Справа №295/304/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі:

головуючого-судді Костенко С.М.

секретаря судового

засідання ОСОБА_1

з участю прокурорів Пазюри С.О., Пянківського М.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого начальником професійного поста №29 ДСНС України в Житомирській області, -

за ст. 172-6 ч.2 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2, обіймаючи на даний час посаду начальника професійного пожежного поста № 29 УДСНСУ в Житомирській області, який являється відповідно до підпункту «д» пункту 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону у десятиденний строк з моменту отримання доходу на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, несвоєчасно, з недотриманням терміну, 09 жовтня 2017 року подав повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання придбання ним автомобіля марки «PEUGOT PARTNER», загальною вартістю 100.000 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, яке передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що в 2015 році його син ОСОБА_3, шляхом отримання довіреності, придбав автомобіль марки «PEUGOT PARTNER» та користувався ним до січня 2017 року. В послідуючому власниця автомобіля попросила сина укласти договір купівлі-продажу, оскільки остання теж є службовцем і повинна була відображати в своїй декларації цей автомобіль, який вона фактично продала. 09 січня 2017 року зазначений автомобіль загорівся, був сильно пошкоджений і сім місяців був у ремонті, а тому неможливо було здійснити цю угоду. В послідуючому, син був відряджений в зону АТО і повернувся в кінці серпня 2017 року на декілька днів. Оскільки довіреність була на його імя, він не міг сам собі продати автомобіль, а тому попросив його бути в якості покупеця, на що він погодився. Він дійсно підписав договір купівлі-продажу, однак не звернув увагу на вартість, яку зазначили в договорі. Вартість яка вказана у договорі не відповідала дійсній вартості, оскільки автомобіль після пожежі був майже знищений. Після підписання договору син знову повернувся в зону АТО. І лише в жовтні, коли він був на нараді, на якій розяснювали ст. 52 ч.2 ЗУ «Про запобігання корупції», він дізнався від сина суму вартості автомобіля і одразу подав декларацію. Ствердив, що не мав умислу приховувати зазначений факт, оскільки вважав, що вартість автомобіля буде меншою, ніж ту яку вказали в договорі купівлі-продажу.

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що в 2015 році, на підставі довіреності, він придбав автомобіль марки «PEUGOT PARTNER» для власного користування. В січні 2017 року до нього звернулася попередня власниця автомобіля і попросила зняти його з обліку. Однак, здійснити перереєстрацію не зміг, оскільки автомобіль під час руху загорівся і був знищений весь моторний відсік. Протягом семи місяців він намагався його відремонтувати. В серпі він повернувся із зони АТО на декілька днів та попросив батька оформити на себе договір купівлі-продажу, оскільки за виданою довіреністю він не міг здійснити переоформлення сам на себе, на що батько погодився. 30 серпня 2017 року він здійснив переоформлення автомобіля на батька. При цьому, у нього запитували за яку він суму придбавав автомобіль ще в 2015 році, він назвав цю суму і мабуть оцінщик і визначив таким чином її вартість, вказавши 100000 грн. Документи, а саме договір купівлі-продажу, він батькові не надавав, а зберігав у себе. Після цього він знову був відправлений в зону АТО. В жовтні 2017 року він автомобіль переоформив на себе і оцінщик вже вказав дійсну вартість автомобіля.

Прокурор в судовому засіданні підтримав протокол про вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_2 за ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3, думку прокурора та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Положення ст.129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ч.1 ст. 11 КУпАП).

Відповідальність за ч.2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають у тому числі і в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлений для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного у ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктивна сторона даного правопорушення, завжди характеризується лише умисною формою вини.

Зважаючи на те, що законом в диспозиції ст. 172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, тобто склад цього правопорушення є формальним, діяння передбачені цією статтею можуть бути вчинені тільки умисно, тобто вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно врахувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Згідно з договором купівлі-продажу від 30 серпня 2017 року ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності, виданої власником в 2015 році, продав автомобіль ОСОБА_3 Зазначене підтверджує доводи ОСОБА_2, що фактичним власником автомобіля був його син. В послідуючому, 21 жовтня 2017 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу продав автомобіль марки «PEUGOT PARTNER», загальною вартістю 48.000 грн. Зазначені обставини підтвердив в судовому засіданні опитаний ОСОБА_3

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, він з поважних причин несвоєчасно подав декларацію про зміну в майновому стані, оскільки фактичним власником автомобіля був його син, який в цей період часу перебував в зоні АТО та ОСОБА_2 не зміг пересвідчитись яка вартість автомобіля була визначена, оскільки документи перебували у власника. Наміру приховувати інформацію щодо суттєвих змін свого майнового стану він не мав і в подальшому самостійно її подав.

Зазначені обставини можуть свідчити про наявність в його діях недбалості, несумлінного ставлення до свого обовязку, що свідчить лише про необережну форму вини ОСОБА_2

В матеріалах справи відсутні докази, що спростовують твердження ОСОБА_2 Натомість наявні докази того, що ще до початку здійснення щодо нього перевірки, він самостійно 09 жовтня 2017 року подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані, що на думку суду додатково свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки субєктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав їх порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутності події і складу правопорушення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.2 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.247,283, 284 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі відносно ОСОБА_2, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.