Номер провадження: 33/785/380/18
Номер справи місцевого суду: 515/1550/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Копіци О.В., за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Татарбунарського районного суду м. Одеси від 19.12.2017 року, стосовно:

ОСОБА_2, який народився 21.07.1959 року в с. Спаське Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, працюючого головою фермерського господарства, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

-про накладання стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн.

Стягнуто судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 19.09.2017 року, близько 18 год., на вул. 9 Травня в с. Струмок Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_2 прилюдно висловлювався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_4, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що вважає постанову судді незаконною з таких підстав:

1) судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся без його участі, адже він не був належним чином повідомлений про місце, час та дату судового засідання. Внаслідок цього, він був позбавлений можливості скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП;

2) докази, які зібрані у справі, не доводять його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП;

Він не вчиняв протиправних дій, тому просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилась, про час та місце його проведення була поставлена у відомість належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не надавала.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Мотивуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 173 КУпАП, суд першої інстанції зазначив у мотивувальній частині постанови, що його вина підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №642154 (а.с. 5);

- заявою ОСОБА_4 (а.с. 7);

- поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 8, 14, 17, 27);

- копією паспорту, рапортами працівників поліції про неможливість допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Повторне дослідження доказів, на які послався суддя суду першої інстанції у постанові, показав наступне.

Зі змісту заяви та пояснень ОСОБА_4 випливає, що між нею та ОСОБА_2 тривалий час існують неприязні стосунки через те, що по сусідству з її будинком, він утримує сільськогосподарську техніку, хімікати та мастильно-паливні матеріали. З цього приводу вона звернулась до сільської ради, тому 19.09.2017 року до них приїхала комісія. Під час розмови підійшов ОСОБА_2, який у присутності членів комісії, почав ображати її нецензурною лайкою та намагався вчинити бійку з її сином.

Аналогічні письмові пояснення дав ОСОБА_9 (а.с. 13).

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що 19.09.2017 року, близько 17-18 год., він побачив, що на їх вулицю приїхала чергова перевірка комісії районної ради, тому також вийшов. Він дійсно перебуває у неприязних стосунках з сусідами ОСОБА_9. ОСОБА_9 став його знімати на відео, перебивав його розмову, ображав його та провокував на черговий конфлікт. Він не витримав та почав сваритись з ним на вулиці.

Свідок ОСОБА_5 пояснив (а.с. 17), що 19.09.2017 року він, у складі комісії розбирав конфліктну ситуацію між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 і не чув, щоб хтось з конфліктуючих сторін ображала іншу сторону нецензурною лайкою. Він чув, що ОСОБА_2 сказав ОСОБА_9: «…постав зуби, а потім будеш зі мною говорити».

При цьому, свідок ОСОБА_6 у письмових поясненнях (а.с. 27) зазначив, що 19.09.2017 року він був на виїзній комісії для розбору сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які перебувають у давніх неприязних стосунках. На вулиці обидві сторони висловлювали свою позицію. ОСОБА_9, у цей час, знімав відео і разом з ОСОБА_4 перебивали ОСОБА_2, провокували його на конфлікт, внаслідок чого між ними виникла словесна перепалка, під час якої вони висловлювались нецензурною лайкою.

Зазначені фактичні обставини справи, підтверджуються відеозаписом події, долученої до матеріалів справи за заявою ОСОБА_9, з якого видно, що на вулиці села відбувається конфлікт між ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_4 і ОСОБА_9 з іншого боку. При цьому ОСОБА_4 предявляє ОСОБА_2 претензії з приводу розташування поряд з її домогосподарством його сільськогосподарської техніки, а останній доводить свою правоту. Розмова ведеться на підвищених тонах з обох боків, а ОСОБА_2 застосовує окремі ненормативні слова.

Згідно з диспозицією ст. 173 КУпАП, дрібним хуліганством є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обєктивний правовий аналіз матеріалів справі, показує, що доводи ОСОБА_2 про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності, є обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов'язковою.

У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

З огляду на приписи зазначеної норми закону, суд першої інстанції не мав права розглядати справу за відсутності ОСОБА_2, а посилання у мотивувальній частині постанови на його належне сповіщення про час, дату та місце судового розгляду, є безпідставним, адже у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про виконання судом першої інстанції вимог ст.ст. 268, 277-2 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що є грубим порушенням вимог ст. 268 КУпАП.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, суд першої інстанції послався на його письмові пояснення, письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також на копію паспорту, рапорти працівників поліції про неможливість допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Разом з тим, ОСОБА_2 у своїх поясненнях заперечує вчинення ним дрібного хуліганства, пояснюючи свої дії обуренням та наявністю тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що не чув, щоб хтось з конфліктуючих сторін ображала іншу сторону нецензурною лайкою, а свідок ОСОБА_6 зазначив, що обидві сторони висловлювали свою позицію, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 перебивали ОСОБА_2, провокували його на конфлікт, внаслідок чого між ними виникла словесна перепалка, під час якої вони висловлювались нецензурною лайкою.

Суд першої інстанції не зазначив у постанові, яким чином доводять вину ОСОБА_2 копія паспорту та рапорти працівників поліції про неможливість допиту свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність та обєктивність судового розгляду, суд першої інстанції не навів у постанові аналізу доказів, не зазначив, який доказ, що саме доводить та дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_2 мав умисел на порушення громадського порядку у будь-який спосіб, передбачений диспозицією ст. 173 КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 притягнений до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, безпідставно, тому судове рішення не може вважатись обґрунтованим, законним і справедливим.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Отже, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, тому постанова судді суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі, закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 252, 268, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Татарбунарського районного суду Одеської області від 19.12.2017 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП- закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області: Копіца О.В.