ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/392/18 Справа № 194/1760/18 Суддя у 1-й інстанції - Соколова Ю. І. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 12 листопада 2018 року о 17 год. 30 хв. по вул. Нова в м. Тернівка Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Пежо - 505», державний номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, що підтверджується протоколом медичного огляду № 116, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Вказує, що він не заперечує факту вживання алкогольних напоїв, проте автомобілем він не керував, а штовхав його, оскільки автомобіль не заводився і він вирішив доставити його до свого знайомого та коли штовхав його, саме в цей час з'явилися працівники поліції і він їм все пояснив, але працівники поліції наказали йому прослідувати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, після чого і було складено протокол, зазначає, що пояснення він особисто не писав, а лише підписав заповнений бланк, а оскільки перебував в стані алкогольного сп'яніння, не усвідомлював, що підписує. Одночасно вказує, що розгляд справи у відношенні нього було розглянуто надто швидко, оскільки протокол було складено 12 листопада 2018 року, а справу розглянуто 13 листопада 2018 року, при цьому в протоколі було вказано, що розгляд справи відбудеться 26 листопада 2018 року, що позбавило його права належним чином скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Апелянт також акцентує увагу на тому, що працівниками поліції було порушено порядок направлення водія для проходження огляду на стан сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Так, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком № 116 від 12 листопада 2018 року щодо результатів медичного огляду на стан спяніння; поясненнями самого ОСОБА_1

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно того, що він не керував автомобілем, а котив його, то слід зазначити, що як вбачається з наявних пояснень ОСОБА_1, він випив 450 грам домашнього вина і сів за кермо свого автомобіля перебуваючи вже в стані алкогольного сп'яніння, та в подальшому був зупинений працівниками поліції, яким зізнався, що вживав алкогольні напої, провину свою визнав у повному обсязі, при цьому слід зазначити, що такі пояснення знаходять своє підтвердження і в протоколі, складеному щодо ОСОБА_1, згідно якого він також визнав свою вину у повному обсязі, а тому такі доводи апелянта є неспроможними, зазначені обставини виключають і посилання апелянта стосовно того, що він не усвідомлював свої дії, коли підписував надані пояснення.

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо швидкого розгляду справи щодо нього, чим самим було порушено його права, передбачені ст. 268 КупАП, то слід вказати, що за встановлених фактичних обставин провадження таке порушення не є суттєвим, при цьому, як вбачається з матеріалів справи, апелянт був присутнім у судовому засіданні та визнав свою вину в повному обсязі, при цьому будь - яких заперечень чи клопотань з цього приводу від нього не надходило, а тому порушення прав ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції не встановлено.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його підзахисного від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_2