Провадження №3/428/393/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., при секретарі Рудік Ю.Ю., за участю особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН не зазначено, тимчасово не працюючого, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 24490 слідує, що ОСОБА_1 05.12.2017 року о 04-50 год. у м.Сєвєродонецьку, по вул.Гагаріна, в районі б.6-а, керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря ОСОБА_3

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, в судовому засіданні пояснив, що транспортним засобом не керував, автомобіль йому не належить. Вийшов в магазин за сигаретами. Працівники поліції запропонували йому проїхати до міського відділ поліції, він виконав вимоги.

Вислухавши особу, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1, предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В підтвердження обставини адміністративного правопорушення суду надано було протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 24490 від 05.12.2017 року.

Відповідно до п.1.10 ПДР водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, повязаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

З наданого відеозапису зі службових нагрудних камер поліцейських, що було досліджено в судовому засіданні, не вбачається, щоб ОСОБА_1 здійснював дії повязані з керуванням/управлінням транспортним засобом, що також заперечувалося ним, як під час здійснення відеофіксації, так і у судовому засіданні.

З наданого відеозапису слідує, що ОСОБА_1, на момент коли підїхав екіпаж патрульної поліції, перебував поряд з відкритим автомобілем, палив, стверджував, що транспортним засобом не керував, а вийшов до магазину за сигаретами та повертався додому, оскільки проживає по вулАвтомобільній. Документів із собою ніяких не мав, у звязку з чим йому, поліцейськими йому було запропоновано проїхати до відділу поліції, для зясування особи, він виконав законну вимогу працівників поліції. Крім того, з відеозапису вбачається, що при огляді транспортного засобу працівниками поліції під сонцезахисним козирком з водійської сторони було знайдено документи, але чи належать вони ОСОБА_1, чи іншій особі не зафіксовано. Також з наданих матеріалів слідує, що автомобіль, керування яким закидають ОСОБА_1 дійсно належить іншій особі - ОСОБА_2

Наданими суду висновком, щодо результатів медичного огляду від 05.12.2017 та актом № 1088 від 05.12.2017 дійсно підтверджується перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247, 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного спяніння не доведений та спростовується наступним.

Обєктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані спяніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані спяніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан спяніння.

Отже, лише при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак спяніння, або перебування у стані спяніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З наданого відео не вбачається, щоб саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що пропозиція працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 була запропонована не як особі, яка керує транспортним засобом, що не відповідає вимогам ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, які не свідчать про те, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник