Справа № 127/2774/18
Провадження № 33/772/273/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Мішеніна С. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області Мішеніна С.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

зі секретарем Міхневич І.А.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2018 року про притягнення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП .

ВСТАНОВИВ :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2018 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2018року, водій ОСОБА_2 03.02.2018 року о 15:00 год. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом марки "Honda Civic", д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2, не погодившись з рішенням суду подав апеляційну скаргу, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2018 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та не відповідає матеріалам справи, вимогам закону, а також прийнята із значними порушеннями процесуальних норм.

В судовому засіданні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не були оглянуті, свідки не допитані, письмові пояснення не можуть братися до уваги, якщо вони не підтвердженні показами у судовому засіданні, рапорт поліцейського та довідка, не можуть вважатися доказом, оскільки за своїм змістом вони повторюють зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 233615 від 03.02.2018 року. Не було прийнято довідку про проходження тесту на стан наркотичного сп'яніння, яку він одержав у державному медичному закладі, аналізи здавав в присутності двох інших поліцейських, тобто на думку суду довідка з КЗ «ВОНД Соціотерапія» є фіктивною, отже відповідні посадові особи мають бути притягнуті до відповідальності. Невірно вказано обставини, що пом"якшують відповідальність, на його утриманні є малолітня дитина, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, враховуючи, що він тимчасово не працює, штраф є досить значною сумою, а позбавлення його права на один рік водійського посвідчення значно звужує можливість знайти роботу.

Вважає, що порушено ст. 256, ст. 266 КУпАП.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі в повному обсязі, при цьому просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Суд першої інстанції всебічно, повно, об'єктивно дослідив докази та правильно дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 233615 від 03.02.2018 року, складеного інспектором роти № 4 БУПП у м. Вінниця лейтенантом поліції Жуком Є.С.,03.02.2018 року 15-00 год. в м. Вінниці по просп. Коцюбинського, водій ОСОБА_2 керував "Honda Civic", д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5.Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги надану ОСОБА_2 довідку КЗ «ВОНД «Соціотерапія» про відсутність у нього 03.02.2018 року стану алкогольного, наркотичного сп'яніння на підтвердження його заперечень, зважаючи на встановлений законом порядок проходження огляду у закладі охорони здоров"я, строки його проведення з моменту виявлення, та порядок оформлення його результатів, а також на те, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог КУпАП при складанні протоколу щодо ОСОБА_2 про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння є безпідставними.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює пояснення ОСОБА_2 вважає, що це намагання уникнути адміністративної відповідальності, також враховує, що ОСОБА_2 не працює, тому транспортний засіб не є джерелом доходу правопорушника, а тому не позбавить можливості останнього належним чином забезпечувати свою родину.

Перевірені відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП під час апеляційного розгляду докази, вказують на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №233615 від 03.02.2018 року, письмовими поясненнями свідків, довідкою складеною поліцією, рапортом поліцейського, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Висновки суду першої інстанції грунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, в дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, взявши до уваги відомості, характеризуючі особу ОСОБА_2 прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Твердження у апеляційній скарзі щодо порушення права на захист суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час судового розгляду клопотання про бажання відповідно до ст. 268 КУпАП користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи не заявляв.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Апеляційний суд в межах апеляційної скарги не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_2.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна

Суддя : /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя: