Справа № 164/207/18
п о с т а н о в а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року. ОСОБА_1.

Суддя Маневицького районного суду Волинської області Токарська І.С., при секретарі Матвійчук Н.В., Панасюк Ю.В., з участю прокурора Корця С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки у Волинській області Департаменту захисту економіки у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки смт. Колки Маневицького району Волинської області, вул. Набережна, 18 А, працюючої в Колківській амбулаторії загальної практики сімейної медицини Волинської області, перебуваючої на посаді депутата Маневицької районної ради Волинської області,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

5 лютого 2018 року до суду з Управління захисту економіки у Волинській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 ОСОБА_3.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 35 від 23 січня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, будучи субєктом декларування, перебуваючи на посаді депутата депутата Маневицької районної ради Волинської області, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 ОСОБА_3.

В даному судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 ОСОБА_3, заперечила. Пояснила, що погано володіє навиками роботи на компютері, тому декларацію допомагав подавати її син, однак виникали технічні проблеми із сайтом НАЗК при подачі декларації.

Прокурор Корець С.В. обставини викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_2 ознак правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 ОСОБА_3.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, приходжу висновку про закриття провадження у справі за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 280 ОСОБА_3 орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 1 вищевказаного Закону визначено, що правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посада ОСОБА_2 віднесена до субєктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України „Про запобігання корупції особи, зазначені у пункті 1, п.п. "а" пункту 2, ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Частиною 1 ст. 172-6 ОСОБА_3 передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Із пояснень ОСОБА_2 в судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2017 року вона створила акаунт на сайті НАЗК, однак у зв'язку із технічними проблемами сайту, не був відправлений лист-підтвердження реєстрації, внаслідок чого утворився неактивний користувач, за яким закріплено ІПН. Нового користувача створити було неможливо, відповідно як і не було можливості подати декларацію. В подальшому, після звернення із повідомленнями до технічної підтримки НАЗК, декларацію було відправлено, проте підтвердження про її подачу не надійшло. Пояснення ОСОБА_2 підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій від 29 квітня 2017 року та скрін-шотами повідомлень, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 ОСОБА_3 адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Водночас, вирішуючи питання про можливість про наладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення даного адміністративного правопорушення, суд приймає до уваги положення ст. 22 ОСОБА_3, які вказують, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень положень ст. 22 ОСОБА_3 не містить.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, на меті умисно приховати свій майновий стан не мала, як і не мала умислу на вчинення даного адміністративного правопорушення, беручи до уваги дані про особу, зокрема її позитивну характеристику за місцем проживання та з місця роботи, те, що наслідки правопорушення не завдали шкоди суспільним або державним інтересам, приходжу висновку про можливість її звільнення від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Відповідно до ст. 284 ОСОБА_3 при оголошенні усного зауваження, органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справу, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст. 22, ч. 1 ст. 172-6, 283, 284 ОСОБА_3, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.172-6 ОСОБА_3, обмежившись усним зауваженням, адміністративну справу провадженням - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська