П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.03.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 - 320,00 ( триста двадцять ) грн. судового збору на користь держави.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 216425 від 07.12.2017 та постанови судді від 28.12.2017 вбачається, що ОСОБА_1 07.12.2017, о 02 год. 50 хв., в м. Ужгород по вул. Мукачівській, 18, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в ЗОНД, за висновком якого результат позитивний. Своїми діями порушив вимоги п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо нього та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що судом першої інстанції рішення винесено з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та неповне зясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки. Вважає, що до встановлення обставин даної справи суд підійшов лише формально.

-2-

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності правопорушника ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, але до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й обєктивне зясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновок, викладений у постанові суду, про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 (далі "Інструкція"), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

-3-

Указані вимоги законодавства поліцейськими дотримано в повному обсязі.

З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом стверджується, що ОСОБА_1 07.12.2017, о 02 год. 50 хв., в м. Ужгороді по вул. Мукачівській, 18, керував транспортним засобом ВАЗ 21093, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога в ЗОНД, за висновком якого результат позитивний.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.

Так, зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №216425 від 07.12.2017; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого спяніння № 445 від 07.12.2017; рапортом працівника поліції від 07.12.2017 та постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЮР № 468809 від 07.12.2017, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того, встановлено, що підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 послугувало те, що останній 07.12.2017, близько 02 год. 50 хв., в м. Ужгороді по вул. Капушанській, 1, не виконав вимогу знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. п. 8.4. «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вказані докази здобуті відповідно до вимог КУпАП та інших нормативних актів України, і підстави визнання їх недопустимими відсутні.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектори УПП в м. Ужгороді та Мукачеві ДПП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були упереджені при складанні протоколів про вчинені правопорушення щодо ОСОБА_1, відбираючи пояснення у ОСОБА_1 тиснули на нього з метою дачі неправдивих відомостей, про що і не вказується в апеляційній скарзі та не встановлено судом. За таких обставин при складанні протоколів про вчинені адміністративні правопорушення субєкти складання адміністративних матеріалів діяли в межах наданих повноважень, а протоколи ними складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря ОСОБА_4., який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння та склав висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, були підстави для обмови останнього у вчиненні правопорушення, у підтвердження таких даних також, відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги, й на такі не вказував правопорушник ОСОБА_1.

Апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення норм процесуального права та невірного застосування норм матеріального права та оцінює їх, як спосіб захисту та спроби ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки такі доводи повністю спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

-4-

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення у звязку з наявністю достатніх та належних доказів, які в своїй сукупності підтвердили обставини вчиненого правопорушення та не перешкоджають апеляційному суду прийняти рішення на підставі наявних матеріалів справи.

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: