Провадження № 33/824/1538/18 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

адвоката ЄфремоваВ.В.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року, якою:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 08 вересня 2018 року о 03 год. 10 хв. по вул. Автозаводська, 93 у м. Києві, громадянина ОСОБА_4 керував транспортним засобом «Ford», н.з. «НОМЕР_1», з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_4 порушив п. 2.5 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 06.11.2018 та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та, розглянувши справу без участі ОСОБА_4, без виклику свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, жодним чином не врахувавши пояснення представника ЄфремоваВ.В., виніс постанову з порушенням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про те, що суд першої інстанції підійшов до розгляду даної справи формально.

Апелянт зазначає, що в порушення ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, останній не був повідомлений про дату, час та місце розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення і, як наслідок, був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист. Це є порушенням не тільки процесуального закону, а й вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини.

Також ОСОБА_4 зазначає, що 05 листопада 2018 року адвокат ОСОБА_3 подав пояснення по суті справи в яких виклав слушні аргументи, щодо наявних невідповідностей в фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, порушення порядку огляду на стан сп`яніння, викладення пояснень свідків в формі друкованого бланку тощо. Однак, всі аргументи викладені в поясненнях в повному обсязі залишились поза увагою суду та не знайшли свого відображення в постанові. Окрім того, всупереч встановленому порядку оцінки доказів, суддя дослідив протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків та відеозапис з нагрудної камери поліцейського з місця пригоди, та повністю проігнорував пояснення представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3, які долучені до матеріалів справи.

Також, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_4 до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про порушення вимог ст. 266 КУпАП та дає підстави вважати такий огляд недійсним.

Окрім того, ОСОБА_4 звертає увагу на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 160278 та додатків до нього, зокрема, викладення пояснень свідків у формі друкованого бланку, суперечливе формулювання фабули адміністративного правопорушення та порушення пункту правил дорожнього руху.

Також апелянт окремо звертає увагу суду на те, що йому не було роз`яснино прав та обов`язків передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 286 КУпАП. При складенні протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 286 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення захисника ОСОБА_3, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_4 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об'єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ж з пунктом 12 розділу ІІ Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє таку особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп'яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 160278 від 08 вересня 2018 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками, ОСОБА_4 відмовився від підпису, про що свідчить відповідна відмітка в протоколі.

- в письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_4 08.09.2018 року о 03 год. 40 хв. від проходження огляду на стан сп'яніння, та жодних зауважень щодо правомірності дій працівників поліції як у письмових поясненнях, так і в протоколі не указали (а.с. 2);

- з відеозапису з нагрудної відеокамери працівників поліції вбачається, що водій ОСОБА_4 був зупинений в зв'язку з тим, що водієм були порушені Правила дорожнього руху, під час спілкування з ним були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а тому водію було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і у медичній установі, від якого ОСОБА_4 відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, суддя місцевого суду, проаналізувавши усі докази по справі, правильно встановив фактичні обставини правопорушення, визнавши доведеним невиконання водієм п. 2.5 ПДР України, отже дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на порушення працівниками поліції п. 12 Інструкції, а саме не надання йому відповідного направлення для проходження огляду на стан сп'яніння до найближчого закладу охорони здоров'я, в результаті чого він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп'яніння, є безпідставним, оскільки доказами по справі доведено, що ОСОБА_4 на пропозицію поліцейського відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як за допомогою приладу «Драгер» так і в закладі охорони здоров'я, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд.

Доводи ОСОБА_4 про те, що пояснення свідків викладені на письмових бланках, які надруковані і тому дані пояснення свідків є недопустимими доказами, є безпідставними, оскільки в даних поясненнях містяться анкетні дані свідків і їх підпис. Крім того, із оглянутого в ході апеляційного розгляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що дані свідки були присутні при відмові ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, з даного запису з нагрудної відеокамери поліцейського вбачається, що ОСОБА_4 підтвердив той факт, що він дійсно перебуває в стані алкогольного сп'яніння, але щоб не витрачати час на проходження огляду на стан сп'яніння, від нього відмовився, тому посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що в протоколі зазначені суперечливі дані - безпідставними та такими що не впливають на правильність прийнятого суддею рішення.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_4 накладено з дотриманням вимог ст.33, ч.1 ст.130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Інших доводів, які б заслуговували на увагу і підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови судді місцевого суду та наявності підстав для закриття провадження в справі, в апеляційній скарзі не наведено.

Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було, також їх не було надано і суду апеляційної інстанції.

Будь-яких клопотань про витребування доказів та дослідження нових доказів в суді апеляційної інстанції, апеляційна скарга не містить, і ОСОБА_4 та його захисником під час апеляційного розгляду заявлено не було. Крім того, будь-яких відомостей про оскарження ОСОБА_4 неправомірності дій поліції з приводу складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_7 - матеріали провадження не містять.

З огляду на те, що апеляційним переглядом справи щодо ОСОБА_4 не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, а висновки судді місцевого суду в постанові від 06 листопада 2018 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних та допустимих доказах і не спростовуються доводами апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 06 листопада 2018 року про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко