АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ,- ОСОБА_3, та його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.,

в с т а н о в и л а:

Як встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №133046 від 21.11.2017 ОСОБА_3 21.11.2017 о 14 год. 05 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Черкаси, на перехресті з круговим рухом вул. 30 Років Перемоги - вул. Сумгаїтська, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_3 порушено вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що повний текст оскаржуваної постанови він отримав лише 25 січня 2018 року, а тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню. Крім того, вказує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а постанова суду першої інстанції є невмотивованою та необґрунтованою, у вчиненні ДТП винен інший учасник - ОСОБА_5

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали, просили поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт ОСОБА_3 зазначив, що не вбачає своєї вини у ДТП, адже він рухався по колу без порушень ПДР України, не змінюючи напрямок руху, та не розмовляючи по телефону, а в свою чергу ОСОБА_5, рухаючись по колу з великою швидкістю, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з його автомобілем.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_5 пояснив, що зупинившись перед колом в лівій смузі руху, пропустивши транспортні засоби, які їхали по ньому, одночасно почав рух разом з автомобілем ОСОБА_3, який стояв в середній смузі руху, далі - рухаючись по колу, по внутрішньому радіусу в лівій смузі руху зі швидкістю 30-40 км/год., здійснюючи випередження ОСОБА_3, помітив як останній розмовляв по телефону, та майже закінчивши випередження, не змінюючи напрямок руху, відчув удар в задні праві двері та заднє праве крило власного автомобіля. Вважає, що ОСОБА_3 не було дотримано безпечного бокового інтервалу, в результаті чого відбулося зіткнення.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки повний текст оскаржуваної постанови апелянтом отримано лише 25.01.2018, а апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 2.3. б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з п. 13.1. Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції щодо висновків про винуватість у ДТП водія ОСОБА_3 є вірною, а визначене стягнення є законним і справедливим, тому відсутні підстави для скасування постанови суду та закриття провадження за відсутністю складу адмінправопорушення , як того просить апелянт.

В суді апеляційної інстанції були безпосередньо досліджені всі наявні докази у справі. Зокрема, були заслухані пояснення апелянта ОСОБА_3, та думка його захисника ОСОБА_4, взято до уваги пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_5, а також досліджені матеріали справи. Таким чином, кожній зі сторін були надані максимальні можливості представлення суду своєї позиції у справі та доказів, якими вона обґрунтовується.

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції також приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_3 під час керування автомобілем порушив вимоги п. 13.1. Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося ДТП.

Крім того, слід взяти до уваги те, що відповідно до п.11.1 ДПР України за відсутності дорожньої розмітки або дорожніх знаків 5.16, 5.17.1, 5.17.2 кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Зі схеми місця ДТП, з якою погодилися обоє учасників ДТП, вбачається, що зіткнення відбулося на відстані 3,06 м. від лівого краю проїжджої частини дороги. Тобто, враховуючи габарити автомобіля «SKODA OKTAVIA» під керуванням ОСОБА_5 та пошкодження на ньому, а саме : задні праві двері та заднє праве крило, можна зробити висновок про те, що ОСОБА_5 рухався по колу в лівій смузі руху з дотриманням безпечного інтервалу по відношенню до лівого бордюру проїжджої частини, що мінімалізує можливість збільшення безпечного інтервалу між автомобілем «SKODA OKTAVIA» під його керуванням та автомобілем «PEUGEOT 206» під керуванням ОСОБА_3.

Зважаючи на відсутність інших транспортних засобів, які рухалися праворуч від автомобіля «PEUGEOT 206» під керуванням ОСОБА_3, а також те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_5, враховуючи характер пошкоджень обох автомобілів, повинен був проїхати перший, саме ОСОБА_3, рухаючись по колу в середній смузі, не визначив безпечного інтервалу, хоча мав технічну можливість це зробити, не дотримався його , в результаті чого відбулася ДТП.

Посилання апелянта на перевищення швидкості іншим учасником ДТП - ОСОБА_5, є безпідставним, оскільки в судовому засіданні, як апелянт, так і ОСОБА_5 вказали, що зіткнення відбулося через 50-70 м. після початку руху обох автомобілів, тобто, враховуючи технічні характеристики автомобілів, швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 була не набагато більшою від швидкості руху автомобіля ОСОБА_3

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовані повно та обєктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування , як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Строк на апеляційне оскарження апелянту ОСОБА_3 поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 січня 2018 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка