Справа № 603/16/18
Провадження № 3/603/36/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" березня 2018 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Іванчук В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

за участі особи яка притягається до

адміністративної відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

- за ст. 185 та ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. по вул. Шевченка м.Монастириська Тернопільської області, керував транспортним засобом мотоциклом «ИЖП-4к», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя). Медичний огляд проводився у приміщенні Монастириського РТМО за допомогою приладу «Алконт 01 СУ». Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного спяніння в м.Монастириська Тернопільської області по вул.Мазепи, 3, вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції, зокрема, не зупинився на вимогу працівника поліції, не предявив документів що посвідчують особу та документів про реєстрацію транспортного засобу.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав та пояснив, що 01.01.2018 року мотоциклом ИЖ П-4К у стані алкогольного спяніння він не керував, а керував інший чоловік, який на даний час знаходиться за межами території України. Також зазначив, що відомості зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки жодних протиправних дій у вказаний день він не вчиняв.

Інспектор Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільської області ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. в м.Монастириська Тернопільської області, неподалік парку Т.Г. Шевченка, що по вул. Шевченка, було виявлено водія мотоцикла НОМЕР_2, який рухався по вул.Шевченка в напрямку м.Бучач Тернопільської області мотоциклом із технічною несправністю, а саме, не працювала передня фара, а також, водій та два пасажири під час руху були без мотошоломів. В подальшому, водій вказаного транспортного засобу був зупинений та встановлено особу водія, яким був ОСОБА_1 Також за зовнішніми ознаками водія було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного спяніння (не чітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Після зупинки, ОСОБА_1 продовжив вчиняти протиправні дії, зокрема не виконував законні вимоги працівника поліції щодо зупинення транспортного засобу, а також відмовився предявити документи, що посвідчують особу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Через деякий час, а саме о 02 год. 15 хв. 01.01.2018 року, ОСОБА_1 було доставлено до Монастириського РТМО, де за результатами медичного обстеження встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. він був свідком того, як ОСОБА_1 у м.Монастириська Тернопільської області по вул.Шевченка керував мотоциклом з явними ознаками алкогольного спяніння та без освітлювальних передніх ламп. Згодом працівники поліції зупинили водія мотоцикла ИЖ. За зовнішніми ознаками було помітно, що останній перебував у стані алкогольного спяніння: не чітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, жестикуляція рук, почервоніння шкіри обличчя. Після зупинки, ОСОБА_1 було пояснено причину зупинку, зокрема те, що водій та два пасажири не мали мотошоломів. Після цього, ОСОБА_1 почав себе вести агресивно, та вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції щодо припинення протиправних дій та намагався продовжити рух транспортним засобом. Згодом ОСОБА_1 було доставлено до Монастириського РТМО, де за результатами медичного обстеження встановлено, що останній перебуває у стані алкогольного спяніння.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, дослідивши матеріали адміністративної справи та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортним засобом особою в стані алкогольного спяніння, або в випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9 Правил дорожнього руху України, згідно з якими, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Також, статтею 185 КУпАП, передбачена відповідальність у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 який в судовому засіданні зазначив що мотоциклом не керував та заперечив свою причетність до вчинення вказаних адміністративних правопорушень, оскільки зазначені доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та повністю спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП та ст. 185 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 №545555 від 01.01.2018 року, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. по вул. Шевченка м.Монастириська Тернопільської області, керував транспортним засобом мотоциклом «ИЖ П-4к», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя). Медичний огляд проводився у приміщенні Монастириського РТМО за допомогою приладу «Алконт 01 СУ»;

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №631846 від 01.01.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. перебуваючи у стані алкогольного спяніння в м.Монастириська Тернопільської області по вул.Мазепи, 3, вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції, зокрема, не зупинився на вимогу працівника поліції, не предявив документів що посвідчують особу та документів про реєстрацію транспортного засобу;

- даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1 від 01.01.2018 року проведеним о 02 год. 15 хв., згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_5 від 01.01.2018 року, зі змісту якого вбачається, що свідок ОСОБА_5 був присутнім в Монастириському РТМО коли туди доставили ОСОБА_1, якого зупинили працівники поліції, оскільки останній керував мотоциклом у стані алкогольного спяніння. Після проведення медичного огляду за допомогою приладу Алконт 01СУ встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 від 01.01.2018 року, згідно якого, ОСОБА_4 був свідком того, як працівники поліції зупинили водія мотоцикла ИЖ, яким виявився ОСОБА_1 За зовнішніми ознаками було помітно, що останній перебував у стані алкогольного спяніння: не чітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, жестикуляція рук, почервоніння шкіри обличчя. Після зупинки, ОСОБА_1 було пояснено причину зупинки, а саме: несправність освітлювальних приладів, керування мотоциклом у стані алкогольного спяніння, керування мотоциклом без мотошоломів. Після цього, ОСОБА_1 почав себе вести агресивно, та вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції щодо припинення протиправних дій та намагався продовжити рух транспортним засобом. Згодом ОСОБА_1 було доставлено до Монастириського РТМО, де за результатами медичного обстеження встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_6 від 01.01.2018 року, у якому свідок зазначає, що в ніч з 31.12.2017 року на 01.01.2018 року, керуючи власним автомобілем марки Daewoo Lanos, він мало не став учасником ДТП, яке могло відбутись з вини водія мотоцикла, оскільки водій мотоцикла керував ним без світла фар. Крім того, водій мотоцикла та його пасажири були без мотошоломів. Про даний факт свідок ОСОБА_6 повідомив працівників поліції. Згодом виявилось, що водієм мотоцикла був ОСОБА_1, який перебував у стані алкогольного спяніння;

- оглянутим в судовому засіданні диском з відеофіксацією правопорушення, яким підтверджуються обставини, зазначені у протоколах про адміністративне правопорушення;

- рапортом інспектора СРПП №2 Монастириського ВП ТВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_3 від 01.01.2018 року, згідно якого, 01.01.2018 року біля 01 год. 30 хв. в м.Монастириська Тернопільської області, неподалік парку Т.Г. Шевченка, що по вул. Шевченка, було виявлено водія мотоцикла НОМЕР_2, який рухався по вул.Шевченка м.Монастириська в напрямку м.Бучач Тернопільської області мотоциклом із технічною несправністю, а саме, не працювала передня фара, а також, водій та два пасажири під час руху були без мотошоломів. В подальшому, водій вказаного транспортного засобу був зупинений та встановлено особу водія. Також було встановлено, що водій транспортного засобу за зовнішніми ознаками перебуває у стані алкогольного спяніння (не чітка вимова, різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Після зупинки, ОСОБА_1 продовжив вчиняти протиправні дії, зокрема не виконував законні вимоги працівника поліції щодо зупинення транспортного засобу а також відмовився надати документи, що посвідчують особу та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Через деякий час, а саме о 02 год. 15 хв. 01.01.2018 року, ОСОБА_1 було доставлено до Монастириського РТМО, де за результатами медичного обстеження встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП.

Призначаючи покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями за відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Таким чином, у відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 130, 185, 251, 255, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП та у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_7