АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/791/122/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року, якою провадження відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, закрито у звязку із закінченням на момент розгляду справи судом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду змінити шляхом доповнення до описової та резолютивної частини постанови стосовно вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що розглядаючи справу та дійшовши до висновку про необхідність закриття провадження відносно особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суддя порушив положення норм чинного законодавства, не встановивши обставини відносно того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа, яка притягається до адміністративної відповідальності у його вчиненні. При розгляді даної справи суддя, вирішив лише питання про неможливість притягнення особи до адміністративної відповідальності, при цьому абсолютно не вирішивши інших обставин справи. Крім того, в порушення ст.278 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності як потерпілого, за відсутності в матеріалах справи відомостей щодо його належного повідомлення про місце і час розгляду справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що він не був присутнім в судовому засіданні під час ухвалення постанови, про результати розгляду справи дізнався лише у лютому 2018 року, копію постанови суду отримав 14 лютого 2018 року, при цьому про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного всебічного і об'єктивного дослідження доказів по справі та з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить по справі постанову, яка повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу; про закриття справи.

При цьому, постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Статтею 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, коли: 1) відсутні подія і склад адміністративного правопорушення і 7) закінчились на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені ст.38 цього Кодексу.

За змістом цих норм, провадження у справі може бути закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку із закінченням передбачених законом строків накладення стягнення, лише при наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» , при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 належним чином не виконані.

Згідно з постановою, суд розглянув справу про адміністративне правопорушення по суті без виклику учасників справи. При цьому, не вирішивши питання про винуватість, чи невинуватість ОСОБА_3 у дорожньо-транспортній пригоді, за обставинами якої відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, суддя прийшов до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, при викладених в протоколі обставинах, є доведеним.

Згідно п. 10.5 Правил дорожнього руху поворот необхідно виконувати так, щоб при виїзді з перехрещення проїзних частин транспортний засіб не опинився на смузі зустрічного руху, а у разі повороту праворуч слід рухатися ближче до правого краю проїзної частини.

Відповідно до п.16.13 Правил дорожнього руху перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобовязаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №003212 від 18 липня 2017 року, схеми дорожньо-транспортної пригоди, пояснень ОСОБА_3, ОСОБА_2, 18 липня 2017 року, близько 14 год.55хв., ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснюючи рух в м. Херсоні по вул. Св. Кирила та Мефодія біля будинку №26, при розвороті не надав переваги в русі автомобілю HYUNDAI SONATA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який рухався по вул. Св. Кирила та Мефодія у напрямку вулиці Робочої, внаслідок чого сталося зіткнення автомобілів, які отримали механічні пошкодження.

Експерт на місце ДТП не викликався, експертиза по обставинам ДТП не проводилася. Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сторонам по справі розяснювалися їх процесуальні права щодо надання доказів по справі, проте такими правами сторони не скористалися, клопотання про призначення експертизи не заявлялось.

Винність ОСОБА_3 підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, долученими до матеріалів справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №003212 від 18 липня 2017 року, відповідно до якого 18 липня 2017 року, близько 14 год.55хв. в м.Херсоні по проспекту Св.Кирила та Мефодія ОСОБА_4 керував автомобілем НОМЕР_1. На перехресті біля будинку №26 при розвороті не надав переваги у русі автомобілю HYUNDAI SONATA, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, чим порушив вимоги п.16.13, 10.15 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. В результаті пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.3). Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій, і є одним з джерел доказів;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 липня 2017 року, які підтверджують обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.6);

- поясненнями ОСОБА_3, який фактично не заперечував обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в результаті яких сталася ДТП (а.с.4).

Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема факт порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, також підтверджуються поясненнями потерпілого ОСОБА_2, які долучені до матеріалів справи (а.с.5).

Досліджені судом докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми для висновку про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Між порушенням ОСОБА_3 правил дорожнього руху і зіткненням, що сталося з іншим автомобілем, є прямий причинний зв'язок.

Посилання ОСОБА_3 на ту обставину, що на його думку, ДТП сталося саме з вини водія ОСОБА_2, який рухався з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху на даній ділянці автодороги судом не приймаються, оскільки такий факт не був встановлений у визначеному законом порядку та не знаходиться в причинно-наслідковому звязку з дорожньо-транспортною пригодою. Саме не дотримання ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, незалежно від дій інших учасників дорожнього руху, є першочерговим і таким, що перебуває у причинному звязку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди й пошкодженням транспортних засобів. Поряд з тим в наявних матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху. Протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не складався, до адміністративної відповідальності він не притягувався.

Інші доводи ОСОБА_3 про непричетність до адміністративного правопорушення є безпідставними, оскільки вони спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами, а також обставинами, встановленими протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, які, в розумінні ст.251 КУпАП, є належними доказами в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_3, не маючи перешкод технічного характеру для додержання вимог Правил дорожнього руху та запобігання дорожньо-транспортній подій, грубо порушив п.10.5., п.16.13 Правил дорожнього руху України, в результаті чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Проте, в порушення процесуальних норм, суддя суду першої інстанції не дослідив вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди та не зробив належного висновку щодо вини ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), коли цей строк становить 3 місяці.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

Тобто, для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.

Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у звязку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на зясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, суд вважає, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а тому не встановлення судом першої інстанції вини ОСОБА_3 в оскаржуваній постанові є необґрунтованим і таким, що не ґрунтуються на законі.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП постанова суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 грудня 2017 року, якою провадження відносно ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і провадження у справі закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко