Провадження № 3-278/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2018 суддя Солом'янського районного суду м. Києва Захароіва А.С., розглянувши зп участі захисника - адвоката Кретова О.В. матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, приватний підприємець, ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ст.122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 149414 складеному відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП, зазначено, 11.11.2017 року о 18 год. 00 хв. в м. Києві по бул. Чоколівському, 39, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz», д/з НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою гучномовця та спеціальних світлових та звукових сигналів не зупинився, в результаті чого був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі «Toyota Prius» д/з НОМЕР_2 по прос. В. Лобановського, 190, чим порушив вимоги п. 2.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення передбаченого ст.122-2 КУпАП не визнав, просив провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки він був зупинений працівниками патрульної поліції безпідставно.

Дослідивши матеріали справи, а також беручи до уваги пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, які він надав в суді та які містяться в матеріалах справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП, з огляду на наступне:

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь

Відповідно до ст.278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення.

Разом з тим, диспозиція ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачає, що адміністративна відповідальність за даною нормою настає у разі невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу.

При цьому, частиною 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», закріплений вичерпний перелік, підстав коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а саме: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об'єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Однак, в супереч даним вимогам, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 149414 складеному відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП, не зазначено з яких підстав зазначених в частині 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками патрульної поліції здійснювалася зупинка транспортного засобу «Mercedes-Benz», д/з НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ст.247 КУпАП суддя приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-2 КУпАП слід закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_2 не накладено адміністративне стягнення, то з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Враховуючи викладене, керуючись ч.3 ст.62 Конституції України, ст.ст. 122-2, 247, 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя: Захарова А.С.