні 2016 року не перевищував 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня відповідного року. Крім цього, вона не мала наміру приховувати свої доходи, оскільки задекларували їх у щорічній декларації за 2016 рік.

Просила провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вказав на достатність підстав та доказів для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Щодо вирішення справи по суті поклався на розсуд суду.

Суддя, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; заслухавши думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

При розгляді справ цієї категорії суддям рекомендовано (лист №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 р. ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ) керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31.10.2003 р.), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27.01.1999 р.), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15.05.2003 р.), Законом України від 14.10.2014 р. №1700-VII «Про запобігання корупції», КУпАП, іншими нормативно-правовими актами України, практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобовязані зясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 частини 1 статті 247 передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено статтею 252 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання ним доходу або придбання майна зобовзаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Відповідно до розяснень щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженими Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 р. №3, із змінами, внесеними Рішенням Національного агентства від 06.09.2016 р. №18 та від 30.09.2016 р. №56, обовязок особи повідомити про суттєві зміни у майновому стані виникає лише у випадку настання факту отримання особою доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року - одноразово. Дохід, який був нарахований, але не сплачений/ не отриманий/ - не повідомляється.

Відповідно до інформації про нараховану заробітну плату, ОСОБА_1 у грудні 2016 року нараховано 69 909,98 (шістдесят девять тисяч девятсот девять) гривень 98 копійок /а. с. 30, 52/. Доказів, щодо отриманих доходів ОСОБА_1 у грудні 2016 року, в матеріалах адміністративної справи немає.

В той же час, згідно зі статтею 46 Закону України «Про запобігання корупції» у декларації зазначаються відомості, зокрема про отримані/ нараховані доходи, у тому числі у вигляді заробітної плати, отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону».

В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Враховуючи викладене, суддя вважає що посилання органу уповноваженого складати протоколи про корупцію на статтю 46 Закону України «Про запобігання корупції» про зазначення у декларації відомостей «про отримані/ нараховані доходи», у тому числі у вигляді заробітної плати, отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, законодавець не коректно і не однозначно виклав цю норму, що призвело до неоднакового і множинного тлумачення Закону. Тому, дана норма, на думку судді, повинна застосовуватись на користь особи, а саме, особа повинна повідомити про суттєві зміни у майновому стані лише у випадку настання факту отримання доходу на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року. Ці обставини у судовому засіданні взагалі не доведені.

Діяння, передбачені статтею 172-6 КУпАП є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримавши на руки у грудні 2016 року заробітну плату у розмірі 56 227,53 (пятдесят шість тисяч двісті двадцять сім) гривень 53 копійки, яка не перевищувала 50 прожиткових мінімумів, була впевнена, що суттєвих змін в її майновому стані не відбулося, тому не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про отриманий дохід. При цьому, дані відомості вона відобразила у щорічній декларації за 2016 рік, як нараховані, зі включенням обовязкових податків з доходу.

Отже, за вищевикладених обставин суддя прийшов до висновку, що докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, - відсутні.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2018 р. вбачається, що згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», 30.03.2017 р. ОСОБА_1 подала щорічну декларацію майнового стану за 2016 рік, що свідчить про обізнаність з вимогами Закону України ««Про запобігання корупції» в частині фінансового контролю. Дані обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи.

Таким чином, ОСОБА_1 вказуючи у декларації про майновий стан за 2016 рік поданої 30.03.2017 р. загальну суму нарахованого доходу повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про сукупний грошовий дохід у 2016 році, у визначений законом термін, у особи не було умислу приховувати дані відомості від фінансового моніторингу.

Заслуговує на увагу застосування частини 3 статті 38 КУпАП при розгляді даної справи, за якою адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення №106 від 22.01.2018 р., складеного оперуповноваженим МРВ №3 УЗЕ в Одеській області ДЗЕ НП України лейтенантом поліції ОСОБА_2, датою виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є 22.01.2018 р., тобто день складання адміністративного протоколу /а. с. 5/.

Однак, матеріали справи містять супровідний лист з інформацією про нараховану заробітну плату судді Кожокар Т. Я. за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року, який отримано Управлінням захисту економіки в Одеській області ДЗЕ НПУ від 28.11.2017 р. /а. с. 29/.

За наведеного, суддею встановлено, що вказане адміністративне порушення виявлено 28.11.2017 р., протокол складено 22.01.2018 р., матеріали направлені до суду 16.02.2018 р.

Докази, на яких можна дійти висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення судді не надані.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в судовому засіданні не було доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, адміністративне провадження відносно неї підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 172-6, 247, 252, 280 КУпАП, суддя -

ухвалив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 (23.01.1968 р. н.) до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня отримання повного тексту даної постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо така скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги, постанову суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 12.03.2018 р.

Учасники провадження можуть отримати інформацію щодо прийнятих процесуальних рішень по справі за веб-адресою: http://court.gov.ua/

Суддя О. М. Крутова