АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/6431/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/99/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

28 березня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених у постанові, 05 грудня 2017 року о 09.50 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Свято-Миколаївська, буд.29 в м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп'яніння - звуження зіниць очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, сповільнена рухливість ходи, мови, від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 посилається на незаконність постанови, оскільки вона, на його думку, прийнята з порушенням вимог матеріального та процесуального права, а висновки, викладені в постанові, не відповідають обставинам справи. Стверджує, що патрульні під час складання протоколу використовували психологічний тиск на нього, в грубій формі вимагали водійське посвідчення та поводили себе агресивно, та саме через ці обставини йому довелось підписати протокол. Окрім того, звертає увагу, що матеріали справи не містять направлення на проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі та доказів відсторонення його від керування транспортним засобом. Окрім того, наголошує, що суд не звернув уваги, що у протоколі не зазначено від проходження якого саме огляду він відмовився та не вказано порядок його проходження. Також, звертає увагу, що судом, під час розгляду справи не прийнято до уваги пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на встановлення стану сп'яніння. Окрім того, вважає, що при призначенні адміністративного стягнення судом порушено вимоги ст.33 КУпАП та не враховано дані про його особу, сімейний стан, місце роботи.

Суд, вислухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Обставини вчинення ОСОБА_2адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №098432 від 05 грудня 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого 05 грудня 2017 року о 09.50 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Свято-Миколаївська, буд.29 в м. Кривому Розі з явними ознаками наркотичного сп'яніння - звуження зіниць очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, сповільнена рухливість ходи, мови, від проходження огляду на стан сп'яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили відмову водія ОСОБА_2від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі (а.с.3).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, за клопотання ОСОБА_2, також підтвердили той факт, що він, на пропозицію працівників поліції проїхати в ПНД для медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, відмовився.

Вина ОСОБА_2у вчиненні правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.5).

Вказаний відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що патрульні використовували психологічний тиск на нього, через який йому довелось підписати протокол, адже жодного тиску з боку працівників поліції на ОСОБА_2 не було, дії інспекторів в повній мірі відповідали вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи скарги, що в матеріалах справи відсутні докази відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом також спростовуються зазначеним відеозаписом, яким зафіксовано, як він особисто пояснив, що передає керування транспортним засобом особі на ім'я Ігорь.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_2, що в протоколі не зазначено який саме огляд та у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейських, не заслуговують на увагу, оскільки у ньому, з дотриманням положень ст.256 КУпАП, вказано, що він керував транспортним засобом з явними ознаками саме наркотичного сп'яніння - звуження зіниць очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя, сповільнена рухливість ходи, мови, та від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку, відмовився.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що у матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_2 на проходження огляду є необґрунтованими.

Так, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Тобто, направлення для огляду водія на стан сп'яніння додається до протоколу виключно у разі згоди водія на його проходження. В цьому ж випадку ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, відтак направлення на огляд не складалося.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2 та інших обставин справи.

Доводи скарги ОСОБА_2 з приводу того, що при обранні міри та виду стягнення, судом не враховано дані про його особу, сімейний стан, місце роботи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом при накладенні адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП було враховано як ці обставини, так і те, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавлянням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко