Номер провадження: 33/785/76/18
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Котелевського Р.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника - ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 10.11.2017 року,-

встановив:

оскаржуваною постановою судді районного суду, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір у сумі 320 грн. 00 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 29.09.2017 року, приблизно о 01 годині 20 хвилин, керував автомобілем марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 на вулиці 7-ма Пересипська в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Згідно висновку КУ «ООМЦПЗ» №001441 від 29.09.2017 року, ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Дремлюга Є.І. подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що він не керував транспортним засобом, а матеріали справи не містять доказів цих обставин. Апелянт просить скасувати постанову судді районного суду та постановити нову, якою закрити провадження по справі в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; допитавши свідка ОСОБА_5; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, допитавши ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді не були виконані, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до оскаржуваної постанови судді районного суду, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності як особу, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи в районному суді, поза увагою судді залишився той факт, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти -виконання особою функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Встановлені апеляційним судом обставини, зокрема пояснення ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5 свідчать про те, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом та не зупинявся працівниками патрульної поліції.

Так, допитаний судом ОСОБА_3 пояснив суду, що в зазначені в протоколі дату та час, він не керував транспортним засобом, а перебував в салоні автомобіля, який був припаркований з вимкненим дв игуном, та дійсно вживав алкогольні напої разом зі своїм товаришем. Не зважаючи на це, працівники поліції заявили йому, що він перебуває в нетверезому стані, що заборонено, та доставили його до медичного закладу охорони здоров'я, де було проведено його огляд на стан алкогольного сп'яніння, після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з чим він не погодився.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_5 підтвердив пояснення ОСОБА_3 та пояснив, що автомобіль останнього був припаркований біля його будинку, двигун був вимкнений, автомобіль нікуди не їхав, а ОСОБА_3, перебуваючи разом з ним в салоні автомобіля вживав алкогольні напої. Не зважаючи на це, працівники поліції склали відносно ОСОБА_3 протокол за керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції. При цьому, долучений до матеріалів справи відеозапис події містить лише запис щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення в службовому автомобілі працівників поліції. Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він складений за відсутністю свідків правопорушення.

За таких умов апеляційний суд констатує, що матеріали справи про адміністративне правопорушеня не містять переконливих доказів про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та зупинявся працівниками поліції. При цьому, сам факт перебування ОСОБА_3І в салоні його автомобіля в стані алкогольного сп'яніння в той час, коли автомобіль не був заведений та не рухався, не свідчить про порушення ним вимог Правил дорожнього руху України, та вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, за результатами апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді районного суду, суд вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, не підтверджуються доказами, які були надані апеляційному суду, та більш того, фактично були спростовані поясненнями допитаних апеляційним судом ОСОБА_3 Є,І. та свідка ОСОБА_5

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду Одеської області від 10.11.2017 року, якою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП - скасувати, а провадження по справі - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський