ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.,

за участі: секретарів судових засідань ОСОБА_1, ОСОБА_2,

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3

розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, жительки с. Гнилиці, Підволочиського району, Тернопільської області, фізична особа-підприємець, яка раніше не притягалася до адміністративної відповідальності, -

за ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення інспектора СРПП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 серія ГП №633908, 01 листопада 2017 року, близько 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_4, жителька с. Гнилиці, яка являється приватним підприємцем, по місцю свого проживання реалізувала пляшку горілки «Пшенична» ємкістю 0,5 л., гр. ОСОБА_6

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнала, пояснивши, що не здійснювала реалізації алкогольних напоїв за місцем свого проживання.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП.

Дослідженими в судовому засіданні доказами та матеріалами встановлено наступне.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №633908 від 10 листопада 2017 року, 01 листопада 2017 року, близько 15 год. 00 хв., гр. ОСОБА_4, жителька с. Гнилиці, яка являється приватним підприємцем, по місцю свого проживання реалізувала пляшку горілки «Пшенична» ємкістю 0,5 л., гр. ОСОБА_6 Дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 156 КУпАП.

Згідно письмових пояснень, що містяться в адміністративних матеріалах, гр. ОСОБА_6 від 01 листопада 2017 року, останній повідомив, що 01 листопада 2017 року придбав у ОСОБА_4, яка постійно здійснює роздрібну торгівлю алкогольних напоїв, пляшку горілки «Пшенична».

Разом з тим, будучи допитаним у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що дійсно 01 липня 2017 року, близько 16 год., до нього до дому на службовому автомобілі приїхали працівники поліції, надали грошові кошти в розмірі 50 грн. та вказали зайти до громадянки ОСОБА_4 і придбати алкогольні напитки, на що він погодився. Придбавши алкоголь у скляній пляшці «Пшенична» віддав його працівникам поліції. Пояснив, що будь-якого вилучення, опечатування алкогольних напоїв у його присутності не проводилося, а придбана ним пляшка горілки з самого початку лежала на задньому сидінні службового автомобіля. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення присутнім він не був.

З письмових пояснень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції у якості понятих по факту відмови від підписання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_4, яка 01 листопада 2017 року, продала пляшку горілки «Пшенична» 0,5 л., гр. ОСОБА_6

Разом із тим, будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7В показав, що 01 листопада 2017 року, перебуваючи на вулиці с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, до нього підійшов дільничний інспектор поліції ОСОБА_5, запропонував йому 80 грн. за участь при оформленні адміністративного матеріалу у якості понятого по факту відмови від підписання протоколу про адміністративне правопорушення. Коли вони дійшли до місця проживання ОСОБА_4, був свідком того, як остання відмовилася від підписання протоколу про притягнення її до адміністративної відповідальності, однак за що саме складався протокол йому не відомо. Придбаного спиртного не бачив і у його присутності жодних алкогольних напоїв не вилучалось.

З письмових пояснень гр. ОСОБА_9 від 10 листопада 2017 року, з яких вбачається те, що гр. ОСОБА_4 систематично здійснює роздрібну торгівлю горілки «Пшенична» у власному магазині, що біля її домогосподарства. Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_4 здійснює продаж алкогольних напоїв на протязі останнього року. Вказані пояснення у судовому засіданні не підтверджено. Привід ОСОБА_9 не виконано по причині відсутності останнього по місцю проживання.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обовязок, оскільки норми ч.1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обовязковими елементами якого є: обєкт, обєктивна сторона, субєкт, субєктивна сторона (вина).

Частина 1 ст. 156 КУпАП передбачає відповідальність за роздрібну або оптову, включаючи імпорт або експорт, торгівлю спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібну торгівля алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору.

Об'єктом правопорушень, передбачених коментованою статтею, є суспільні відносини у сфері торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами, а також у сфері охорони здоров'я населення. Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 коментованої статті, полягає у здійсненні роздрібної або оптової, зокрема, імпорт або експорт, торгівлі спиртом етиловим, коньячним або плодовим або роздрібної торгівлі алкогольними напоями чи тютюновими виробами без наявності ліцензії або без марок акцизного збору чи з підробленими марками цього збору. Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності. Субєктом правопорушення може бути громадянин України, іноземець або особа без громадянства.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов'язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «ОСОБА_6 проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти ОСОБА_8» від 5 лютого 2008 року.)

Прецедентне право Європейського суду не забороняє посилатися на стадії розслідування кримінальної справи і у випадку, якщо дозволяє характер злочинної дії, на докази, отримані в результаті проведення співробітниками органів внутрішніх справ операцій під прикриттям (наприклад, рішення ЄСПЛ від 15 червня 1992 року у справі «ОСОБА_8 проти Швейцарії»). Однак застосування агентів під прикриттям повинно бути обмежене, співробітники поліції можуть діяти таємно, але не займатись підбурюванням (рішення ЄСПЛ від 9 червня 1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії»).

ЄСПЛ під провокацією (поліцейською) розуміє випадки, коли задіяні посадові особи, які є або співробітниками органів безпеки, або особами, що діють за їх дорученням, не обмежують свої дії лише розслідуванням кримінальної справи по суті неявним способом, а впливають на субєкт з метою спровокувати його на скоєння злочину, який в іншому випадку не було би скоєно, задля того щоб зробити можливим виявлення злочину, тобто отримати докази та порушити кримінальну справу (рішення ЄСПЛ у справі «Раманаускас проти ОСОБА_8» від 5 лютого 2008 року).

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З раніше вказаних досліджених судом доказів встановлено обґрунтовані сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, у звязку із порушенням поліцейськими порядку збору доказів та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_4 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, зокрема до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів посвідчення факту незаконної реалізації горілчаних виробів, не належним чином задокументовано порядок передачі, а у подальшому вилучені від реалізації грошових коштів, що були передані агенту, що придбавав горілчані вироби, взагалі відсутній протокол вилучення самої горілки у покупця, не опечатано у присутності свідків та не передано для надання відповідного експертного висновку, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП,у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, у відповідності до п.7 ст.247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчилися строки, передбачені статтею 38 КУпАП.

Враховуючи, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст.38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 156, 247 п.1, 251, 254, 257, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ознаками ч. 1 ст. 156 КУпАП провадженням закрити у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя-підпис

Копія вірна:

Суддя Н.Б. Сташків