АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 619/335/18 Суддя суду 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 33/790/227/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30 січня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець с. Піщанки Харківської області;

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 85 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 352,40 грн.

Суддею встановлено, що при перевірці ТОВ «Компанія КМК», директором якої є ОСОБА_2 встановлено невідповідність сум готівкових коштів та проведення розрахунків сумі коштів в звіті РРО, чим порушено п. 13 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 30 січня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі.

Разом з тим ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки йому не було повідомлено про судове засідання, а копію постанови він отримав лише 07.02.2018 року.

Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, тому строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Посилається на те, що суд неповно зясував усі фактичні обставин по справі та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам та виніс необґрунтовану та незаконну постанову.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вищевказані вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_2 участі не приймав.

У постанові зазначено, що ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно вимог ст. 277-2 КУпАП повідомленням про розгляд справи про адміністративне правопорушення є вручення особі яка притягається до адміністративної відповідальності судової повістки.

Проте матеріалами справи не містять жодних даних про належне повідомлення ОСОБА_2 про час та місце судового засідання.

Таким чином судом першої інстанції було не виконано п.3 ст.278 КУпАП.

За таких обставин ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом (ст. 268 КУпАП) права особи, що притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, надавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини ( Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливост іособисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Суд визнав що у провадженнях в адміністративній справі щодо заявника не забезпечувалися важливі процедурні гарантії і що, враховуючи обставини справи, ці процедурні недоліки були достатньо серйозними, аби ставити під сумнів справедливість провадження, та констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Як вбачається зі змісту судової постанови, винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 4/1410 від 17.01.2018 року та актом перевірки від 18.01.2018 року за № 18/20/30РРО/33289655.

Інших доказів, винуватості правопорушника в постанові суду не наведено.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

У розумінні ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі. Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Проте, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 4/1410 (а.с. 2-3) ОСОБА_2 не було розяснено його право, відповідно до ст. 256 КУпАП, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Однак, приймаючи рішення про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, суд не виконав вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, які встановлюють завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

В п. 13 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР зазначено, що субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Проте матеріали справи не містять відомостей, що денний звіт був надрукований.

Протокол про адміністративне правопорушення № 4/1410 від 17.01.2018 року містить посилання на денний звіт РРО.

Між тим, денний звіт РРО чи його копію матеріали справи не містять.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлюєнаявністьчивідсутністьадміністративногоправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При винесенні рішення по даній справі, суд першої інстанції не дотримався вимог Закону в цій частині.

У даній справі була допущена така неповнота та однобічність, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду.

До апеляційної скарги долучена копія скарги на податкові повідомлення-рішення № 0, 0 від 29.01.2018 (а.с.15-18).

Аналізуючи ці додатки до апеляційної скарги вбачається, що ТОВ «Компанія КМК» 12.02.2018 року оскаржила до Державної Фіскальної Служби України вказані податкові рішення-повідомлення, тобто результати розгляду скарги повинні бути враховані при вирішенні справи.

Відповідно до вимог п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Згідно вимог п. 56.15 ст.56 Податкового кодексу України, скарга, подана з дотриманням строків, визначених у п.56.3 статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні на строк від дня подання такої скарги до дня завершення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим воно підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 294 КУпАП.

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження постанови суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дергачівського районного суду Харківської області від 30.01.2018 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП скасувати, матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до Головного Управління ДФС у Харківській області для належного оформлення з урахуванням при можливості результатів розгляду скарги ДФС України на податкові повідомлення-рішення № 0, 0 від 29.01.2018 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_3