П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2018 Справа №607/80/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дуда О.О., за участю секретаря судового засідання Добрянської О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали адміністративної справи, які надійшли від Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 122-2, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.12.2017 року о 00.15 год. в м. Тернополі по вул. Коновальця, керуючи автомобілем марки "BАЗ 21063", номерний знак Г5916 ХМ на вимогу працівників поліції про зупинку т/з завчасно подану за допомогою гучномовц3я спеціального звукового сигналу та спеціального світлового сигналу синього та червоного кольору не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Toyota Prius д.н.з. 3324 на вул. Ст.Бандери,57, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху України.

Крім цього, ОСОБА_1 24.12.2017 року о 00.40 год. в м. Тернополі по вул. Ст.Бандери,57 керував автомобілем марки "BАЗ 21063", номерний знак Г5916 ХМ, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Drager Alkotest 6810 №ARАМ 2250" ( повірка дійсна до 06.12.2018 року) та огляду в КУТОР Тернопільському ОНД водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснивши, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав,

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх повній сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №418267 від 24.12.2017року, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №416337 від 24.12.2017року, переглянутим відеозаписом (речовим доказом) із нагрудних камер спостереження працівників поліції, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 24.12.2017 року, рапортами працівників поліції від 23.12.2017 року.

Допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_4 суду пояснив, що причиною зупинення ОСОБА_1 П.3. було не увімкнення покажчику повороту при зміні напрямку руху.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП тобто невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу та ч.1 ст.130 КУпАП тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

При обранні адміністративного стягнення суд виходить з вимог ч.2 ст.36 КУпАП, згідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. Також враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, у звязку із цим суд вважає за необхідне обрати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі (600) шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,40 грн. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дуда О.О.алозгідно:

: