АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/328/18 Головуючий суддя І інстанції Шаренко С.Л.
Провадження № 33/790/163/18 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2018 року м. Харків

Суддя Апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий за адресою АДРЕСА_1,

- визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 352, 40 грн.

Як зазначено в постанові суду першої інстанції, 25.12.2017 року о 15 год. 38 хв. водій ОСОБА_1, в м. Харкові на перехресті вул. Пушкінська - Журавлівський узвіз, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці очей, очі не реагують на світло, підвищена рухливість ходи, неприродна блідність. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього Руху України, тобто скоїв правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 12-13).

Не погодившись з постановою районного суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі 640/328/18 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги посилаються на те, що оскаржувана постанова від 17.01.2018 року винесена без повноти судового розгляду, незаконна та з порушенням прав особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що встановлена вимогами ст.268 КУпАП.

ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не з'явився, що в силу вимог ст.294 КУпАП не є перепоною для апеляційного розгляду.

Вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.

З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1, та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст.ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 4) складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.4) водій ОСОБА_1 25.12.2017 о 15 год. 38 хв. керував транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався позаду.

Після спілкування з водієм інспектор поліції встановив ознаки наркотичного сп'яніння водія та запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров'я, на що ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх поясненях (а.с.6,7) зазначили що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я (КЗОЗ ХОНД) .

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 КпАП України та п. 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно вищезазначених пояснень свідків, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я (а.с. 6,7).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 суду не надав.

Таким чином порушень вимог ст.268 КУпАП судом першої інстанції не допущено.

Аналіз п.12 розділу II Інструкції зазначає, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Крім того, доводи апеляційної скарги (а.с.15-20) ОСОБА_1, що від проходження медичного огляду на стан сп'яніння не відмовлявся, а навпаки наполягав на його проходженні в медичному закладі, але не в тому, в якому пропонували провести медичний огляд працівники поліції не заслуговують на увагу. Чинне законодавство не передбачає право правопорушника самостійно обирати лікарняний заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Консультативний висновок «Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мєщанінова» від 25.12.2017 року виданий лікарем (прізвище якого не зазначено) та долучений до апеляційної скарги, в якому зазначено діагноз вегето-судинна дистонія та алкотест - негативний, не може бути підставою для скасування постанови районного суду (а.с.21) оскільки у ОСОБА_1 виявлено було ознаки саме наркотичного сп'яніння.

Зазначений висновок не містить даних про присутність поліцейського при огляді водія ОСОБА_1 та відповідно до п. 8 розділу ІІ Інструкції матеріали справи не містять «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

Таким чином, висновок від 25.12.2017 року долучений до апеляційної скарги не відповідає вищезазначеної Інструкції та відповідно до п. 22 розділу ІІІ Інструкції та ч.5 ст.266 КУпАП є недійсним.

Посилання в апеляції на не застосування поліцейськими технічного засобу - алкотестеру безпідставне, так як у ОСОБА_1 були виявлені озаки наркотичного, а не алкогольного сп'яніння.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Вид адміністративного стягнення ОСОБА_1 суддею призначений з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, в межах строку передбаченого ст. 38 КУпАП та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Cуд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова від 17 січня 2018 року є належним чином вмотивованою та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що в резолютивній частині постанови стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн., проте в мотивувальній частині судом зазначено суму 340 грн. і рекомендує суду першої інстанції виправити дану технічну помилку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Київського районного суду м. Харкова від 17 січня 2018 року, щодо притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Суддя апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко