АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 лютого 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілої ОСОБА_1

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватив в тому, що 26 серпня 2017 року приблизно о 14 год., керуючи транспортним засобом «Renault Duster» державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по пл. Дарницька, 1, в м. Києві, при перестроюванні ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір построїтись, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Citroen С4» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 10.3 ПДР України, чим порушив т. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, яка містить одночасно заяву про поновлення строку, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, та закрити провадження у справі.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що оскаржувану постанову вчасно не міг отримати, оскільки секретарем було повідомлено, що оскаржувану постанову можна буде отримати тільки після 14 жовтня 2017 року.

Як зазначає апелянт, ознайомившись з постановою сильно здивувався, оскільки він не пошкоджував переднім крилом переднє праве крило автомобіля під керуванням ОСОБА_1, а також передній бампер.

ОСОБА_2 зазначає, що рухався по другій смузі, так як на першій смузі на зупинці перебували маршрутні автобуси, які він об'їхав, і зупинився на червоне світло світлофора. Його автомобіль перебував двома лівими колесами на другій смузі, а два правих на першій смузі руху. Коли почав рухатися, повертаючи на першу смугу руху, яка була вільна, друга смуга була майже на третину зайнята транспортом, який здійснював поворот ліворуч, і в той момент він відчув удар в ліву частину свого автомобіля, а автомобіль, який здійснив зіткнення, рухався на великій швидкості, та ще проїхав 40-50 метрів, і тільки після того зупинився.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_1, дослідивши в сукупності наявні у справі докази та додатково надані під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи клопотання та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення строку підлягає до задоволення, апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, 4 жовтня 2017 року за участі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 суддею першої інстанції розглянуті матеріали справи про притягнення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - кожного - у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, та обох визнано винуватими у порушенні Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

При цьому суддею було оголошено тільки резолютивну частину постанови.

Відомості про вручення або направлення відповідно до вимог ст.. 285 КУпАП копії постанови ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин доводи ОСОБА_2 про те, що оскаржувану постанову вчасно не зміг отримати матеріалами справи не спростовуються, а тому причини подання апеляційної скарги 25 жовтня 2017 року, тобто, поза межами строку, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, є поважними, внаслідок чого строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає задоволенню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то вони є необґрунтованими.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 порушила п. 2.10 ПДР України, на що ні поліція, ні суд першої інстанції не звернули увагу. Він їхав першим по другій смузі руху, оскільки по першій смузі стояли маршрутні автобуси. Зупинився на червоний сигнал світлофору перед перехрестям. Поруч з ними з лівого боку були також автомобілі. Коли загорівся зелений сигнал світлофору, він, потихеньку перелаштовуючись в першу смугу руху, яка була вільною, почав рух вперед і відчув удар в ліву частину автомобіля. Автомобіль, який скоїв зіткнення з його автомобілем, продовжив рух вперед, і був зупинений іншим автомобілем на великій відстані від місця зіткнення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що вона рухалася в другій смузі руху, автомобіль під керуванням, як пізніше з'ясувалося, ОСОБА_2 рухався у першій смузі руху. По першій смузі руху попереду автомобіля «Рено» - зупинка. І водій автомобіля «Рено», намагаючись об'їхати місце зупинки автобусів, перестроюючись у другу смугу руху, по якій вона рухалась, здійснив зіткнення з її автомобілем. Проте, вона навіть не відчула цього зіткнення. Якби її не зупинили, то вона б і не зрозуміла, що сталося ДТП. Як було встановлено, автомобіль «Рено» передньою лівою частиною зачепив автомобіль під її керуванням з правого боку.

Схема ДТП не може бути взята до уваги, оскільки на ній зафіксовані автомобілі після ДТП за перехрестям, що суперечить змісту пояснень ОСОБА_2, з яких випливає, що зіткнення відбулося на перехресті.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені на зворотньому боці схеми ДТП пошкодження автомобілів, в силу технічної помилки, переплутані, оскільки в автомобілі «Рено» пошкоджена ліва передня та задня дверки, а в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено праве переднє крило, передній бампер, праве переднє колесо та ковпак.

За клопотанням ОСОБА_2 апеляційним судом зроблений запит до ПрАТ «СК «Провідна» про надання фотографій з місця ДТП, оскільки ОСОБА_2, вказав, що інспектором страхової компанії були зроблені фото пошкоджень на його автомобілі.

Проте, згідно відповіді ПрАТ «СК «Провідна» фотокартки ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 та «Citroen С4» державний номерний знак НОМЕР_2 відсутні.

Наявні на транспортних засобах пошкодження, які були уточнені під час апеляційного розгляду, спростовують механізм ДТП, вказаний ОСОБА_2, оскільки, як вбачається з пояснень ОСОБА_2, в момент зіткнення правий передній бік його автомобіля був розташований на передній смузі під кутом до бордюру, оскільки він перелаштовувався в першу смугу руху.

Разом з тим, наявні пошкодження автомобілів підтверджують обставини ДТП, вказані ОСОБА_1, враховуючи в т.ч. і надані останньою фотокартки, на яких зафіксовані пошкодження автомобіля під її керуванням.

З огляду на пошкодження транспортних засобів, слід дійти висновку, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 був направлений передньою частиною не в правий бік, як вказав апелянт, а ліворуч, в бік смуги, по якій рухався автомобіль під керуванням ОСОБА_1, і наявні пошкодження автомобілів могли бути заподіяні саме при обставинах, зазначених ОСОБА_1

Таким чином, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 в порушенні п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодженні, є обґрунтованими, а тому підстави для скасування постанови суду першої інстанції та закритті провадженні у справі відсутні.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду-

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2017 року.

Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 4 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. та стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 320 грн. - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва