Провадження № 33/772/165/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., розглянувши апеляційну скаргу захисника Зажирко Ю.Д. в інтересах ОСОБА_3 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04.01.2018 року, якою,-

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_3 22 листопада 2017 року о 05.20 год. в м. Вінниці по вул. Келецька, в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат тесту позитивний - 0.42 % проміле.

В апеляційній скарзі захисник Зажирко Ю.Д. в інтересах ОСОБА_3 просить скасувати постанову від 04.01.2018р. щодо ОСОБА_3 і закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України за відсутністю події і складу адмінправопорушення, оскільки судовий розгляд був проведений без участі ОСОБА_3 та захисника, а копію постанови ОСОБА_3 отримав 29.01.2018р., не було враховано, що в порушення ст. 256 КпАП працівниками поліції не були роз'ясненні його права, передбачені ст. 268 КпАП, не було роз'яснено вимоги ст. 130 КпАП та передбачена даною статтею відповідальність. Також судом не враховано, що ОСОБА_3 не керував автомобілем, а прогулював домашню собаку біля припаркованого автомобіля, та те, що свідки були присутні тільки під час використання «Драгера», а їх пояснення написані зацікавленою особою - працівником поліції, що склав протокол.

Заслухавши захисника Зажирко Ю.Д. та ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просять про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не були присутніми та оскаржили постанову суду після отримання копії 29.01.2018р., а також просять скасувати постанову суду якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки судом відбувся розгляд у відсутність ОСОБА_3 та його захисника. ОСОБА_3 пояснив, що він не був за кермом на той час коли щодо нього склали протокол про адміністративне правопорушення, він вигулював собаку, а його донька поїхала забрати автомобіль з гаражного кооперативу, з метою тренування їзди на автомобілі, та приїхала до будинку де залишила автомобіль, через короткий період часу приїхали поліцейські та почали провіряти документи на автомобіль, в ході розмови запитали чи він вживав алкоголь. Він пояснив, що вживав алкоголь ввечері після чого йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, він погодився і пройшов обстеження за допомогою приладу «Драгер», результат тесту записали в присутності свідків та склали протокол про адміністративне правопорушення. Він на той час не говорив про те, що не він, а його донька була за кермом автомобіля бо допускав, що вона під час їзди допустила порушення ПДР і не хотів, щоб у неї були зафіксовані дані порушення, не допускав, що для нього може наступити відповідальність так як не вважав, що перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши пояснення та покази свідка ОСОБА_4 та поліцейського ОСОБА_5, ознайомившись з наданими доказами апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки в матеріалах відсутні дані про отримання ОСОБА_3 копії постанови раніше чим він зазначив в апеляційній скарзі, та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги по суті апеляційних вимог.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона проживає з батьками і час від часу тренувалася водити автомобіль так як має невеликий стаж водіння автомобіля, того дня вранці саме вона поїхала до гаражу взяти автомобіль після чого поїхала до місця проживання, їхала вона не швидко, а тому не порушувала ПДР, у дворі біля будинку в якому проживає з батьками залишила автомобіль та пішла додому, про подальші події їй стало відомо лише недавно, оскільки батько їй нічого не розповів.

На підтвердження пояснень надано дані про спільне проживання з дочкою ОСОБА_4 та посвідчення водія на ім'я ОСОБА_4 видане 14.12.2016 р., перепустка до гаражного кооперативу на ім'я ОСОБА_3 та фото з місця де знаходився автомобіль на час коли приїхали працівники поліції, документ про наявність собаки.

Проте обставини на які посилався ОСОБА_3 спростував поліцейський ОСОБА_5, який пояснив, що під час патрулювання помітили порушення ПДР водієм автомобіля Шевролєт та почали подавати відповідні знаки і супроводжувати цей автомобіль до його зупинки у дворі будинку по АДРЕСА_1. Саме ОСОБА_3 керував автомобілем, в процесі розмови були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння і запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, на що ОСОБА_3 погодився. Можливо в цей час вийшла донька з собачкою, але точно стверджувати звідки взялась собачка він не може. Разом з ОСОБА_3 вони вийшли з двору для того щоб запросити свідків для проходження огляду на стан сп'яніння, у присутності свідків було встановлено результат за допомогою «Драгера», які розписались в протоколі. Також ним було складено акт огляду на стан сп'яніння. ОСОБА_3 не заперечував своєї вини. Відеофіксація на даний час відсутня, оскільки пройшло більше 3 місяців з дня події. Також не складались протоколи про порушення інших ПДР.

Таким чином встановлено, що поліцейські приїхали у двір будинку не випадково, а за автомобілем водій якого порушив ПДР, розрив у часі був незначним, а тому у поліцейських не було сумніву, що автомобілем керував ОСОБА_3, а не інша особа. Крім того ОСОБА_3 як водій повинен розуміти наслідки проходження огляду на стан сп'яніння, а тому повідомлення ним неправдивої інформації, як він про це тепер стверджує, не є підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Крім того свідок ОСОБА_3 повідомила, що під час її поїздки вона не порушувала ПДР, але саме порушення ПДР стало підставою для супроводу даного автомобіля поліцейським нарядом, що свідчить про неправдивість її показів.

За таких обставин немає підстав для скасування постанови за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду від 04.01.2018 р. щодо ОСОБА_3

Апеляційну скаргу захисника Зажирко Ю.Д. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької обл. від 04.01.2018р. про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України у виді штрафу в сумі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області: В.П. Дедик

Згідно з оригіналом:

Суддя: