Провадження № 33/779/20/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Клименка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що 31.08.2017 року о 02 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім. В.Стефаника 45, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова). На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. Крім цього, суддя першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП, розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист та можливості подання доказів.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 15 листопада 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно 31 серпня 2017 року близько 02 год. 50 хв. він рухався на своєму транспортному засобі по вул. Набережна, що в м. Івано-Франківську. Рухаючись по даній вулиці його зупинили працівники поліції. Зупинившись, до нього підійшли інспектори патрульної поліції, які попросили його бути свідком при огляді на стан алкогольного сп'яніння на місці невідомої йому особи, який нібито керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Однак, під час спілкування з ним, працівники поліції почали звинувачувати його в тому, що він керує своїм транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів відмовився, оскільки поліцейські не надали йому на його вимогу сертифікат відповідності на вказаний прилад та погодився поїхати з ними в медичний заклад. Після прибуття в медичний заклад, лікар теж відмовилась надати йому сертифікат на прилад, тому він запропонував взяти у нього кров на аналіз, однак працівники поліції виштовхали його із кабінету та сказали, що він відмовляється пройти медичний огляд. Після цього, працівники поліції відвезли його в Івано-Франківський ВП ГУНП де і склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 повністю підтвердив доводи ОСОБА_2 Окрім цього, пояснив, що у вказаний в протоколі час і місці, автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 зупинили працівники поліції. Він знаходився у автомобілі, як пасажир. На пропозиції патруцульних пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці ОСОБА_2 відмовився, оскільки працівники поліції на його вимогу не надали йому сертифікату відповідності на вказаний прилад. Після цього, на пропозицію поліцейських, ОСОБА_2 погодився пройти такий огляд в медичному закладі. Через деякий час він на таксі теж поїхав в медичний заклад. Також зазначив, що ОСОБА_2 керував автомобілем в тверезому стані.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 31 серпня 2017 року в нічний час працівниками поліції було доставлено водія ОСОБА_2 для проходження огляду на стан сп'яніння. На пропозицію водія вона надала для ознайомлення відповідні документи, зокрема завірені копії сертифікату та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Копії вказаних документів на алкотестер «Драгер» ОСОБА_2 на його пропозицію не видала, оскільки це не належить до її обов'язків. Однак не зважаючи на це, ОСОБА_2 відмовився пройти такий огляд.

В засіданні апеляційного суду свідок - інспектор поліції ОСОБА_6 пояснив, що 31.08.2017 року ним здійснювалось патрулювання в м. Івано-Франківську спільно із лейтенантом поліції Вікобродою М.В. На вул. Набережна, приблизно о 02 год. 50 хв. було зупинено автомобіль марки «Ауді 80» під керуванням водія ОСОБА_2 для того, щоб бути свідком при огляді на стан сп'яніння іншого водія. Під час спілкування із вказаним водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння. На їх пропозицію ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці. Водієві запропонували пройти такий огляд в медичному закладі. В подальшому в медичній установі, водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності лікаря.

Подане ОСОБА_2 до початку апеляційного розгляду клопотання про повернення протоколу про адміністративне правопорушення на доопрацювання органу, який його складав, апеляційний суд залишає без задоволення, оскільки це не входить до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачених ч.8 ст. 294 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Клименка О.І., які просять скасувати постанову, а провадження закрити; заслухавши пояснення свідків; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції; перевіривши матеріали справи та додані документи, вважаю, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, оскаржувану постанову вчасно не отримав, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи щодо нього, саме на 15.11.2017 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, в якому він розписався (а.с. 24).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що суддя суду першої інстанції розглянув справу у відсутності ОСОБА_2, оскільки дані про своєчасне сповіщення його про місце та час розгляду справи були, а клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, про що свідчить відсутність таких у матеріалах справи.

Разом з тим, суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те, що подане захисником Клименком О.І. 14.11.2017 року клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю явки в судове засідання через участь у розгляді справи, яка слухається Апеляційним судом Івано-Франківської області, є необґрунтоване, оскільки захисником не подано жодних доказів, які б підтверджували його участь в іншому судовому засіданні. Тому апеляційний суд погоджується з таким висновком судді з цього приводу, оскільки такі дії захисника, є зловживанням своїм правом на відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп'яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп'яніння. Постанова судді від 15 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 винесена з дотриманням вимог вищевказаної статті цього Кодексу, згідно встановлених фактичних обставин вчиненого правопорушення.

При складенні протоколу водію ОСОБА_2 роз'яснювалися його права і обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 1).

Достовірність доказів, що були перевірені при розгляді справи в суді першої інстанції, а саме про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння і відмовився від проходження медичного огляду в медзакладі, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися. Не зважаючи на заперечення ОСОБА_2 у АС своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вона доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 218057 від 31.08.2017 року, з якого вбачається, що саме він 31.08.2017 року о 02 год. 50 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Набережна ім.В.Стефаника 45, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова). На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР. (а.с. 1); рапортом інспектора поліції (а.с. 3); висновком щодо результатів медичного огляду (а.с. 4-5) переглянутими відеозаписами з нагрудних камер інспекторів поліції вбачається, що ОСОБА_2 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, як на місці, так і в медичному закладі.

Пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції про те, що водій ОСОБА_2 дійсно керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від такого огляду, апеляційний суд визнає достовірними доказами і такими, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Твердження апелянта в АС про те, що він відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки йому не надали відповідних документів на алкотестер «драгер», є необґрунтованим, зважаючи на наступне.

Як вбачається із пояснень свідків і переглянутих відеозаписів нагрудних камер інспекторів поліції, ОСОБА_2 було надано для ознайомлення відповідні документи на вказаний технічний засіб.

Відповідно до норм чинного законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції, в тому числі і при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР, зобов'язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, не має значення причина відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. На переконання апеляційного суду, в матеріалах справи міститься достатня кількість доказів того, що ОСОБА_2 у зазначений в протоколі час, маючи ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп'яніння. Наведеними доказами, у їх сукупності, спростовуються доводи апелянта про недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. В той же час, на вимогу апеляційного суду, із Івано-Франківського ОНД надійшли належним чином завірені копії сертифікату та свідоцтва про повірку законодавчо регулювального засобу вимірювальної техніки, з якого вбачається що вказаний прилад «Драгер», яким мав проводитись огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 31.08.2017 року, мав сертифікат якості, який чинний був до 25 жовтня 2017 року. А тому доводи апелянта в АС в цій частині, є необґрунтованими та безпідставними.

Твердження ОСОБА_2. про те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння та не відмовлявся від огляду, є необґрунтованим, оскільки спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, і спрямовані вони на уникнення ним відповідальності за вчинене. З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС ОСОБА_2 про невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції. Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції об'єктивно розглянув справу, правильно оцінив докази, і його висновок про те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, нечітка вимова та від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, є правильним. Окрім цього, порушень вимог матеріального та процесуального права, а також особистих прав порушника при розгляді справи в суді першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому підстав для скасування постанови судді від 15 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 немає. За таких обставин, АС ОСОБА_2 не підлягає до задоволення. На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, - п о с т а н о в и в : Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 15 листопада 2017 року щодо нього - без змін. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк