Справа № 740/114/18 Головуючий у 1 інстанції Пантелієнко В. Г.
Провадження № 33/795/111/2018
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, та його захисника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 02 січня 2018 року, о 21 годині 35 хвилин, по вул. Прилуцька в м. Ніжині, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь, яке здійснене приладом «Драгер» АLCOTEST 6810, тест № 525 від 02.01.2018 року, результат 1,11 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. Від додаткового медичного огляду на стан спяніння відмовився.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись на незаконність рішення. Зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок огляду його на стан спяніння, а саме не було складено акт огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Також, свідок був присутнім вже після продуву апелянтом технічного пристрою «Драгер». Вважає, що чек з пристрою «Драгер» про проходження огляду на стан спяніння не може бути доказом, оскільки такий огляд був проведений з порушенням Інструкції, а також існують сумніви щодо законності використання даного технічного пристрою. Зазначив, що місцевим судом не було взято до уваги покази свідків, які були допитані за його клопотанням. В той же час суд поклав в основу рішення покази працівників поліції та понятого ОСОБА_3, які містять суперечності, зокрема щодо місця продуву приладу «Драгер». Крім того, до матеріалів апеляційної скарги ним доданий технічний носій, на якому зафіксований запис його дзвінка на номер «102», де він повідомив, що працівники поліції знехтували його проханням пройти огляд на стан спяніння в лікарні та те, що лікарі також відмовили йому в проходженні такого огляду за самозверненням.

Дослідивши апеляційну скаргу; заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 02.01.2018 року, близько 21 години, на вул. Прилуцькій в м. Ніжині, автомобіль під його керуванням було зупинено поліцейським, який після перевірки документів запропонував йому пройти тест на приладі «Драгер» щодо перебування у стані алкогольного спяніння. Він не відмовився, прилад показав наявність у нього 1,11 проміле алкоголю, тобто більше норми. ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду приладом «Драгер», однак поліцейський склав щодо нього протокол про керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. При цьому поліцейський не пропонував йому проходження медичного огляду на стан спяніння у лікарні, не ознайомив з протоколом, не видав його копію, не видав тимчасовий талон. Він намагався самостійно пройти медичне освідування, але в Ніжинській ЦМЛ йому відмовили в цьому.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №033837 від 02.01.2018 року, ОСОБА_1, 02 січня 2018 року, о 21.35 год., по вул. Прилуцька в м. Ніжині, керував автомобілем марки «ВАЗ 21061», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, що підтверджується тестуванням на алкоголь, яке здійснене приладом «Драгер» АLCOTEST 6810, тест № 525 від 02.01.2018 року, результат 1,11 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України. Від додаткового медичного огляду на стан спяніння відмовився.

Згідно вищевказаного протоколу, ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від підпису та надання письмових пояснень у протоколі (а.с.4).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Допитаний у місцевому суді поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що 02.01.2018 року, о 21.35 год., на вул. Прилуцькій у м. Ніжині, при виконанні службових обовязків ним було складено адміністративний протокол щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Зазначив, що зупинивши автомобіль, який виїхав з території, де розміщена баня, він попросив у водія для перевірки документи і відчув запах алкоголю, тому запропонував останньому пройти освідування на алкотестері «Драгер». ОСОБА_1 не відмовився, вказавши, що вживав алковмістний енергетичний напій. Після результату тесту, який зафіксував 1,11 проміле, порушник почав пропонувати домовитись. Особи, які були з ним в автомобілі, та знайомі порушника, які були в іншому авто, яке також виїхало з бані, почали тиснути на них із напарником, провокувати на конфлікт, хапали за рукава, заважали зясовувати обставини та складати протокол, тому він змушений був викликати ще один патрульний наряд. Правопорушник відмовився ставити підписи в протоколі і отримувати як його копію, так і тимчасовий талон, який був виписаний. Факт продуву приладу «Драгер» і його результати були засвідчені свідками, яких зупинено на місці події.

Поліцейський ОСОБА_5 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 02.01.2018 року, близько 21 години, під час патрулювання в м. Ніжині, він з напарником зупинили авто під керуванням ОСОБА_1, від якого відчувався запах алкоголю. Після продуву приладу «Драгер» в останнього було зафіксовано 1,11 проміле алкоголю, тому складено протокол за керування у нетверезому стані. Особи які були разом із ОСОБА_1 вчинили галас, почали погрожувати. ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу, тимчасовий документ йому було виписано, однак він відмовився розписатися за його отримання. Серед знайомих порушника був тверезий водій, який з дозволу ОСОБА_1 погодився сісти за кермо, тому транспортний засіб не затримувався.

Допитаний поліцейський ОСОБА_6 у місцевому суді пояснив, що 02.01.2018 року, близько 21 години, перебуваючи на службі, був викликаний на вул. Прилуцьку в м. Ніжині для посилення контролю за правопорядком. Прибувши на місце, зясував, що правопорушник, який є водієм, перебуває у нетверезому стані і його колеги складають відповідний протокол. На місці події було два автомобіля ВАЗ, пасажири яких, близько десяти осіб, сперечалися з поліцейськими, галасували та ображали, провокували конфлікт, вели себе неадекватно у звязку із перебуванням у стані спяніння, що заважало їм виконувати свої обовязки.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні місцевого суду пояснили, що 02.01.2018 року, близько 21 год., на вул. Прилуцькій у м. Ніжині, були запрошені працівниками поліції для участі в якості понятих. Водій продув прилад «Драгер» і в нього було зафіксовано результат більше дозволеного. Про це вони розписалися у протоколі. В цей час навколо відбувалася сварка між поліцейськими та знайомими порушника. Останні заважали дорожньому руху, конфліктували з поліцейськими, кричали та погрожували їм.

Послання апелянта на те, що в основу прийнятого рішення суд поклав показання поліцейських та понятого ОСОБА_7, які містять суперечності, зокрема щодо місця продуву приладу «Драгер», не взявши при цьому до уваги покази свідків, які були допитані за його клопотанням, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Місцевий суд обґрунтовано не взяв до уваги показань свідків, які допитані за клопотанням правопорушника, а саме: ОСОБА_9, ОСОБА_10, оскільки вказані особи знайомі між собою та правопорушником, мають гарні стосунки, разом відпочивали і своїми показаннями намагались допомогти ОСОБА_1 уникнути відповідальності. Крім того, показання даних свідків є непослідовними, суперечливими, так як свідок ОСОБА_9 у суді зазначала, що ОСОБА_1 разом з ними відпочивав у бані, однак не вживав спиртних напоїв, в той час як свідок ОСОБА_10 говорила, що ОСОБА_1 не був з ними в бані, а приїхав їх забрати. Такі протиріччя ставлять під сумнів правдивість їх свідчень як у цілому, так і щодо перебування правопорушника у тверезому стані.

В той же час, показання понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які є сторонніми особами, підписи яких маються в протоколі, підтвердили що ОСОБА_1 продув прилад «Драгер», який зафіксував перебування останнього у стані алкогольного спяніння. При цьому свідок ОСОБА_7 сам розяснював правопорушнику право пройти медичне освідування в лікарні.

А посилання на суперечливість показів понятого ОСОБА_7 та поліцейських щодо місця продуву приладу «Драгер» не має істотного значення для встановлення фактичних обставин справи.

Твердження ОСОБА_1 про проведення його огляду на стан спяніння з порушеннями, а саме без присутності свідків та технічно несправним приладом на виявлення стану спяніння, є безпідставним.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування та складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.

Апелянтом не подано жодних доказів, які б свідчили, що спеціальний технічний засіб, який використовували працівники поліції, не мав сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на час проведення огляду.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного спяніння, є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У звязку з цим, посилання ОСОБА_1 на відмову лікарів у проходженні медичного огляду за його зверненням є безпідставним.

Викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, згідно санкції ст.130 ч.1 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Отже, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_11