Справа № 266/4318/17
Провадження № 3/263/115/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Музика Олександр Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст.185 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним інспектором роти № 1 батальйону УПП в м. Маріуполі ДПП ОСОБА_2, ОСОБА_1 29 жовтня 2017 року, приблизно о 02:00 год., знаходячись у будівлі Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області за адресою: вул. Фонтанна, 87, м. Маріуполь, на законну вимогу інспектора батальйону УПП в м. Маріуполі лейтенанта ОСОБА_3 відмовився надати посвідчення водія для тимчасового затримання згідно зі ст. 256-1 КУпАП, при цьому висловлювався у грубій формі на адресу поліцейського, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, пояснив, що 29 жовтня 2017 року знаходився біля кафе «Фаст Фуд», пив каву, до нього підійшли працівники поліції з вимогою надати документи, що посвідчують особу. Він назвав своє імя та прізвище, але документів при собі не мав. Непокори працівникам поліції не проявляв, громадський порядок не порушував, нецензурною лайкою не висловлювався, що підтверджується відеозаписом працівників поліції наданим суду. ОСОБА_1 погодився проїхати до Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області, де йому стало зле, але на його прохання вийти та подихати свіжим повітрям було відмовлено. На той час вимоги працівників поліції про надання документів були виконані, оскільки приїхав його батько та надав їх. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а провадження підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Диспозицією ст. 185 КУпАП передбачена відповідальність у випадку злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії АА 160765 додано копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, рапорт Інспектора Самохвалова В.Г. та диск з відеозаписом.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 29 жовтня 2017 року серії АА 160765 відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП вбачається, що його особу встановлено за посвідченням водія АНВ № 01224, адже його серія та номер зазначені в тексті протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про факт надання працівникам поліції указаного документу.

У рапорті інспектора поліції ОСОБА_3 зазначено, що 29 жовтня 2017 року о 00.00 год. надійшов виклик «102» «Порушення ПДР» за адресою: вул. Казанцева біля буд. 7б у м. Маріуполі, про те, що водій автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1, керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння. Приїхавши за адресою виклику, поспілкувались із свідками ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які вказали на невідомого громадянина, який приїхав на автомобілі марки «Mitsubishi Lancer», державний номерний знак НОМЕР_1, та знаходився за кермом указаного автомобіля. На підставі ст. ст. 32, 34 Закону України «Про національну поліцію» проведено перевірку документів особи та транспортного засобу, але ніяких документів, що встановлюють особу та реєстраційних документів на транспортний засіб виявлено не було. На підставі ст. ст. 261, 262 КУпАП вказану особу затримано та доставлено до Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області для встановлення особи та складання адміністративних матеріалів. Про адміністративне затримання складено протокол та сповіщено батька ОСОБА_7, який приїхав до Центрального ВП та привіз посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При спілкуванні з ОСОБА_8 у нього виявлені ознаки алкогольного спяніння, від огляду для визначення стану спяніння останній відмовився у присутності двох свідків, у звязку з чим складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. На вимоги надати посвідчення водія для його тимчасового вилучення чинив злісну непокору, у звязку із чим складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Переглядом відеозапису встановлено, що наданий суду диск містить відеофайли, що відображають спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у приміщенні Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, під час якого останній непокори працівникам поліції не проявляв, громадський порядок не порушував, нецензурною лійкою не висловлювався, надав паспорт після того як його батько привіз такий до відділу поліції.

Згідно зі ст. 280 КУпАП серед іншого, при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб'єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об'єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Тлумачення поняття «злісна непокора» надано у рішенні Конституційного Суду України від 11 жовтня 2011 року №10-рп/2011. Так відповідно до пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Кодекс передбачає відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції (наразі поліції), члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, військовослужбовця (стаття 185). Злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції (наразі поліції) при виконанні ним службових обовязків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у звязку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок (абзац другий пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1992 року № 8 «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів»). Слово «непокора» означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги. З проведеного аналізу положень Кодексу вбачається, що ними передбачена відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху (частина перша статті 127) та злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника міліції (наразі поліції), члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, працівника транспорту, військовослужбовця, працівника Державної прикордонної служби України (статті 185, 185-9, 185-10).

Аналіз доданих до протоколу про адміністративне правопорушення доказів дає підстави вважати, що факт прояву з боку ОСОБА_1 злісної непокори не доведений, на той час останній вже був доставлений до Центрального ВП ГУ НП в Донецькій області та відповідно обмежений у своїх правах.

Із встановлених обставин справи вбачається, що ОСОБА_1 не мав можливості надати на вимогу працівника поліції посвідчення водія для його вилучення, оскільки не мав при собі таке, що формально містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, однак підстави для притягнення до відповідальності за непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції відсутні. Крім того, батько ОСОБА_1 привіз посвідчення водія до Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та на підставі такого встановлена особа ОСОБА_1, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та рапортом, доданим до нього.

За правилами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи докази у сукупності між собою, враховуючи обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, які не підтверджені у передбачений законом спосіб, суд приходить до висновку про те, що достатніх доказів для наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, у діях ОСОБА_1 не встановлено, внаслідок чого провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 252 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП закрити за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.М. Музика