Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/25/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Осєтров В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Осєтров В.І., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Слободянюк Ю.Р., потерпілого ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює водієм «Дак-Транс», мешканець АДРЕСА_2, зареєстрований АДРЕСА_1, ІПН - НОМЕР_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2017 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що він 10.10.2017 року, о 19 год. 30 хв. керуючи вантажним автомобілем «Рено-Магнум», д/н НОМЕР_2, з напівпричіпом, д/н НОМЕР_3, на 175 км. а/д Харків-Сімферополь, під час виникнення поломки автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху, після чого не вжив всіх заходів для попередження інших учасників дорожнього руху про небезпеку, що виникла, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_4, який рухався по смузі зустрічного руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи це тим, що судом під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не було надано оцінки показанням апелянта, зокрема про те, що після виникнення поломки автомобіля, останній здійснив всі заходи для усунення поломки автомобіля, при цьому увімкнувши відповідні аварійні сигнали на всьому автомобілі та причепі. Той факт, що під час руху під гору, причеп занесло на зустрічну смугу і після чого сталась поломка т/з не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, адже будь-яких порушень ПДР України з боку апелянта допущено не було. Твердження суду про відсутність увімкнених аварійних сигналів на автомобілі та причепі ґрунтуються виключно на показаннях потерпілого ОСОБА_5, які він надав з метою уникнення відповідальності за порушення вимог п. 2.3 ПДР України, що в свою чергу і стало причиною дорожньо-транспортної пригоди.

За вказаних обставин, на думку апелянта, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому постанова місцевого суду має бути скасована, а провадження по справі, закрито.

Вислухавши ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Слободянюк Ю.Р., які підтримали апеляційну скаргу правопорушника, думку потерпілого ОСОБА_5, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, зваживши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Нині діючим законодавством про адміністративні правопорушення встановлено, що процесуальним документом, який є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності являється протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення із поміж іншого зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що суд розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не може вийти за межі протоколу, зокрема ставити особі в провину порушення інших вимог нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення ( в даному випадку ПДР України), які не зазначені в протоколі.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 ставилось в провину те, що останнім не було виконано вимоги п. 10.9 ПДР України, а саме останній рухаючись заднім ходом не переконався що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай», під керуванням ОСОБА_5

При цьому, постановою суду ОСОБА_3 визнано винним за порушення п.п. 9.9, 9.10 ПДР України, а саме що ОСОБА_3 під час виникнення поломки автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху, після чого не вжив всіх заходів для попередження інших учасників дорожнього руху про небезпеку, що виникла, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем «Хюндай».

Наведене вище свідчить, що суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, визнавши ОСОБА_3 винним у порушенні ПДР України, які фактично не відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, що є неприпустимим та дає підстави для скасування такого рішення суду.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, відповідальність за дане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, в повному обсязі підтверджується наданими суду доказами, а саме:

-Схемою ДТП від 10.10.2017 року, якою встановлено, що зіткнення транспортних засобі відбулось на смузі руху автомобіля «Хюндай» під керуванням ОСОБА_5, тобто на зустрічній смузі по напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_3 В наслідок ДТП автомобіл отримали механічні пошкодження (а.с. 4);

-З показань ОСОБА_5, які були надані на місці ДТП працівникові поліції слідує, що 10.10.2017 року потерпілий керував автомобілем «Хюндай - Акцент» д.н.з. НОМЕР_4. Близько 19 год. 30 хв. рухаючись на 175 км.+300 м. автомобільної дороги Харків - Сімферополь зі швидкістю близько 70 км./год. по ходу руху побачив, що на зустрічній смузі стояла вантажівка із увімкненими габаритами аварійної зупинки. Оскільки було темно, а аварійне освітлення вантажівки горіло лише кабіні транспортного засобу потерпілий продовжував рух прямо, однак коли вже наблизився ближче побачив, що на зустрічній смузі руху знаходиться тільки кабіна вантажівки, а причеп розташований майже поперек дороги, тобто на смузі руху останнього та взагалі без будь-яких увімкнених габаритних вогнів, чи іншого освітлення. Після того, як потерпілий побачив причіп на своїй смузі руху почав екстрено гальмувати, однак у зв'язку із тим, що рухався на спуск, повністю зупинити автомобіль йому не вдалось, а тому відбулося зіткнення у результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 2). Аналогічні показання ОСОБА_5 надав і в судовому засіданні суду першої інстанції;

-З показань ОСОБА_3, наданих ним працівникові поліції на місці ДТП слідує, що 10.10.2017 року він керував автомобілем «Рено-Магнум» д.н.з. НОМЕР_2 в складі з напівпричепом д.н.з. НОМЕР_3. Близько 19 год. 30 хв. рухаючись під гору на 175 км.+300 м. автомобільної дороги Харків - Сімферополь в його автомобілі вимкнувся двигун. Після цього ОСОБА_3 увімкнув аварійні сигнали та почав намагатись запустити двигун. Запустивши двигун він почав рух під гору, однак автомобіль покотився назад, після чого він натиснув на гальма та увімкнув передачу для руху вперед, щоб вирівняти автомобіль, однак в цей час в його причеп в'їхав автомобіль, як в подальшому стало відомо, під керуванням ОСОБА_5 (а.с. 3). При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_3 змінив свої показання, зазначивши, що в зазначений в протоколі час та місці керував вантажним автомобілем «Рено-Магнум» з напівпричіпом. Під час руху під гору злетів шланг на гальмах і його причіп занесло на смуху зустрічного руху. У звязку з цим зупинився, включив аварійну сигналізацію, вийшов з машини, одягнув шланг на гальмах та хотів розпочати рух, однак в цей час побачив автомобіль «Мерседес», який рухався по зустрічній смузі. Почекав поки він проїде, після чого нажав на щеплення, в цей момент його автомобіль покотився назад і він відчув удар. Його причіп зіткнувся з автомобілем «Хюндай-Акцент», який рухався по зустрічній смузі. Знака аварійної зупинки на дорогу не ставив.

Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Аналізуючи вище наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки під час руху транспортного засобу заднім ходом (що не заперечується і самим правопорушником), останній не забезпечив безпеку для інших учасників дорожнього руху, виїхавши причепом на зустрічну смугу, майже повністю перекривши рух зустрічних автомобілів, чим створив перешкоду іншим учасникам руху, як це вбачається зі схеми ДТП і саме такі, невідповідні п. 10.9 ПДР України, дії ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв'язку із настанням ДПТ.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, 10.10.2017 року о 19 год. 30 хв. на 175 км. + 300 м. а/д Харків-Сімферополь керуючи вантажним автомобілем «Рено-Магнум», д/н НОМЕР_2, з напівпричіпом, д/н НОМЕР_3, рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху де скоїв зіткнення із автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_4, який рухався в зустрічному з ним напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, тобто вчинив вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що у відповідності до ПДР України, рух заднім ходом це умисний відповідний маневр, який виконується за допомогою спеціалізованого положення коробки перемикання транспортного засобу для руху у зворотному напрямку, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як такого маневру він не виконував, на переконання суду є хибними, адже ПДР України не містять вищенаведеного визначення руху заднім ходом, а тому слід вважати, що будь-який рух транспортного засобу у зворотному напрямку є рух заднім ходом.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_3 щодо виконання ним вимог п.п. 1.5, 9.9, 9.10 ПДР України, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вказаних вимог ПДР України йому в провину не ставились.

За наведених обставин, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 про закриття провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, задоволенню не підлягають.

При призначенні адміністративного стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП та вважає, що для досягнення мети застосування адміністративного стягнення, достатнім буде накладення стягнення у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ст. 124 КУпАП.

Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, із ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути судовий збір, який становить 320 грн.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2017 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, скасувати.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області В.І. Осєтров