Єдиний унікальний номер судової справи: 225/141/18
Номер провадження: 3/225/96/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі судді Нємиш Н.В., за участю секретаря Андрієвої Т.А., представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув матеріал, що надійшов з Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює водієм таксі «Алло», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського міського суду Донецької області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП відносно ОСОБА_2

Відповідно до протоколу № 0002087 про адміністративне правопорушення, 02.01.2018 року о 12 год. 05 хв. в м. Торецьк по вул. Центральній ОСОБА_2 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі, на транспортному засобі марки ЗАЗ DAEWOO д/н НОМЕР_1 без одержання ліцензії на проведення даного виду діяльності, чим порушив вимоги ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував свою винуватість у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, зазначив, що систематично не надавав послуги із перевезення пасажирів, про що надав письмові пояснення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надав клопотання про повернення адміністративного матеріалу на дооформлення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 провадив господарську діяльність з використанням автомобіля НОМЕР_2, а саме послуги з перевезення пасажирів.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, повязані з підготовкою до розгляду справи, зокрема, зясовує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП визначені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, що згідно з ч.1 ст. 251 КУпАП є самостійним доказом у справі.

Судом встановлено, що матеріал містить суттєві недоліки.

Так, згідно з ч.1ст.164 КУпАП, провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Частиною 1 статті 164 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як субєкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Обєктом зазначеного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

За ч.2 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягає господарська діяльність з перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом. Постановою КМУ від 2 грудня 2015 р. № 1001 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом» затверджено Ліцензійні умови та вимоги обовязкові для виконання під час провадження зазначеної діяльності.

На підставі викладеного, суд робить висновок про те, що одержання ліцензії на перевезення пасажирів можливо лише субєктами господарської діяльності.

Разом з цим, однією з обов'язкових ознак підприємницької діяльності, як виду господарської діяльності, є систематичність її здійснення. Систематичною вважається діяльність у разі, коли вона здійснюється неодноразово протягом певного періоду часу.

В матеріалах даної справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 надавав послуги з перевезення пасажирів, систематично як субєкт господарювання, а саме - відсутні жодні посилання на чисельність конкретних перевезень, отримання плати, без наявності відповідних документів на право здійснення транспортних перевезень пасажирів, вчинених даною особою, що унеможливлює визначити чи є такі дії систематичними. Наявність на автомобілі, що належить на праві власності ОСОБА_3, в якому перебував ОСОБА_2, розпізнавальних ознак таксі, не є беззаперечним доказом вчинення ним перевезення пасажирів.

Крім того, до матеріалу не долучено доказів того, що ОСОБА_2 не зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності та у нього відсутня ліцензія на зайняття відповідного виду діяльності.

Відтак, посадовій особі, уповноваженій на складання протоколу за відповідною статтею, слід провести необхідну додаткову роботу по збиранню доказів щодо підтвердження чи спростування:

- фактів здійснення перевезень пасажирів ОСОБА_2 систематично;

- отримання прибутку від здійснення відповідної діяльності;

- фактів реєстрації особи субєктом господарювання;

- доказів використання автомобілю НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_3, при наданні послуг з перевезення, і на підставі зібраних доказів визначити наявність ознак обєктивної сторони диспозиції ч.1 ст. 164 КУпАП.

Суд позбавлений можливості змінювати, а тим більше, доповнювати фактичні обставини, зазначені в протоколі, оскільки це не передбачено КУпАП.

Крім того, суд зауважує, що згідно з ч.2 ст. 251 КУпАП обовязок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, зазначені недоліки оформлення матеріалу справи не дають змогу оцінити належним чином з точки зору достовірності, допустимості та достатності доказову базу, чого вимагає справедливий розгляд справи та прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у звязку з чим, матеріал про адміністративне правопорушення слід повернути для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути до Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області для належного оформлення та усунення виявлених недоліків.

Після усунення недоліків справа може бути розглянута Дзержинським міським судом Донецької області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя