Справа № 431/5333/17
Провадження № 33/782/16/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 січня 2018 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП,

В с т а н о в и в:

Постановою Старобільського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року ОСОБА_2 притягнений до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік за те, що 01.11.2017 року, о 08 годині 15 хвилин, в м.Старобільськ Луганської області на площі Товарній керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння, з порушенням мови та тремтінням пальців рук, від усіх форм та методів контролю огляду відмовився.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 320 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у звязку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

В порушення вимог до п.10 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року та п.8 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, йому не було вручено по одному примірнику ОСОБА_3 огляду на стан алкогольного спяніння та Протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2017 року.

При складанні протоколу він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я. Не мав можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється), оскільки в постанові не зазначено, який саме огляд має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп'яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров'я).

Невірне та нечітке формулювання суті правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення позбавило його права на захист.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, що не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом.

Поліцейським було порушено процедуру огляду на стан спяніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки.

Факт визнання в усних поясненнях до адміністративного протоколу, який він не отримував, вживання за тривалий час до складання протоколу незначної кількості спиртних напоїв, не може бути доказом наявності стану сп'яніння у момент керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Матеріали адміністрагивного провадження не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликає сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів за ст.130 КУпАП.

При наявності суперечностей, зазначених у протоколі, суд не викликав та не допитав свідків в судовому засіданні, у зв'язку з чим їх письмові пояснення не можна вважати доказами.

Він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а відповідно не мав можливості реалізувати права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, звернутися до адвоката, підготувати письмові клопотання по справі, зібрати та надати суду документи, які спростовують вчинення даного правопорушення, та пояснити суду, що тремтіння пальців рук виникло внаслідок ремонту автомобіля перед зупинкою працівником поліції.

Суд не обґрунтував в постанові обрання саме такого виду та розміру адміністративного стягнення, що є обов'язковим відповідно до ст.280 КУпАП.

Крім цього, в мотивувальній частині постанови зазначено стягнути судовий збір з ОСОБА_4, а в резолютивній частині з ОСОБА_2

З наведеного є очевидним, що суд значно відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду.

Вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 і матеріали судового провадження не містять доказів його повідомлення про час і місце розгляду справи.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції істотно порушив норми процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню на підставі ч.7 ст.294 КУпАП.

Винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:

протоколом про адміністративне правопорушення від 01.11.2017 року серія БР №096163, з якого слідує, що в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3, які підписали протокол, ОСОБА_2 було розяснено права та обовязки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, він письмово виклав пояснення, що вживав алкогольні напої, від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою алкотестора «Драгер» та у медичній установі відмовляється, отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 2);

письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 01.11.2017 року (а.с. 4-5), які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння з використанням алкотестеру «DRAGER 6810» та у медичній установі;

відеозаписом до протоколу про адміністративне правопорушення від 01.11.2017 року серія БР №096163, з якого слідує, що ОСОБА_2 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння з використанням алкотестеру «DRAGER 6810» та у медичній установі.

Наведені докази співпадають між собою, ставити їх під сумнів не має ніяких підстав, а тому є достовірними.

З урахуванням викладеного, виходячи із сукупності доказів, апеляційний суд приходить до висновку, що 01.11.2017 року, о 08 годині 15 хвилин, ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому твердження в апеляційній скарзі щодо відсутності в його діях складу вказаного правопорушення оцінює критично, як намагання уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, що йому не вручалась копія протоколу про адміністративне правопорушення, зміст протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, є безпідставними, оскільки суперечать матеріалам справи.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст.33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, в також, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Старобільського районного суду Луганської області від 22 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 притягнути до відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в дохід держави (р/р 0001, отримувач: ГУК у ОСОБА_1 обл./21081300, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Луганській обл., МФО 804013) у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень в дохід держави (отримувач коштів УК у м.Сєвєрод./Апеляц.суд Луган. обл./22030101, код за , банк отримувача ГУДКСУ у Луганській області, МФО 804013, рахунок отримувача 0080, код класифікації доходів бюджету 22030101).

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати з розгляду

кримінальних справ Апеляційного суду

Луганської області ОСОБА_1