Справа № 308/7964/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.01.2018 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Вотьканич Ф.А., з участю прокурора Химинця О.О., розглянувши апеляційну скаргу керівника Ужгородської місцевої прокуратури на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в виді 30 годин громадських робіт,

в с т а н о в и в :

Згідно встановлених обставин, 07 серпня 2017 року ОСОБА_1, перебуваючи за місцем проживання, а саме: м. Ужгород, вул. Лобачевського, 41/36 вчинив відносно своєї доньки насильство в сімї, а саме дії психологічного характеру, що полягало в висловлюванні в її сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи.

В апеляційній скарзі керівник Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 вказує на те, що постанова судді є незаконною у звязку з істотним порушенням вимог КУпАП. Посилається на те, що, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, суд першої інстанції, не врахував те, що ОСОБА_1 на момент винесення рішення вже виповнилось 60 років й, відповідно до ст. 30-1 КУпАП, на нього не може бути накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт, чим порушив вимоги передбачені ст.ст. 23, 32, 30-1, 33, 245 КУпАП, що у свою чергу призводить до грубого порушення конституційних прав громадянина, тимчасово обмежує його свободу шляхом виконання ним, як пенсіонером безоплатних суспільно корисних робіт. Крім того, вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки про незаконність постанови Ужгородській місцевій прокуратурі стало відомо лише 04 грудня 2017 року із листа органу пробації. Просить поновити строк на апеляційне оскарження й відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП постанову в частині накладення стягнення змінити.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів із дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно зі ст. 287 КУпАП постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої винесено, а також потерпілим.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру повязаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що прокурор не приймав участі в розгляді справи, а про наявність постанови Ужгородській місцевій прокуратурі стало відомо лише 04 грудня 2017 року із листа органу пробації, що свідчить про те, що прокурор пропустив встановлений законом строк на апеляційне оскарження з поважних причин, у звязку із чим, клопотання про поновлення пропущеного строку підлягає задоволенню, а строк поновленню.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги та матеріалів справи висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення будь-ким з учасників провадження не оспорюється, а тому, з урахуванням положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряється й визнається законним, обґрунтованим, належним чином вмотивованим, таким, що підтверджений наявними у матеріалах справи й наведеними у постанові доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями потерпілої.

Разом з тим, прийнявши рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 30 (тридцяти) годин громадських робіт, суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 30-1 КУпАП, згідно з якою громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративного правопорушення та винесення постанови виповнилося 62 роки, і він є особою, яка досягла пенсійного віку, що в силу ст. 30-1 цього Кодексу свідчить про те, що щодо нього не може бути застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт, у звязку з чим, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт, суд першої інстанції, не врахував те, що ОСОБА_1 на момент винесення рішення вже виповнилось 60 років і тому на нього не може бути накладено адміністративне стягнення у виді громадських робіт, - знайшли своє підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Указане свідчить про те, що при накладенні на ОСОБА_1 стягнення суд порушив вимоги ст. ст. 23, 32, 30-1, 33, 245 КУпАП, що у свою чергу призвело до грубого порушення конституційних прав громадянина, тимчасового обмеження його свободи шляхом виконання ним, як пенсіонером безоплатних суспільно корисних робіт, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою.

Як убачається із прохальної частини апеляційної скарги, прокурор просить постанову змінити в частині накладення стягнення, однак не наводить на те підстав.

Тому, вирішуючи питання про законність накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння, конкретні обставини, за яких його скоєно, дані про особу ОСОБА_1, який є пенсіонером, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення, які свідчать про визнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення та щире каяття, відсутність шкідливих наслідків у звязку зі скоєним, а також те, що, відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше.

У звязку з наведеним, апеляційний суд приходить до висновку, про те, що вчинене ОСОБА_1 діяння є малозначним, що дає підстави для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням йому усного зауваження, оскільки вчинене ним діяння хоч і містить у собі юридичні і субєктивні ознаки, що характеризують передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративне правопорушення, але внаслідок вищенаведених обставин та даних про особу правопорушника, не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова скасуванню, а провадження в справі закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане керівником Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити й поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, яку подав керівник Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2, задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді громадських робіт на строк 30 годин, скасувати, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП з оголошенням йому усного зауваження, а провадження в справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: