Єдиний унікальний номер 266/4495/17 Головуючий суддя в суді 1-ої інст.: Шишилін О.Г.
Номер провадження 33/775/73/2018(м) Суддя-доповідач: Демяносов О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року м. Маріуполь

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області (м. Маріуполь) Демяносов О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, на постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

В с т а н о в и в:

відповідно до постанови суду першої інстанції 12 листопада 2017 року о 03.20 год. ОСОБА_3, рухаючись по пр. Луніна, 23 в м.Маріуполь Донецької області, керувала транспортним засобом LEXUS CS 300, реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Алкотестер Драгер та в медичному закладі ОСОБА_3 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 січня 2018 року ОСОБА_3 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_3 подана апеляційна скарга, в якій вона просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 доповнив апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначив, що справа про адміністративне правопорушення розглянута судом у відсутність ОСОБА_3, у зв'язку із чим остання була позбавлена можливості користуватися правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Крім того, вказує, що судом не було повно та всебічно з'ясовано всіх обставин по справі, через що суд передчасно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Учасникам судового провадження було вчасно повідомлено про день та час розгляду апеляційної скарги, проте в судове засідання вони не з'явилися, що не перешкоджає його розгляду. Захисником ОСОБА_4 надана заява про розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 без його участі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, ознайомившись із доводами апеляційної скарги ОСОБА_3, вважаю що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

З матеріалів справи убачається, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто без ОСОБА_3, яка належним чином не повідомлена, що розгляд справи відбудеться 30 січня 2018 року в приміщенні Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_3 була позбавлена можливості реалізувати в суді свої права, передбачені ст.268 КУпАП, якими наділена особа, що притягається до адміністративної відповідальності, й зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, тобто фактично був позбавлений права на захист.

Тобто суд, розглядаючи справу у відсутності ОСОБА_3 порушив її права, передбачені ст.268 КУпАП, тобто гарантії справедливості судового процесу.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об'єкта і цілі ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», «Меньшакова проти України.

Відповідно до вимог ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до вимог цього ж Кодексу підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше трьох місяців з дня вчинення правопорушення.

Як встановлено, правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке вчинила ОСОБА_3, мало місце 12 листопада 2017 року.

Таким чином на момент розгляду апеляційної скарги закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі підлягає закриттю.

Крім того, необхідно зазначити наступне.

Апеляційний суд, погоджуючись із узагальненим висновком Науково-Консультативної Ради при Вищому Адміністративному Суді України, звертає увагу на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

За таких підстав, апеляційним судом не перевіряються обставини та винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 30 січня 2018 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити на підставі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області О.В.Демяносов