Справа № 161/1005/18
Провадження № 3/161/434/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 28 березня 2018 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Ющук О.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10.01.2018 року, о 04 год. 50 хв., в м. Луцьк по вул. Данила Галицького, керував транспортним засобом, марки «Peugeot 407», номерний знак НОМЕР_1, із ознаками алкогольного спяніння, однак від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1, не зявився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать неодноразові повідомлення суду. Клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, від ОСОБА_1, на адресу суду не надходило.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №213974 від 10.01.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Таким чином, своїми діями, направленими на відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..

Крім того, відповідно до довідки з Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області, наявної в матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Згідно п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 р., із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19.12.2008 р., суди не вправі застосовувати таке адміністративне стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

При накладенні стягнення, судом враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особа порушника, ступінь його вини.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд по справі не вбачає.

Враховуючи характер та ступінь небезпеки вчиненого, а також ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, тому з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суд приходить до висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією статті 130 ч.1 КУпАП.

На думку суду, саме таке стягнення дозволить у повній мірі реалізувати мету адміністративного стягнення, передбачену ст.23 КУпАП України, тобто виховання правопорушника у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області, через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду О.С. Ющук