Провадження № 33/779/97/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Зеленко О. В.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Жируна Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1 громадянин України,?

визнаний винуватим за ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення:

- за ст. 124 КУпАП - 340 гривень штрафу;

- за ч.1 ст.130 КУпАП - 10200 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. На підставі ст. 36 КУпАП, визначено ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді - 10200 гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві ) грн. 40 коп.

З постанови судді вбачається, що згідно з протоколів про адміністративні правопорушення серії БР №222251 від 22.11.2017 , серії БР №222249 від 22.11.2017 року, 22.11.2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Набережна ім. В.Стефаника, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом марки " Renault Kangoo ", д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

Також, 22.11.2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську на перехресті вул. Набережна ім. В.Стефаника-Берегова, водій ОСОБА_2, рухаючись за кермом транспортного засобу по вул. Набережна ім. В.Стефаника здійснив поворот праворуч на вул. Берегова, і опинився на смузі зустрічного руху, та вчинив наїзд на транспортний засіб «Форд Фієста» н.з. НОМЕР_4, який стояв, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5, 2.3б, 10.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за яке встановлена адміністративна відповідальність, передбачена ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП.

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2018 року щодо нього скасувати, закривши провадження у справі за відсутності події та складу адміністративних правопорушень. Крім цього, просить викликати в судове засідання свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень і пояснив, що 22.11.2017 року о 18 год. 30 хв. не був водієм транспортного засобу марки "Renault Kangoo ", д.н.з. НОМЕР_1, а сидів на пасажирському сидінні. У той час автомобілем керував ОСОБА_8, який по вул. Набережній, що в м.Івано-Франківську, зіткнувся з транспортним засобом марки «Форд Фієста», н.з. НОМЕР_4.

Вважає, що в його діях відсутній склад будь-якого адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_8 пояснив, що у зазначений в адмінпротоколі час і місці, він дійсно керував автомобілем НОМЕР_2 та скоїв ДТП. Також зазначив, що ОСОБА_2 не керував автомобілем, а знаходився в ньому, як пасажир. Під час оформлення поліцейськими адмінматеріалів, він пояснював їм, що він керував транспортним засобом марки, "Renault Kangoo", однак вони не звертали на це увагу.

Під час апеляційного розгляду від потерпілого ОСОБА_9 надійшло клопотання, із змісту якого вбачається, що він дійсно під час оформлення поліцейськими адмінматеріалів був допитаний як учасник ДТП, що мала місце 22.11.2017 року о 18 год. 30 хв. в м. Івано-Франківську на перехресті вулиць Набережна та Берегова. Також зазначає, що він помилково вказав у своїх письмових поясненнях, що в автомобілі НОМЕР_3, був тільки один водій, це не відповідає дійсності, оскільки насправді у вказаному автомобілі знаходилися дві особи, а саме пасажир ОСОБА_2 та водій ОСОБА_8 У його автомобілі також знаходилась вагітна дружина, яка себе погано почувала, і він не приділяв уваги іншим обставинам, так, як переживав за її стан здоров'я. ДТП та оформлення адмінматеріалів відбувалися в темну пору доби, на погано освітленій ділянці дороги, а тому він помилково вказав, що водієм автомобіля НОМЕР_2, був ОСОБА_2 Також повідомив, що водієм ОСОБА_8, який під час зіткнення автомобілів, перебував за кермом, повністю відшкодовано вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу. Крім цього, зазначає, що на даний час перебуває за межами Івано-Франківської області та не може з'явитись в судове засідання, яке призначене на 13.03.2018 року.

Просить розглядати вказану справу без його участі та не притягати ОСОБА_2 до адмінвідповідальності, так, як він за кермом автомобіля в момент ДТП не перебував.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Жируна Р.М., які просять скасувати постанову, а провадження у справі закрити; заслухавши пояснення свідка; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

За змістом ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, 124 КУпАП, є обґрунтованими, оскільки спростовуються доказами, перевіреними під час апеляційного розгляду.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, 124 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що він дійсно досліджував наявні в матеріалах справи докази і чи дав їм належну правову оцінку. Також у вказаній постанові відсутні будь-які пояснення щодо вказаних правопорушень.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про вчинення ОСОБА_2 правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, однак, будь-яких інших об'єктивних доказів щодо керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп'яніння вказаний протокол не містить. Також в матеріалах справи відсутні достовірні пояснення про обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №222251 від 22.11.2017 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Пояснення свідка ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду, суд визнає достовірним доказом, і таким, що підтверджують пояснення ОСОБА_2 про те, що він в зазначений в протоколі час і місці не керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та не вчиняв ДТП.

Вважаю, що письмові пояснення потерпілого ОСОБА_9, подані ним апеляційному суду, є належним та допустимим доказом, а його письмові пояснення та його дружини ОСОБА_5 недостовірними, оскільки він сам спростував їх зміст під час апеляційного розгляду та просив не брати їх до уваги.

Окрім цього, із заяви потерпілого ОСОБА_4 від 08.12.2017 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.20), і засвідчена приватним нотаріусом Гречанюк О.П. вбачається, що за кермом автомобіля НОМЕР_3, був ОСОБА_8, який йому повністю відшкодував вартість ремонту автомобіля марки «Форд Фієста» н.з. НОМЕР_4 та претензій матеріального і фінансового характеру до ОСОБА_11 не має.

Зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі, не узгоджується з сукупністю доказів по справі, які були предметом перевірки під час апеляційного розгляду.

В АС та в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 стверджував, що він не керував транспортним засобом, а лише знаходився в ньому як пасажир.

З переглянутого відеозапису з нагрудних камер відеореєстраторів поліцейських, які були досліджені під час апеляційного розгляду, не вбачається, щоб ОСОБА_2 керував транспортним засобом у зазначений в протоколі час.

Будь-яких інших доказів, які б об'єктивно свідчили про вчинення ОСОБА_2 будь-якого адміністративного правопорушення не має. В той же час, відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі. Відповідно до пункту 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись. З огляду на зміст п. 1.10 ПДР та зміст ст.ст. 130, 124 КУпАП, ОСОБА_2 в даній ситуації неможливо визнати водієм, оскільки матеріали справи, пояснення свідків та надані органом патрульної поліції відеозаписи не містять відомостей, які б об'єктивно підтверджували факт керування ним транспортним засобом. Вважаю доводи апеляційної скарги про те, що суд не вжив вичерпних заходів для з'ясування обставин справи та дії особи, що притягалась до адміністративної відповідальності, є слушними. Висновки судді першої інстанції щодо обставин події, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки вони спростовуються доказами, перевіреними під час апеляційного розгляду.

Таким чином, вважаю, що по даній справі вчинення адміністративного правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом, а саме факту керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та вчинення ним ДТП, за що передбачено відповідальність ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, тому приходжу до висновку, про відсутність в його діях події і складу даних адміністративних правопорушень, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Зібрані по справі докази, зокрема протоколи про адміністративне правопорушення серії БР № 22249, серії БР №222251 та пояснення вказаних в ньому свідків, апеляційний суд визнає недостовірними, оскільки їх зміст не відповідає встановленим фактичним обставинам справи, під час апеляційного розгляду, а тому оскаржувану постанову судді слід скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк