Справа № 605/9/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"12" лютого 2018 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, одруженого,

з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого,

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2

Тернопільської області,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1, 17 грудня 2017 року біля 07 год. 40 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Надрічна керував транспортним засобом марки OPEL VECTRA державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що

17 грудня 2017 року близько 08 год. ранку він разом із ОСОБА_2, який сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які разом з ним сиділи на задньому сидінні, а також ОСОБА_5, який керував автомобілем, їхали в м. Івано-Франківську, при цьому перед поворотом на вул. Надрічну вказаний автомобіль раптово заглох і ОСОБА_5 повернув на вказану вулицю для того, щоб прибрати машину із головної дороги та не створювати перешкод для руху транспорту. Потім ОСОБА_5 зупинив водія, який керував автомобілем, що рухався по вул. Надрічній та поїхав з останнім в місто по запчастину. Так як на задньому сидінні автомобіля крім нього, сиділо ще два чоловіка, то він, щоб не тіснитись, пересів на місце водія, при цьому майже одразу, до них підїхав патрульний автомобіль поліції. Працівники поліції не зясувавши всіх обставин справи, зокрема: хто керував автомобілем і т.і., почали вимагати у нього документи на автомобіль та посвідчення водія. На його неодноразові намагання донести до них, що він не керував даним транспортним засобом, працівники поліції не реагували та наполягали на тому, щоб він пройшов освідчення на стан алкогольного спяніння на місці, а також у медичному закладі, як вони пояснили з обовязковою здачею крові та сечі, на що він звісно ж теж відмовився, оскільки вважав, що огляд на стан алкогольного спяніння в даному випадку він проходити не повинен, так як не керував транспортним засобом.

На його думку, пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи, не можуть бути підтвердженням того, що він керував автомобілем, по тій причині, що такі свідки були зупинені працівником поліції приблизно через 30 хв. після того, як працівники поліції підїхали до припаркованого на узбіччі дороги автомобіля НОМЕР_2, а отже вони не могли бачити хто саме керував даним автомобілем.

Після складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП працівники поліції поїхали, залишивши автомобіль у тому ж місці, де він і стояв, тобто транспортний засіб тимчасово не затримувався.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 17 грудня 2017 року близько 08 год. ранку він разом із ОСОБА_1, ОСОБА_4, які сиділи біля нього на задньому сидінні, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_5, який керував автомобілем марки OPEL VECTRA, їхали в м. Івано-Франківську. Раптово даний автомобіль заглох і водій ОСОБА_5, повернув із головної дороги на вул. Надрічна, припаркувавши машину на узбіччі, при цьому зразу ж зупинив інший автомобіль та поїхав, як він сам повідомив, в місто по запчастину. В той час ОСОБА_1, який сидів разом із ним на задньому сидінні автомобіля, пересів на сидіння водія, щоб не тіснитись.

В цей момент до них підїхав патрульний автомобіль. Працівники поліції безпричинно вимагали у ОСОБА_1 документи на транспортний засіб та посвідчення водія, а також вимагали у нього пройти огляд на стан спяніння, на що той відмовлявся, так як він не керував автомобілем. Працівники поліції навіть не намагались зясувати всі обставини справи, в тому числі хто керував автомобілем, незважаючи на те, що і ОСОБА_1 і він, а також інші особи, які їхали з ними в автомобілі, стверджували про те, що автомобілем не керував ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 17 грудня 2017 року близько 08 год. ранку він в м. Івано-Франківськ керував автомобілем марки OPEL VECTRA , синього кольору, у якому теж знаходились ОСОБА_1, який сидів позаду нього, а також ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_2

Раптово даний автомобіль заглох і він повернув із головної дороги на вул. Надрічна, припаркувавши машину на узбіччі, при цьому зразу ж зупинив інший автомобіль та поїхав, як він сам повідомив, в місто по запчастину, оскільки йому зразу ж стало відомо причину поломки автомобіля. Поспішаючи, він, виходячи із автомобіля, забув у ньому свій мобільний телефон. Коли він близько 11 год. повернувся із міста, придбавши необхідну запчастину, то пасажири автомобіля, яким він керував і які знаходились у авто, повідомили йому про обставини, що стались.

В судове засідання свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повторно не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, дослідивши матеріали адміністративної справи, прийшов до висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.1 Закону України Про автомобільний транспорт водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом марки OPEL VECTRA державний номерний знак НОМЕР_1, 17 грудня 2017 року року біля 07 год. 40 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Надрічна, 84, окрім пояснень самого правопорушника даних ним судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, підтверджується також послідовними та точними поясненнями свідків, з приводу події, що мала місце та які відповідають поясненням правопорушника і встановленим обставинам справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Протиправна винна дія чи бездіяльність за яку законом передбачено адміністративну відповідальність має бути обґрунтована конкретними доказами, в основу яких мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім'я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №222334 від 17 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП, інспектором роти №3 Управління патрульної поліції у м. Івано-Франківськ, в повному обсязі не дотримано.

Так, згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає за умови керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №222334 від 17 грудня 2017 року немає жодних даних про те, що у звязку із тим, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, останнього було відсторонено від керування транспортним засобом, чи керування транспортним засобом було передано уповноваженій правопорушником особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, що в свою чергу підтверджує пояснення самого правопорушника та свідків, стосовного того, що саме ОСОБА_5 керував транспортним засобом, а отже перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, проте не під час керування ним транспортним засобом, не мало своїм наслідком його відсторонення від керування ним, оскільки не було від чого відсторонювати.

Знаходження ОСОБА_1 у припаркованому на узбіччі дороги автомобілі, можливо й навіть з ознаками алкогольного спяніння, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відповідно до встановленого порядку, при тому, що відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що саме він керував транспортним засобом, не є підставою для притягнення вказаної особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджують той факт, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, проте за яких саме обставин та з яких підстав, дані пояснення цього не відображають.

Крім того, пояснення свідка ОСОБА_7 щодо знаходження водія ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння, суд оцінює критично, оскільки такий свідок був залучений працівниками поліції для підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння лише приблизно через 20-25 хвилин, тобто він не був безпосереднім свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також він не є спеціалістом у даній галузі, який тим паче без застосування спеціальних технічних засобів міг би визначити факт перебування тієї чи іншої особи в стані алкогольного спяніння. Пояснення даного свідка також не містить ознак спяніння ОСОБА_1, на які свідок звернув свою увагу.

Із відтвореного в судовому засіданні відеозапису тих подій, що мали місце у вищезазначений час, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення на CD-диску, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Всі ці обставини мають суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки перебування особи в стані спяніння, яка не керувала транспортним засобом, чи відмова такої особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, виключає в її діях подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

У відповідності із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) судам слід урахувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Розглянувши докази у справі у їх сукупності, суд, вважає, не доведеним той факт, що ОСОБА_1 17 грудня 2017 року, близько 07 год. 40 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Надрічна керував транспортним засобом марки OPEL VECTRA державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, а тому у його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 33-35, 130 ч.1, 221, 251, 266, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова суду може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_8