№ 755/2439/18
№ 3/755/1691/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕИ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кременчук, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 977016 від 06.02.2018 року, ОСОБА_1, 18 січня 2018 року, порушив адміністративний нагляд, а саме не з'явився на відмітку до відділу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся.

Вивчивши матеріал про адміністративне правопорушення, вважаю, що розглянути його неможливо з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушення заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, згідно зі ч. 2 ст. 187 КУпАП, відповідальність в даному випадку настає за порушення правил адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

У той же час, у матеріалах справи відсутні копії постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 КУпАП, або будь-які інші відомості про те, що на останню за дане адміністративні правопорушення були накладені адміністративні стягнення.

Дана інформація має важливе значення для вирішення питання про кваліфікацію дій правопорушника і, відповідно, про міру його відповідальності.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Вищенаведені недоліки, що були допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, що перешкоджає повному, об'єктивному та всебічному розгляду справи, прийняттю правильного рішення, а тому, керуючись ст. ст. 252, 256, 278, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи №755/2439/18 (№3/755/1691/18) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП повернути до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві - для дооформлення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає і вступає в силу з моменту її винесення.

Суддя