АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

07 березня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року та закриття провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушеня.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 31.08.2017 року, в якому просить поновити йому пропущений строк посилаючись на поважність причин його пропуску, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справу і йому не направлялась копія прийнятого рішення, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 02.03.2018 року під час особистого звернення до Управління патрульної поліції в м. Києві.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та його доводи щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року, вважаю, що підстави для поновлення цього строку відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, однак на виклики суду на 28.07.2017 та 31.08.2017 останній не з'явився, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, і з апеляційною скаргою на оскаржувану постанову судді від 31.08.2017 року звернувся лише 07.03.2018 року.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

Що стосується посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи і не знав про прийняте судом рішення щодо нього, а копія оскаржуваної постанови йому не направлялась, як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року, то апеляційний суд не приймає їх до уваги, оскільки ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення і суд належним чином повідомляв останнього про час та місце судового розгляду, однак ОСОБА_1 подальшим рухом справи щодо нього не цікавився, поставився до цього питання байдуже і апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді від 31.08.2017 року подав лише 07.03.2018 року, за сплином майже шести місяців з дня її винесення, при цьому не навів об'єктивних причин, які б заважали йому самостійно дізнатись про рух справи щодо нього.

За таких обставин, вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31.08.2017 року не можна визнати поважними, а тому підстав для поновлення йому цього строку не вбачаю.

Таким чином, оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 31.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся лише 07.03.2018 року, тобто з пропуском встановленого десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 серпня 2017 року в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП та повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на цю постанову.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова