АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 205/5450/17 Суддя - доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, водій ОСОБА_1, 12.08.2017 року о 15 год 30 хв. рухаючись в м. Дніпро по вул. Велика Діївська 22, керував NISSAN qashqai, державний номер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння (поведінка, що не відповідає дійсності, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей) та відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану сп'яніння в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 05 лютого 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції. Просить скасувати постанову судді першої інстанції, а провадження закрити. Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку ОСОБА_1 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що в судове засідання його та адвоката не викликали, з прийнятою постановою ознайомився 29.01.2018 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_1 посилається на те, що рішення суду першої інстанції містить грубе порушення норм матеріального та процесуального закону, оскільки не з'ясовані всі обставини, передбачені ст. 280 КупАП під час розгляду справи. Крім того, судом не враховано, що клопотання ОСОБА_1 про проходження освідування на стан сп'яніння в медичному закладі працівниками поліції було проігноровано та передчасно складено протокол про адміністративне правопорушення. Після цього ОСОБА_1 пройшов медичний огляд самостійно, за його результатами ознак сп'яніння не виявлено. Також, зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить вказівки на час його складання.

Вислухавши ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1, що він був відсутній при розгляді справи у суді першої інстанції та копія постанови взагалі йому не направлялась, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_1иадміністративного правопорушення на підставі яких суд зробив висновок про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, з чим погоджується апеляційний суд, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 100524 від 12.08.2017 року, який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП і де викладено обставини скоєння адміністративного правопорушення, де зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме поведінка не відповідала дійсності, почервоніння очей, зіниці не реагували на світло; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно яких, водій ОСОБА_1, в їх присутності відмовився від проходження огляду на встановлення стану наркотичного сп'яніння; рапортом інспектора поліції ОСОБА_4 в якому викладені всі фактичні обставини скоєного ОСОБА_1 правопорушення.

Вищезазначені свідки, засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

Матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння, і будь-яких обставин які спростовують наявність його вини не виявлено.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що він самостійно пройшов медичний огляд на стан сп'яніння та на підтвердження своїх слів надав висновок КЗ "Дніпропетровський наркологічний диспансер" від 12.08.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що на його думку спростовує факт відмови, тобто самий складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, суд не приймає до уваги, оскільки згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП вказаний висновок є недійсним, так як проведений вже після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а саме о 22 год. 05 хв.

Окрім того, звертаю увагу, що із наданого вказаного висновку взагалі не слідує, що у ОСОБА_1 не виявлено саме наркотичного сп'яніння, а тому враховуючи дане і вище наведене вказаний висновок не може бути прийнятий як належний і допустимий доказ в підтвердження невинуватості останнього.

Твердження адвоката з приводу того, що все ж таки ОСОБА_1 до диспансера звернувся вчасно, однак огляд не відбувся з незалежних від нього причин, так як в закладі не було світла, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, доказів в підтвердження своїх пояснень надано не було. Також, ОСОБА_1 зазначив, що причиною спливу такого проміжку часу було направлення його за паспортом для посвідчення особи, однак зазначене спростовується п. 11 Постановою КМУ від від 17 грудня 2008 р. "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, де вказано, що лікар, який проводить огляд, повинен ознайомитися з документами, які посвідчують особу водія (паспорт, посвідчення водія та інші документи). Однак їх відсутність не може бути причиною для відмови в проведенні огляду.

Інших доказів відсутності вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року - задовольнити та поновити строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 02 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя : О.М. Кононенко