АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/44/18 Головуючий у І-й інстанції - Гончаренко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року суддя апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2, 14.11.2017 року о 07.40 год. керуючи транспортним засобом «Шевролет», д/н НОМЕР_1, рухався в районі електроопори № 241 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де під час виникнення небезпеки своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким закрити справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що винесена постанова є незаконною, необґрунтованою, прийнята на припущеннях. Крім того, обставини, що викладені в постанові та протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідають зробленим висновкам, оскільки його звинувачують у тому, що не вжив заходів для зменшення швидкості, тоді як схемою підтверджується гальмовий слід коліс автомобіля. Крім того, в суді першої інстанції показами ОСОБА_3 повністю підтверджено факт того, що останній не бачив його автомобіля та перед зміною смуги руху не переконався в безпеці, як того вимагає п.10.1 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4 підтримали в повному обсязі доводи та вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення його діях.

В суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав постанову суду законною та обґрунтованою.

Вислухавши учасників ДТП, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до пункту 12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 та доведеність його вини в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 101929 від 14.11.2017, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, і де зазначені обставини вчинення правопорушення та їх правова кваліфікація; схемою до протоколу місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, локалізація яких об'єктивно підтверджує викладені у протоколі обставини; фототаблицею до схеми місця ДТП; поясненнями ОСОБА_3, згідно яких, останній рухався по Набережній Перемоги зі сторони Південного мосту, перед кільцевим перехрестям зайняв крайню праву смугу. На кільці змінив смугу руху на другу. За кільцем був світлофор, на якому загорівся червоний сигнал. Увімкнувши показник повороту ліворуч почав рух у третю смугу, перед цим переконавшись, що в тертій смузі автомобілів немає. Після зупинки перед "стоп-лінією" відчув удар ззаду, після чого автомобіль відкинуло вперед близько на 2 метри; поясненнями ОСОБА_2, який керуючи автомобілем НОМЕР_1, зіткнувся з автомобілем «Мітсубісі», д/н НОМЕР_2, який рухався попереду.

За показами в апеляційній інстанції потерпілого ОСОБА_3 , він завчасно перестроївся у крайню ліву смугу з правої, і вже коли зупинився перед світлофором відбувся удар позаду в його автомобіль.

Дані покази узгоджуються і відповідають матеріалам справи, зокрема підтверджуються і схемою ДТП і фото таблицею до неї.

До стверджень водія ОСОБА_2, що зіткнення відбулось внаслідок одночасного ввімкнення водієм ОСОБА_3 повороту ліворуч та безпосередньо зміни смугу руху, відношусь критично, оскільки дане твердження спростовується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема механізм і локалізація пошкоджень автомобіля згідно яких слідує, що зіткнення мало місце позаду в момент зупинення автомобіля під керування водія ОСОБА_3, об'єктивно спростовує вказані доводи.

Посилання ОСОБА_2, що він прийняв заходи зупинки транспортного засобу, звертаючи увагу, що і на схемі відображено тормозний шлях його автомобіля, не є достатнім для застосування до нього положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП і спростування висновків суду першої інстанції, оскільки результат за наслідками, у даному випадку, свідчить про те, що водій ОСОБА_2Ю не відреагував на перешкоду своєчасно і негайно.

Усі інші доводи в апеляції фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП , які носять суб'єктивний характер і об'єктивно не підтверджуються матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту 12.3 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко