Справа № 496/4685/17
Провадження № 3/496/40/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2018 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: Одеська область, Біляївський район, «Чайка» вул. Незалежності, 48,

за ст. ст. 130 ч. 1, 122-2, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення серії ОД № 038279 від 16 грудня 2017 року, серії БР № 086043 від 16 грудня 2017 року та серії БР № 086042 від 16 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД № 038279 від 16 грудня 2017 року, 16 грудня 2017 року о 21.00 годині біля буд. № 48 по вул. Незалежності «Чайка» в Біляївському районі Одеській області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню рядового поліції ОСОБА_2 при виконанні ним службових обовязків, а саме: на неодноразові зауваження не реагував. Також, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 086042 від 16 грудня 2017 року, ОСОБА_1 16 грудня 2017 року о 20.55 годині по вул. Основна, 30 «Чайка» в Біляївському районі Одеській області, керував транспортним засобом «Ford Sierra» р/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду в установленому законом порядку в медичному закладі та від проходження огляду на приладі «Драгер» відмовився в присутності двох свідків. Також, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 086043 від 16 грудня 2017 року ОСОБА_1 16 грудня 2017 року о 20.50 год. по вул. Основна, 30 «Чайка» в Біляївському районі Одеській області, керуючи транспортним засобом «Ford Sierra» р/н НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинення транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового маячку (червоного кольору та спеціального звукового сигналу), за допомогою гучномовця не зупинився, був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі шляхом обгону.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушеннях передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП не визнав, та пояснив, що ці правопорушення не скоював та пояснив наступне.

В той день, 16 грудня 2017 року він повертався до дому на автомобілі Ford Sierra д/з АО 9518 ВК з своєю жінкою ОСОБА_3, приблизно в 21.00 годин. Неподалек від дому в ж/м «Чайка», с. Дачне, Біляївського району, Одеської області, його наздагнав поліцейський автмобіль та через гучномовець вимогав зупинитись. Але ОСОБА_1 злякався неправомірних дій з боку працівників поліції, та продовжив рух. Коли він під'їхав до дому, працівники поліції схватили його, посадили до поліцейської машини та відвезли до поста поліції в с. Дачне, де деякий час утримували. Там же було складено відносно нього протоколи за ч. 1 ст. 130., ст. 185 КУпАП, але він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, опіру працівникам поліції не вчиняв.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази вини ОСОБА_1 в вчиненні правопорушень за ст. 130, 185 КУпАП

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні був ознайомлений з правами та обовязками та був попереджений про кримінальну відповідальність за свідомо неправдиві показання за ст. 384, 385 ККУ та пояснив, що 16 грудня 2017 року, у вечорі, йому подзвонила жінка ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та пояснила, що чоловіка біля будинку де вони мешкають, схопила поліція та увезла кудись. Він поїхав з нею на стаціонарний пост поліції в с. Дачне, його не пускали до ОСОБА_1 Скрізь вікно, свідок бачив, що ОСОБА_1 перебуває в кайданках, а біля нього було приблизно 5 працівників поліції.

Свідок ОСОБА_3, у судовому засіданні була ознайомлена з правами та обовязками та була попереджена про кримінальну відповідальність за свідомо неправдиві показання за ст. 384, 385 ККУ та пояснила, що чоловік підібрав її неподалік від дому на автомобілі, де вона була у крамниці. Вони поїхали до дому, а по дорозі побачили, що їх переслідує автомобіль поліції, працівники поліції в якому вимагали від них зупинитись. Але чоловік злякався, що відносно нього можуть буди неправомірні дії, не виконав вимогу зупинитись. Коли вони дістались будинку, після зупинення, працівники поліції схватили ОСОБА_6 та кудись увезли, а вона звернулась за допомогою до знайомого її чоловіка ОСОБА_5,з яким вони поїхали на пост поліції в с. Дачне, де деякий час тримали її чоловіка. Свідок зазначила, що ОСОБА_1 алкоголь не вживав, поліції опору не чинив.

Суд неодноразово викликав до суду працівників поліції, які складали протоколи, понятих які зазначені в протоколах, але до суду ніхто не зявився, ніяких пояснень не надав.

Відео яке долучено до матеріалів працівниками поліції, не містить в собі доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень за ст. 130, 185 КУпАП.

В протоколі серії ОД 038279 , який складено відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП, зазначені поняті: ОСОБА_7, ОСОБА_8, але до протоколу не додано пояснень цих осіб, свідками яких обставин вони саме стали. Усі матеріали до протоколу складені виключно працівниками поліції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд керується презумпцією невинуватості, яка, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обовязок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 7 КпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до змісту ст. 130 КУпАП, обєктивна сторона вказаного правопорушення характеризується керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у сукупності, суд прийшов до переконання про відсутність належних доказів про підтвердження того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним в стані алкогольного спяніння. Що стосується нібито відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння за допомогою приладу Драгер та відмови від проходження медичного огляду, то як слушно зауважив ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, що згідно п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2005 року, № 1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з чим, провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у звязку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-2 КУпАП доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №541141 від 25 січня 2015 року, та особистим визнанням вини ОСОБА_1

При обранні адміністративного стягнення суд враховує фактичні обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника і вважає за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40-1, 130, 122-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ст. 185, ч. 1 ст. 130 КУпАП України у звязку з відсутністю в його діях складу зазначених адміністративних правопорушень.

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ст. 122-2 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 (сто пятдесят три) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Постанова може бути оскарженою до апеляційного суду Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.