Справа №586/984/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Швець І. Є.
Номер провадження 33/788/126/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 29 грудня 2017 року, якою на

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,

накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 320 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, ОСОБА_3, 30 вересня 2017 року близько 03 год. 10 хв. повторно, протягом року, рухаючись по провулку Трудовому в м. Середина-Буда, Сумської області, керував автомобілем марки "ВАЗ-2103", реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Середино-Будської центральної районної лікарні № 32 від 30.09.2017 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_3 вважає, що постанова судді підлягає скасуванню, оскільки не було забезпечено всебічне, повне і об'єктивне дослідження обставин справи. 30 вересня 2017 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_3 знаходився в салоні автомобіля марки "ВАЗ-2013", реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, де зберігалося майно для подальшого перевезення до будинку. Автомобіль стояв біля подвір'я будинку № 12 по провулку Трудовий в м. Середина-Буда, з виключеним двигуном. Через певний час під'їхали працівники поліції, один із яких був ОСОБА_6, з яким в останні три роки склалися неприязні стосунки. Пояснивши працівникам поліції, що в салоні даного автомобіля зберігається особисте майно, яке переноситься до будинку, останні безпідставно почали звинувачувати ОСОБА_3 в керуванні автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, не запропонувавши пройти огляд на місці з використанням спеціального технічного засобу. З метою забезпечення достовірності результатів огляду, ОСОБА_3 погодився проїхати до медичного закладу. Отримавши результати медичного огляду, ОСОБА_3 вимагав надати йому сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу прибору, у чому було відмовлено. На вимогу провести дослідження крові, як біологічного середовища, ОСОБА_3 отримав відмову, у зв'язку з чим останній відмовився підписувати акт медичного огляду. Під час складання протоколу, працівником поліції не було роз'яснено йому права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Залучені свідки проводили медичний огляд, а тому виникає сумнів щодо неупередженості їх показів. Протокол про адміністративне правопорушення не було вручено та не надіслано за місцем проживання. Судом також не вірно зазначено, що ОСОБА_3 повторно вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, повідомлення про час та місце розгляду справи направлялися не своєчасно, що позбавило ОСОБА_3 своєчасно подати апеляційну скаргу. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просить поновити строк на оскарження та скасувати постанову суду, закривши провадження по справі.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури учасників провадження було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а їх участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

ОСОБА_3 просить розглянути провадження без його участі.

Дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що повістки про виклик в справі про адміністративне правопорушення направлені ОСОБА_3, поверталися у зв'язку із закінченням терміну зберігання, у зв'язку з чим протокол про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею у відсутність останнього.

У подальшому, відповідно до супровідного листа від 12 січня 2018 року, копію постанови судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 29 грудня 2017 року було направлено ОСОБА_3, однак даних про те, коли він отримав копію судового рішення, в матеріалах справи немає, тому строк на апеляційне оскарження даної постанови судді підлягає поновленню, оскільки він був пропущений ОСОБА_3 з поважних причин.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, та стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП 2 № 521446 від 30.09.2017 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.09.2017 року № 32, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, які підтвердили відмову ОСОБА_3 проставляти підписи в протоколі про адміністративне правопорушення та у висновку медичного огляду, копією постанови про адміністративне правопорушення серії АП2 № 520345 від 26.02.2017 року, складеного відносно ОСОБА_3 про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, актом затримання транспортного засобу від 30.09.2017 року.

Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджене наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У поданій апеляційній скарзі, ОСОБА_3 не заперечував, що погодився проїхати до закладу охорони здоров'я для проведення медичного огляду, тому не вбачається порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи ОСОБА_3 про невиконання технічних вимог лікарем щодо експлуатації технічного засобу «Алконт», нічим не підтверджені і ґрунтуються лише на поясненнях самого ОСОБА_3 про те, як проводилося обстеження. Крім того, відповідно до п. 13 Інструкції, для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Тобто лікарем закладу охорони здоров'я, правомірно відмовлено у клопотанні ОСОБА_3 про відібрання в нього зразків крові, оскільки чинним законодавством передбачено виключні випадки відбору для дослідження такого біологічного середовища. Про що також зазначено у листі головного лікаря Середино-Будської центральної районної лікарні, надана на запит ОСОБА_3

Твердження ОСОБА_3 про те, що йому працівником поліції не було роз'яснено права і обов'язки передбачені ст. 268 КУпАП, спростовуються наданими письмовими поясненнями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтвердили відмову ОСОБА_3 ставити свій підпис в протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема в графі "Підпис особи, ознайомленої з місцем, часом розгляду справи та якій роз'яснено її права і обов'язки". Зазначення не вірних ініціалів правопорушника не спростовують надані письмові пояснення свідків та факту відмови від підпису.

Відповідно до ст. 272 КУпАП свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. Мотиви ОСОБА_3 про неупередженість залучених в якості свідків працівників закладу охорони здоров'я, є необґрунтованими та належним чином не вмотивовані, а саме в чому полягає не довіра до наданих пояснень свідків.

Згідно ст. 254 КУпАп передбачано лише вручення протоколу про адміністративне правопорушення особисто особі під розписку, а не направлення поштовим зв'язком.

Як вбачається з матеріалів справи, 26 лютого 2017 року відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 № 520345, передбачене ч. 1 ст 130 КУпАП, провадження по якому було закрито у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне протягом року керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп'яніння, а невизнання останнім в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції своєї вини у вчиненні правопорушення за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, судом розцінюється як спроба уникнути адміністративної відповідальності та адміністративного стягнення за його вчинення.

Відсутність у матеріалах справи направлення на огляд, яке передбачене підзаконними нормативними актами, не може бути причиною для скасування судового рішення, так як, за умови відмови особи від проведення огляду на стан сп'яніння будь-якого виду, надання такого направлення не може бути визнано обов'язковою процесуальною дією.

При розгляді справи судом першої інстанції, порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 поновити строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Середино-Будського районного суду Сумської області від 29 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 2 КУпАП залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.