Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/230/18
Провадження №: 3/332/138/18
28 березня 2018 р. м.Запоріжжя
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Заводського районного суду м.Запоріжжя Безлер Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ДПП УПП в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2,

-за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2018 року о 13-13 годині в м.Запоріжжі, по вул.Скворцова,1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant 2.01 д.н.з.НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, неадекватна поведінка. Від проходження медичного огляду відмовився у лікаря-нарколога в медичному закладі КУ «ОКНД» ЗОР, що підтверджується висновком КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР №344 від 22.01.2018 року.

У судовому засіданні 06.02.2018 року ОСОБА_1, після розяснення йому прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що в день складення даного протоколу погодився на пропозицію працівників поліції пройти медичний огляд у медичному закладі на стан наркотичного спяніння. Проте, перебуваючи у медичному закладі, з фізіологічних причин не зміг здати необхідний аналіз.

У ході розгляду даної справи захисником особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 було подано заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 у звязку з тим, що останній пройти медичний огляд не зміг з обєктивних причин , а саме , внаслідок незадовільного стану здоровя та фізичної неспроможності здати належний аналіз. Крім того, наголошував, що протокол складено з порушеннями законодавства, при його складені не були присутні свідки, висновок лікаря про відмову від проходження огляду складено більш ніж після спливу двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, а тому справа підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні працівником поліції ОСОБА_3 зазначено, що 22 січня 2018 року о 13-13 годині в м.Запоріжжі, по вул.Скворцова,1, ним було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Galant 2.01 д.н.з.НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 Причиною зупинки було порушення водієм Правил дорожнього руху. При цьому, ним було виявлено ознаки наркотичного спяніння ОСОБА_1, у звязку з чим останньому запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі, на що ОСОБА_1 спочатку погодився. Прибувши до медичної установи ОСОБА_1 тривалий час не міг вирішитися проходити обстеження та пояснив йому, що не бажає здавати аналіз , оскільки не впевнений, що результат буде на його користь. Після цього, безпосередньо у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився від проходження медичного огляду, про що лікарем складено відповідний висновок, а ним - протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду справи у судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_4 пояснив, що 22.01.2018 року до медичного закладу КУ «ОКНД» у супроводі працівника поліції прибув ОСОБА_1 для проведення медичного огляду на стан наркотичного спяніння. Ним було оглянуто ОСОБА_1, за яким спостерігався збуджений стан, метушливість, бліде обличчя, міміка та реакція на світло млява, тремтіння пальців рук. Крім того, ОСОБА_1 пояснив йому, що він 17 січня 2018 року кинув палити коноплю. За результатами огляду ним було складено акт медичного огляду №344 та попередньо встановлено діагноз «спяніння психостимуляторами». Лабораторний тест ОСОБА_1 здати відмовився, тому заключний діагноз поставлений не був, а відтак ним складено висновок про відмову ОСОБА_1 від повного медичного огляду.

Заслухавши пояснення вищезазначених осіб, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується такими доказами протоколом серії БД №414971 від 22.01.2018 року, де зафіксовано суть правопорушення (а.с.3), рапортом інспектора батальйону №2 роти № 2 УПП у м.Запоріжжі ДПП ОСОБА_5 (а.с.6), де зазначені аналогічні факти та обставини, направленням на огляд водія транспортного закладу (а.с.4), висновком та актом КУ «ОКНД» ЗОР від 22.01.2018 року(а.с.5,39), де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного наркоогляду, а також наданими у судовому засіданні поясненнями поліцейського ОСОБА_3 та лікаря-нарколога ОСОБА_4

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №414971 від 22.01.2018 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Galant 201 д.н.з.НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме, зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, неадекватна поведінка. Від проходження медичного огляду відмовився у лікаря-нарколога в медичному закладі КУ «ОКНД» ЗОР, що підтверджується висновком КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР №344 від 22.01.2018 року,чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1ст.130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Суд вважає неслушними доводи захисника щодо незалучення свідків у медичному закладі відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року №1103, оскільки п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться в присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу, а отже залучення свідків в медичному закладі не передбачено законодавством, аналогічні норми містяться і в п. 8 зазначеного Порядку.

Більш того, ст. 266 КУпАП встановлює вимоги для проходження огляду на стан спяніння, у тому числі алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Тому, неспроможність ОСОБА_1 у встановлений двохгодинний проміжок часу пройти огляд на стан наркотичного спяніння, не виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного спяніння безпосередньо у медичному закладі, куди прибув у супроводі працівника поліції. Про таку відмову безпосередньо зазначив лікарю-наркологу, про що останнім було відображено у документі висновку щодо результатів медичного огляду №344 від 22.01.2018 року. Складенню цього висновку передував акт медичного огляду №344 від 22.01.2018 року, згідно з яким ОСОБА_1 встановлено попередній діагноз «спяніння психостимуляторами».

Наведені дії ОСОБА_1 свідчать про те, що він ухилився від проходження огляду на стан спяніння, що в розумінні диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказує на наявність в його діях ознак вказаного адміністративного правопорушення.

Не спростовує доведеності вини ОСОБА_1, як особи, яка керувала транспортним засобом, у відмові від проходження огляду на стан наркотичного спяніння і надані стороною захисту його медичні довідки від 27.02.2018 року та 23.03.2018 року.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимогст.33 КУпАП, розяснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; ступінь вини; дані про особу правопорушника, який, зокрема має посвідчення водія серії РРВ 119860 від 25.03.2006 року, раніше притягувався до адміністративної відповідальності; згідно з базою даних підсистеми «Адмінпрактика» НАІС ДДАІ МВС повторності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, не має, проте 17.01.2018 року відносно нього складено протокол БД 414781 за ч.1 ст.130 КУпАП та направлений до Ленінського райсуду м.Запоріжжя для розгляду. Обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.130 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, на користь держави понесені судові витрати у сумі 352,40 гривень 00 копійок (Банк ГУДКСУ в Запорізькій області р/р 0004, МФО 813015, ЄДРПОУ отримувача 38025372, одержувач : УДКСУ в Заводському районі м. Запоріжжя, код бюджетної класифікації : 22030101 - "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Суддя Л.В. Безлер