АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4517/17Суддя 1 інстанції Ніколенко Д. М.
Номер провадження 33/774/14/К/18Суддя- доповідач Русакова І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017р. у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року

народження, який народився у м.Кривому Розі,

Дніпропетровської області, громадянина України,

приватного підприємця, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1р., а також стягнуто судовий збір в доход держави в розмірі 320 грн.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника ОСОБА_2

свідків: ОСОБА_4

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

За постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу від 29 листопада 2017р. ОСОБА_3 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП тана нього накладено адміністративне стягнення за те, що він 26 вересня 2017р. о 09-30 год. біля будинку №5 по вул.Водоп'янова в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, керував автомобілем «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода.

На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження повного медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» по вул.Дишинського,27 м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується медичним висновком №2184.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_3, просить скасувати постанову суду першої інстанції від 29.11.2017р. і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи своє клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вказаної постанови, ОСОБА_3 зазначає, що він належним чином не був повідомлений про судове засідання, яке відбулося 29 листопада 2017р., копію постанови не отримував і про винесення оскаржуваної постанови йому стало відомо 19.12.2017р., тому вважає, що пропустив строк оскарження з поважних причин і просить його поновити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, захисник ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду винесена з порушення норм процесуального та матеріального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування всіх обставин справи, без їх дослідження та надання належної оцінки, з подальшим винесенням необґрунтованої постанови.

Захисник вказує, що ОСОБА_3 через хворобу, яка не дозволяла йому пересуватися, не зміг бути присутнім в судовому засіданні, у зв'язку з чим він був позбавлений права на справедливий судовий розгляд справи, окрім того, зазначає, що розгляд справи, проведено без належного дослідження доказів у справі, без застосування належних норм процесуального та матеріального права, тому на думку захисника постанова суду є незаконною і підлягає скасуванню.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі й наполягали на їх задоволенні.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 оскаржила постанову суду з порушенням встановленого законом 10-денного строку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративні правопорушення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом правомочним розглядати справу.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_3 при винесенні оскаржуваної постанови не був присутній, і що він її не отримав підтверджується матеріалами справи, отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження ним був пропущений з поважних причин.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З метою забезпечення права доступу до правосуддя, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_3 і поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Виходячи з вимог з ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 098264 від 26 вересня 2017р., водій ОСОБА_3 26 вересня 2017р. о 09-30 год., біля будинку №5 по вул.Водоп'янова в м.Кривому Розі Дніпропетровської області, керував автомобілем «Porsche Cayenne», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода.

На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження повного медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» по вул.Дишинського,27 м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується медичним висновком №2184 чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції, за клопотанням сторони захисту, безпосередньо у судовому засіданні допитав інспекторів патрульної поліції ОСОБА_5, ОСОБА_6, свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, та встановив, що їх свідчення суперечать тим обставинам які встановив суд і визнав достовірно встановленими і підтвердженими доказами.

Так, свідок ОСОБА_7, підтвердив, що 26.09.2017р. в ранці за проханням ОСОБА_3, оскільки той був в нетверезому стані, він забрав його з кафе і відвіз на його автомобілі «Porsche Cayenne», на мікрорайон «Східний-1», потім зайшов до магазину, коли повернувся побачив поліцейських, яким намагався довести, що ОСОБА_3 не керував транспортним засобом, проте поліцейські не звернули на його пояснення увагу.

Свідок ОСОБА_8, в судовому засіданні підтвердила, що в кінці вересня місяця 2017р., в психоневрологічному диспансері м.Кривого Рогу, вона була запрошена працівниками поліції в якості понятої, в її присутності ОСОБА_3, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, які він давав пояснення вона не пам'ятає.

Допитані в судовому засіданні інспектори патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5, яка складала протокол щодо ОСОБА_3 за ч.1ст.130 КУпАП, зазначили, що твердження особи яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що він не керував транспортним засобом, а також пояснення свідка ОСОБА_7, який наполягав на тому, що саме він був за кермом автомобілю «Porsche Cayenne», вони не можуть спростувати, оскільки, дійсно водій ОСОБА_3 не знаходився за кермом транспортного засобу коли вони під'їхали до автомобілю, а сидів на пасажирському сидінні. Він їм повідомив, що не керував транспортним засобом, що його водій вийшов і він на нього чекає. Оскільки ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп'яніння, а вони не бачили щоб в їх присутності хтось виходив з автомобіля, то вони дійшли переконання, що саме ОСОБА_3 керував транспортним засобом, тому йому було запропоновано пройти на місці огляд на виявлення стану алкогольного сп'яніння, однак він категорично відмовився від такого огляду, наполягаючи, на тому що не керував транспортним засобом. Через деякий час до автомобілю підійшов свідок ОСОБА_7, який повідомив, що саме він керував транспортним засобом, на той час назвати своє прізвище він відмовився. В подальшому ОСОБА_3, за його згодою, було доставлено до Криворізького психоневрологічного диспансеру, де він в присутності двох свідків відмовився пройти повний медичний огляд на встановлення стану сп'яніння, у зв'язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, з огляду на зазначенні пояснення свідків, які визнає допустимими, достовірними і не вбачає підстав ставиться до них критично, вважає, що вони спростовують обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення БД № 098264 від 26 вересня 2017р., щодо водія ОСОБА_3, аналогічно, відеозапис з боді камери поліцейського, на який суд послався, як на доказ, теж підтверджує доводи ОСОБА_3, що він не керував автомобілем «Porsche Cayenne», в означений у протоколі про адміністративне правопорушення, час.

Щодо пояснень свідка ОСОБА_8, яка підтвердила, що ОСОБА_3, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння, то її свідчення, суд сприймає як достовірні, але вони не є достатніми доказами вини правопорушника оскільки не підтверджують тих обставин які спростовує ОСОБА_3, а саме те, що він не керував автомобілем «Porsche Cayenne».

Ураховуючи наведене і виходячи з вимог ст.7 КУпАП, де зазначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а також зважаючи на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_3,складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате та підлягає закриттю зокрема якщо відсутня така подія або склад адміністративного правопорушення.

Згідно ст.284 КУпАП суд, встановивши наявність обставин передбачених ст.247 КУпАП, зокрема виносить постанову про закриття справи.

Керуючись ст.ст.7, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017р. - задовольнити.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_3, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області І.Ю. Русакова