ПОСТАНОВА

Іменем України

28 лютого 2018 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Питель-Тьолушкіна В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Фастівського відділення поліції Васильківського відділу ГУ Національної поліціїв Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11. 2017 року серії БД № 325812 о 01 год. 30 хв. 29.11.2017 року ОСОБА_1 по вул.Соборна в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 відмовився в присутності двох понятих.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заявив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 325812 від 29.11.2017 року не може бути сприйнятий судом як допустимий доказ оскільки складений з порушенням встановлених вимог КУпАП та внутрішніх актів МВС, а саме містить розбіжності з копією протоколу яка була видана йому, а саме в оригіналі протоколу його місце проживання та роботи дописане олівцем. Також ОСОБА_1 у своєму клопотанні вказує на те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння, як зазначено у протоколі, і навіть проходив тест на алкогольне спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», результати якого йому не повідомили та роздруківку якого до справи не долучили. ОСОБА_1 зауважив, що тестування на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестера «Драгер» йому проводився не на місці зупинки, а на АЗС «ОККО» по вул.Кільцева Дорога в м.Києві, куди його вивезли працівники поліції і даний огляд проводився без свідків поліцейським іншого екіпажу поліції, який прибув до них згодом.

Також ОСОБА_1 повідомив, що в матеріалах справи також відсутнє направлення його для проходження огляду на стан спяніння до закладу охорони здоровя, а саме Боярської ЦРЛ, про яку йдеться в поясненнях свідка ОСОБА_2, та яку як зазначив ОСОБА_1, він навіть не бачив.

ОСОБА_1 також зазначив, що якби він перебував у стані алкогольного спяніння чи з явними ознаками алкогольного спяніння, як зазначено в протоколі, то працівники поліції мали б відсторонити його від керування транспортним засобом, але цього зроблено не було і в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про відсторонення його від керування транспортним засобом чи передання права на керування автомобілем іншій особі уповноваженій ним.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що він перебував 29.11.2017 року в автомобілі НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 в якості пасажира. Близько 00 год 10 хв в с.Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області їх зупинили працівники поліції, які не повідомивши про причину зупинки наказали ОСОБА_1 надати документи та відкрити багажник. Після того як ОСОБА_1 відкрив багажник він та працівники поліції пішли до поліцейського автомобіля та кудись поїхали, а він залишився сидіти в автомобілі НОМЕР_1. Далі ОСОБА_3 повідомив, що десь через дві години поліцейський автомобіль повернувся і висадивши ОСОБА_1 поїхав далі в напрямку м.Києва. Повернувшись до автомобіля НОМЕР_1 ОСОБА_1 тримав в руках копію протоколу, почавши читати який сказав йому, що в протоколі написано зовсім не те, що відбувалось насправді.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 29.11. 2017 року серії БД № 325812 вбачається, що при його складанні були допущені порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376, яким передбачено, що: усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою; не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Також в зазначеному протоколі містяться розбіжності з копією протоколу виданою ОСОБА_1, а саме в копії протоколу відсутній підпис свідка ОСОБА_4, який наявний в оригіналі протоколу.

Крім того в матеріалах справи відсутні відомості про направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоровя для проходження медичного огляду на стан спяніння, про який йдеться в поясненнях свідка ОСОБА_2, а також відсутні відомості про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Також судом неодноразово для дачі пояснень в судове засідання викликались свідки зазначені в протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, проте будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, вказані особи в судове засідання не зявились та про причини своєї неявки суду не повідомляли.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невідємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

Наявність у протоколі серії БД № 325812 вищезазначених порушень свідчить про недопустимість протоколу як доказу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність обставин, які свідчать, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1, п.1, 251, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ОСОБА_1 складеного 29.11.2017 року - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд протягом 10 днів, з дня винесення постанови.

Суддя В.Л.Питель-Тьолушкіна