АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/789/2/18 Доповідач - Галіян Л.Є.
Категорія - ч.1 ст.130КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2018 р. м. Тернопіль

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області Галіян Л.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Згідно даної постанови, громадянин ОСОБА_1 22 вересня 2017 року о 13 год. 30 хв. в м. Тернополі по вул. Злуки, 8, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. На вимогу працівника поліції пройти огляд на визначення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» алкотест 6810 та проведення огляду на стан сп'яніння в медичному закладі охорони здоровя КУТОР ТОНД ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд у суд першої інстанції.

Вказані вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції порушено права апелянта, оскільки справу розглянуто без його участі, без з'ясування усіх обставин.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема неодноразово - шляхом надсилання повісток рекомендованими повідомленнями на адресу, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення та в його апеляційній скарзі, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

При цьому, ОСОБА_1, будучи обізнаним у тому, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст.130 КУпАП розглядається апеляційним судом Тернопільської області не виявив належної зацікавленості у розгляді вказаної справи, про що, зокрема, свідчить те, що він протягом двох місяців не звертався до апеляційного суду Тернопільської області за інформацією щодо стану розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв'язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом 1 року та 8 місяців, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки.

Приймаючи до уваги вказане рішення ЄСПЛ та вимоги ст.268 КУпАП, зважаючи на те, що судом вичерпано усі можливі засоби для належного повідомлення ОСОБА_1 про час розгляду справи, з метою недопущення необгрунтованого порушення строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених ст.294 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи у його відсутності.

Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.2 ст.266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно п.2.1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД №416043 від 22.09.2017 року та відеозапису доданого до матеріалів справи ОСОБА_1 на пропозицію працівника патрульної поліції відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Також, з пояснень свідків, які наявні в матеріалах справи, вбачається, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився їхати в медичний заклад для встановлення стану алкогольного сп'яніння та продуття спеціального технічного засобу "Драгер".

Відповідно до вимог ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до встановленого порядку огляду.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З приводу достовірності викладених у протоколі обставин подій ОСОБА_1 жодних зауважень не висловлював та взагалі відмовився від дачі будь-яких пояснень та підпису у протоколі.

Крім того про день, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляція такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Л.Є. Галіян