Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №33/778/167/18 Головуючий у 1-й інстанції Кравцов С.О.
Єдиний унікальний №313/1482/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_1, за участі ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 на постанову судді Веселівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду, 04.11.2017 року о 22 годині в с.Калинівка Веселівського району по вул.Оріховій ОСОБА_2 керував автомобілем «OPEL Кадет» н/з 04129ХМ з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння відмовився в присутності двох свідків.

Також відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серія БД №019926 від 04.11.2017 року о 22 годині в с.Калинівка Веселівського району по вул.Оріховій на ОСОБА_2 було складено постанову про накладення адміністративного правопорушення № ДР 025423 від 04.11.2017 за ч.1 ст.126 КУпАП, після складання постанови ОСОБА_2 в присутності понятих від підписання даної постанови та надання пояснень відмовився.

ОСОБА_2 визнано винуватим за ч.1 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

На вказану постанову суду ОСОБА_2 та його представник подали апеляційну скаргу, в якій просять постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивують тим, що правопорушення, за які ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності, він не вчиняв, свідки при складанні протоколів про адміністративне правопорушення були відсутні, протокол за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_2 Крім того, суд порушив права ОСОБА_2, оскільки не дивлячись на його заяву про відкладення розгляду справи, справа була розглянута за його відсутності.

Заслухавши ОСОБА_2 та його представника, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, апеляційним судом встановлено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно розглянуті обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Вимагаючи скасувати постанову суду апелянти виходили з того, що свідки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були відсутні.

Між тим, такі заперечення ОСОБА_2 повністю спростовуються поясненнями допитаного в суді першої інстанції свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 04.11.2017 року працівники поліції запросили його та його сина ОСОБА_5 бути свідками при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, щодо якого у поліцейських були підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного спяніння. Крім того, даний свідок в судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження огляду на стан спяніння.

Із наданих суду пояснень свідка ОСОБА_6 вбачається, що 04.11.2017 року при патрулюванні був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» та від медичного огляду ОСОБА_2 відмовився /а.с.44/.

Твердження ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння, нічим не підтверджені та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_4,свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_6, які підтвердили встановлені у справі обставини.

Не вбачає апеляційний суд будь-яких невідповідностей вимогам закону протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Адже даний протокол містить у собі всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, а відтак є належним та допустимим доказом.

З огляду на зазначені обставини, доводи ОСОБА_2 про те, що він не вчиняв адміністративних правопорушень, є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Крім того, вимагаючи скасувати постанову, ОСОБА_2 посилався на порушення судом його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалася до розгляду. Під час розгляду справи ОСОБА_2 надав свої пояснення та заперечення з приводу складених щодо нього протоколів про адміністративне правопорушення, в його присутності були допитані свідки у справі. За клопотаннями ОСОБА_2 розгляд справи неодноразово відкладався.

А тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розглянути справу за наявності наданих суду матеріалів та отриманих від ОСОБА_2 пояснень та заперечень.

Таким чином, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, дійшов правильного висновку про їх належність та допустимість та про доведеність винуватості ОСОБА_2 Доводи апеляційної скарги даних висновків суду не спростовують.

Відтак, постанова судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Веселівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар