АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_2 07 жовтня 2017 року в 00 год. 25 хв. керував транспортним засобом «Део» д/н НОМЕР_1 по пр. Броварському в м. Києві (автодорога на с. Зазим'є) з явними ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводився, в установленному законом порядку, для визначення стану наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року, а справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

ОСОБА_2 вважає, що постанова судді прийнята без урахування всіх фактичних обставин справи, а зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази не є достатніми для визнання його вини у вчинені зазначеного правопорушення.

Посилається на те, що згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, суддею зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 "керував транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння", а в резолютивній частині постанови суддею взагалі не конкретизовано, за які саме дії ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Зазначає, що доказів, які б прямо вказували на перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння, немає, а зазначені у протоколі дані вказують лише на те, що ОСОБА_2 перебував "з явними ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводився, в установленому законом порядку, для визначення стану наркотичного сп'яніння у лікаря- нарколога".

На думку апелянта, зазначені в протоколі дані не встановлюють стан сп'яніння особи. Крім того, зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення додається висновок лікаря-нарколога № 007708 від 07.10.2017, але дата складання висновку зазначена 09.10.2017, що свідчить про фальсифікацію викладених в протоколі фактів працівниками поліції.

Також ОСОБА_2 вказує про те, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення його було зупинено працівниками поліції о 00 год. 25 хв., 07.10.2017 року з явними ознаками наркотичного сп'яніння, і у цей же час 00 год. 25 хв., 07.10.2017 року лікарем-наркологом складено акт, що на думку апелянта також свідчить про фальсифікацію викладених в протоколі фактів.

Крім того ОСОБА_2 зазначає, що у разі встановлення підстав вважати, що водієм транспортного засобу вчинено правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що здійснює безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. Однак, в протоколі відповідний запис відсутній і всупереч вимогам ч. 1 ст. 265- 2 КУпАП, автомобіль, яким керував ОСОБА_2 затримано не було.

Також апелянт посилається на те, що поліцейськими при огляді та складанні протоколу про адміністративне правопорушення грубо порушено вимоги до ч. 2 ст. 266 КУпАП, так як свідків при огляді не було.

ОСОБА_2 посилається в своїй апеляційній скарзі і на те, що в порушення вимог закону зміст висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння йому повідомлено не були.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та викладені в апеляційній скарзі доводи, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови встановлено, що ОСОБА_2 07 жовтня 2017 року о 00 год. 25 хв. керував транспортним засобом «Део» д/н НОМЕР_1 по пр. Броварському в м. Києві (автодорога на с. Зазим'є), з явними ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп'яніння проводився, в установленному законом порядку, для визначення стану наркотичного сп'яніння у лікаря-нарколога.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252,280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчинених адміністративних правопорушень, обґрунтовано і вмотивовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.9 А Правил дорожнього руху, та на законних підставах притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вірно встановив суд першої інстанції, винуватість ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху - керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративні правопорушення, який в цілому, не дивлячись на деякі неточності формулювань, які все ж дає зрозуміти, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується даними огляду лікарем, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 07 жовтня 2018 року о 00 год. 25 хв., ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (амфетамін) (а.с.3). Тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б прямо вказували на перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння є необґрунтованими.

Що стосується посилань ОСОБА_2 на те, що зазначені в протоколі дані не встановлюють стан сп'яніння особи, є безпідставними з урахуванням того, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП складено на підставі висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого останній перебував у стані наркотичного сп'яніння (амфетамін).

Невідповідність дати складання протоколу про адміністративне правопорушення - 07 жовтня 2017 року даті заповнення висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - 09 жовтня 2017 року не свідчить про фальсифікацію матеріалів справи, так як про це зазначає ОСОБА_2, оскільки у висновку зазначено, що огляд ОСОБА_2 проводився о 00 год. 25 хв. 07 жовтня 2018 року, і саме в цей час ОСОБА_2, перебував в стані наркотичного сп'яніння, на підставі чого і було складено протокол про адміністративне правопорушення. А те, що даний висновок заповнено 09 жовтня 2017 року не може свідчити про відсутність у діях ОСОБА_2, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме 09.10.2017 року були отримані лікарем, який проводив огляд 07.10.2017року, результати відповідних аналізів.

Крім того, на запит Апеляційного суд м. Києва (а.с.32) заступником головного лікаря з медичної частини КМНКЛ "Соціотерапія" Звершховською І.Г. надано акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_2 проводився о 00 год. 25 хв. 07 жовтня 2017 року згідно якого ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння (а.с.37).

Таким чином огляд ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції проводився до того як було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо нього, що і підтверджується вище зазначеними даними.

Суддя апеляційного суду, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 приходить до висновку, що вони є безпідставними та не заслуговують на увагу, а висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним.

Інших підстав, які б свідчили про порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не виявлено..

Враховуючи вище викладене, суддя суду апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни або скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ___________________________ залишити без задоволення.

Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік - залишити без змін

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/721/2018

Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Панченко О.М.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.