Провадження № 33/792/31/18
Справа № 679/1260/17 Головуючий в 1-й інстанції Гавриленко О. М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності Бойка В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 320 грн. судового збору.

За постановою суду, 29 вересня 2017 року приблизно о 00 годин 05 хвилин по вул. Курчатова в м. Нетішин Шпак Д.В. керував транспортним засобом «Chery А15 Amulet», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини) та, в порушення п. 2.5 ПДР України, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю події і складу у його діях адміністративного правопорушення.

Постанову суду вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Стверджує, що 29 вересня 2017 року приблизно о 00 годин 05 хвилин він не керував транспортним засобом «Cherv А15 Amulet», оскільки такого не існує, як і вулиці Курчатова у м. Нетішин.

В порушення п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, враховуючи, що йому пред'явлено обвинувачення в частині відмови від проходження огляду у лікарні, поліцейський не складав протокол у медичному закладі у присутності двох свідків та не зазначив у ньому його дій щодо ухилення від огляду. Поліцейськими не було запропоновано йому пройти огляд у медичному закладі, не доставлено до лікарні та не складено направлення на такий огляд.

Суд не врахував, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були очевидцями керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а тому їх хибно зазначили поліцейські у протоколі, як свідків правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Зазначає, що у письмових поясненнях свідків вказано, що він відмовився проходити огляд о 00 год. 30 хв., тоді як у протоколі та постанові суду зазначено час - 00 год. 05 хв. При цьому, у вказаних поясненнях не вказано місця вчинення правопорушення та його дій, які свідчать про відмову пройти огляд, а в акті огляду на стан сп'яніння не зазначено місця і часу його складання.

Стверджує, що суд змінив у постанові час та зміст інкримінованого йому обвинувачення, чим порушив його право на захист.

Зазначаючи у постанові про керування ним автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, суд не врахував, що заборона водієві керувати транспорним засобом у стані спяніння передбачена п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, в порушенні якого він не звинувачується.

В порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, патрульним поліції не зазначено у протоколі жодної ознаки сп'яніння, яка б давала йому підставу вимагати від нього проходження огляду на стан сп'яніння.

На думку апелянта, відсутність ознак сп'яніння підтверджується і тим, що його не було відсторонено від керування автомобілем.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_2 - адвоката В.Ф. Бойка на підтримку апеляційної скарги з посиланням на зазначеній в ній доводи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідальність особи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка керує транспортним засобом, виникає і в разі її відмови від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп'яніння.

Висновок суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_2 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 057827 від 29.09.2017 року підтверджується, що ОСОБА_2 29 вересня 2017 року о 00 годин 05 хвилин по вул. Курчатова в м. Нетішин керував транспортним засобом «Chery А15 Amulet», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 1).

Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння підтверджується актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який підписаний свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 2).

Згідно з письмовими поясненнями вказаних свідків, 29 вересня 2017 року о 00 годин 30 хвилин вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, який керував транспортним засобом «Chery А15 Amulet», державний номерний знак НОМЕР_1. Водій тест на алкоголь за допомогою приладу «Drager» проходити відмовився та в медичному закладі у встановленому законом порядку теж відмовився. Зазначені пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 3, 4).

У судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_3 підтвердив свої письмові пояснення, надані працівникам поліції на місці зупинки автомобіля «Chery А15 Amulet» під керуванням ОСОБА_2

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, суд приходить до висновку, що працівниками поліції дотримано порядок огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння. Так, після відмови останнього пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, йому було запропоновано проїхати до закладу охорони здоров'я, від чого він також відмовився в присутності свідків.

Доводи апелянта про те, що він 29 вересня 2017 року приблизно о 00 годин 05 хвилин не керував транспортним засобом «Cherv А15 Amulet», оскільки такого не існує, як і вулиці Курчатова у м. Нетішин, не заслуговують на увагу.

Так, працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та додатків до нього було допущено описку в назві транспортного засобу та замість назви «Chery А15 Amulet» зазначено «Cherv А15 Amulet». Щодо місця зупинки автомобіля, то тут також допущено описку і замість «проспект Курчатова» зазначено «вулиця Курчатова». Зазначене підтверджується поясненнями патрульних поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які допитані апеляційним судом у якості свідків.

Однак, зазначені описки не впливають на склад адміністративного правопорушення та не спростовують факту відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Посилання на те, що поліцейськими не було запропоновано правопорушнику пройти огляд у медичному закладі, спростовується вищезазначеними доказами, яким як судом першої, так і апеляційної інстанції надана належна правова оцінка.

Щодо недоставлення ОСОБА_2 до медзакладу та відсутності у матеріалах справи направлення на такий огляд, то чинне законодавство не передбачає застосування примусу та доставлення водія до лікарні проти його волі працівниками поліції у разі його добровільної відмови проїхати до закладу з метою проходження огляду на стан сп'яніння, як і не покладає обов'язку на поліцейських в такій ситуації складати направлення.

Твердження про те, що в порушення п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 року (далі - Порядок), поліцейський не складав протокол у медичному закладі у присутності двох свідків та не зазначив у ньому його дій щодо ухилення від огляду, є безпідставним.

Так, водій ОСОБА_2 відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці зупинки та проїхати до медичного закладу, а тому працівниками поліції правильно, відповідно до вимог чинного законодавства, було складено протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспорного засобу у присутності двох свідків.

Посилання на те, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були очевидцями керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння, а тому їх хибно зазначили поліцейські у протоколі, як свідків правопорушення, не грунтується на змісті даного протоколу.

Відповідно до п. 6 розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Саме на виконання вимог вказаної норми закону працівниками поліції було запрошено свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які стали очевидцями порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: відмови останнього на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп'яніння. Окрім того, у матеріалах справи в жодному документі не вказано, що вони були очевидцями керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог чинного законодавства. не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 057827 від 29.09.2017 року складений як у відповідності до вищевказаних норм, так і відповідає вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року.

Твердження апелянта про те, що у письмових поясненнях свідків вказано, що він відмовився проходити огляд о 00 год. 30 хв., тоді як у протоколі та постанові суду зазначено час - 00 год. 05 хв. є безпідставним.

Так, о 00 год. 05 хв. ОСОБА_2 керував тарнспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, тоді як о 00 год. 30 хв. він відмовився проходити огляд на стан спяніння у присутності свідків. А тому, поліцейським правильно зазначено в усіх документах, як час керування, так і час відмови від проходження огляду.

Щодо відсутності в акті огляду на стан сп'яніння місця і часу його складання, то слід зазначити що вказаний документ є додатком № 3 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 6 розділу ІІІ) і саме такий його зміст передбачений законом.

Доводи про те, що у письмових поясненнях свідків не вказано місця вчинення правопорушення та його дій, які свідчать про відмову пройти огляд, не грунтуються на їх змісті. Так, у поясненнях зазначено, що вони зафіксовані у м. Нетішин 29 вересня 2017 року. Окрім того, пояснення це довільна форма викладу свідком обставин події, а тому закон не передбачає вимог до їх змісту.

Посилання на те, що суд змінив у постанові час та зміст інкримінованого йому обвинувачення, чим порушив його право на захист не грунтуються на змісті оскаржуваної постанови.

Доводи про те, що зазначаючи у постанові про керування ним автомобілем з ознаками алкогольного спяніння, суд не врахував, що заборона водієві керувати транспорним засобом у стані спяніння передбачена п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, в порушенні якого він не звинувачується, не грунтуються на вимогах закону.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Згідно з п.п. «а» п. 2.9. Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як поліцейським у протоколі, так і судом першої інстанції у постанові правильно зазначено, що ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме: відмовився на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про відсутність у протоколі ознаки сп'яніння, яка б давала підстави патрульним поліції вимагати від ОСОБА_2 проходження огляду на стан сп'яніння не ґрунтується на змісті протоколу.

Відповідно до п. 2 розділу I Інструкції огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

До ознак алкогольного сп'яніння відноситься: запах алкоголю з порожнини рота (п. 3 розділу I Інструкції), що і було зазначено поліцейським у протоколі.

Посилання захисника на недопустимість такого доказу як алкотестер, запропонованого правопорушнику, оскільки він не відповідає технічним вимогам, встановлених законом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, а отже вказаному алкотестеру апеляційний суд не може надавати будь-якої оцінки, так як він не є предметом дослідження в даній конкретній справі.

Апелянтом не надано жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об'єктивності вищевказаних матеріалів та у змісті протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 057827 від 29.09.2017 року щодо порушення ОСОБА_2 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, їх фальсифікації. Не підтверджено відсутності факту керування останнім транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці, а також його згоду на проходження огляду на стан сп'яніння, яка була безпідставно відхилена працівниками поліції. Не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_2 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. Тому, твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_2 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 жовтня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова