Справа № 520/1879/18
Провадження № 3/520/2045/18
ПОСТАНОВА

20.03.2018 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії БД№430880 від 06.02.2018 року, складеним старшим інспектором ВРД УПП в Одеській області майором поліції ОСОБА_1 щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, працює в департаменті ДАБІ в Одеській області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2/1, кВ.32,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_2, 30.01.2018 року о 18:40 годині, на вул.Ак.Корольова в м.Одесі, біля буд.79, керуючи автомобілем Subaru, держаний знак НОМЕР_1, в порушення вимог п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, при виникненні небезпеки не вжила заходів щодо зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустила зіткнення з автобусом IVAN, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_2 інспектором поліції були кваліфіковані за ст.124 КпАП України.

ОСОБА_2, приймаючи участь в розгляді справи, не визнала провину у скоєному правопорушенні та пояснила, що 30.01.2018 року, вона, керуючи автомобілем Subaru, держаний знак НОМЕР_1, рухалася по вул. Ак.Корольова в сторону вул.вул.Архітекторська в м.Одесі за автобусом IVAN, державний номер НОМЕР_2, намагаючись здійснити поворот праворуч у між квартальний проїзд біля буд.112. Несподівано автобус зупинився у невстановленому місці для висадки пасажирів. Вона також зупинила свій автомобіль, повернувши колеса у між квартальний проїзд. Раптово автобус покотився назад, на що вона подала сигнал клаксоном. Але водій автобусу не відреагував та допустив зіткнення з її автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень. Вона вважає винуватцем у ДТП водія автобусу, який допустив на уклоні безконтрольне скатування автобусу назад. Такі ж пояснення вона давала й інспектору поліції, але той не врахував її пояснень та пояснень випадкового перехожого - свідка ОСОБА_4, який підтвердив викладені нею обставини ДТП, та склав протокол на неї.

Згідно ст.278 КпАП України під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішується питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи зібрані необхідні додаткові матеріали, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши надані матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення ОСОБА_2, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Так, з пояснень потерпілого ОСОБА_3, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що 30.01.2018 року він керував автобусом IVAN, державний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул.Ак.Корольова в м.Одесі. Він здійснив вимушену зупинку, оскільки одному з пасажирів стало погано. Під час зупинки він почув звук, характерний для стуку металу. Коли він вийшов з машини, то побачив, що автомобіль Subaru під керуванням жінки зіткнувся з автобусом в задній бампер.

Таким чином, у справі наявні пояснення двох водіїв, які виклали власні бачення обставин ДТП, які суперечать один одному.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 30.01.2018 року він став свідком ДТП, а саме, він бачив, як маршрутний автобус зупинився на вул.Ак.Корольова у невстановленому місці, не доїхавши до зупинки, та почав здійснювати висадку пасажирів. Позаду автобусу стояв автомобіль Subaru з включеним правим сигналом повороту. Раптово автобус почав швидко котитися назад під уклін, а водій автомобіля Subaru стала подавати звукові сигнали, але водій автобусу не реагував. В результаті чого автобус зіштовхнувся з легковим автомобілем.

Наявна в матеріалах справи схема місця ДТП, яка підписана обома водіями без зауважень, та фотознімки транспортних засобів встановлюють фактичне положення транспортних засобів після ДТП.

Інших переконливих доказів на провину ОСОБА_2 інспектором поліції не надано.

За таких обставин пояснення водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4, які обєктивно відображають обставини ДТП, в сукупності зі схемою ДТП та фотознімки транспортних засобів, є переконливими, ніж пояснення водія ОСОБА_3, які суперечать названим вище допустимим доказам.

Тому пояснення водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 разом зі схемою ДТП і фотознімки транспортних засобів кладуться в основу висновку про її невинуватість у пригоді. А пояснення водія ОСОБА_3 і протокол про адміністративне правопорушення, як недопустимі докази, до уваги не приймаються.

Крім того, до уваги не приймаються інші неналежні докази пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_5, які, нібито, були пасажирами автобусу і бачили, як легковик зіштовхнувся з автобусом.

Пояснення названих свідків спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4, який в цій частині пояснив, що він залишався на місці ДТП до приїзду поліції і спостерігав за подіями надалі. Він бачив, як через годину після ДТП за 40 мінут до приїзду поліції, на місце ДТП до водія автобусу підійшли троє чоловіків, двоє з яких погодилися свідчити, що вони були пасажирами автобусу, хоча насправді такими вони не були. У водія автобусу не було також полюса страхування цивільно-правової відповідальності, пустий бланк якого передав водію автобусу один з трьох прибулих чоловіків.

До того ж характер механічних пошкоджень легкового автомобіля вдавлення лівого переднього крила за лівою передньою фарою бампером автобусу, виключає наїзд на ту ж саму перешкоду легковим автомобілем, інакше фара та лівий показник повороту були б розбитими.

Висновок суду про невинуватість водія ОСОБА_2 повністю узгоджується із правовою позицію судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, викладеної у постанові від 20.11.2014р. у справі №5-18кс14, згідно якої водієві не може бути поставлено за провину те, що він не зміг уникнути зіткнення з іншим транспортним засобом, водій якого грубо порушив правила дорожнього руху.

Суд також в основу судового рішення кладе рішення ЕСПЛ у справі Ушаков та Ушакова проти України Від 18 червня 2015 року, згідно якого суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). У такому випадку тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення в аспекті ст.3 Конвенції.

При таких даних поза розумним сумнівом не вбачається в діях ОСОБА_2 сукупності обовязкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та наявності причинного звязку між її діями та наслідками, які настали. А тому відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати невинуватою ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження по справі про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя Борщов І. О.