Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1441/17
Провадження № 3/273/17/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року суддя Баранівського районного суду Новицький Є. А. , розглянувши матеріали, які надійшли від Полонського відділення Шепетівського відділу полції ГУНПУ в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Баранівського районного суду Житомирської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №057577 від 21.11.2017 р. відносно громадянина ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із протоколу серії БР №057577 від 21.11.2017 р. ОСОБА_1 21.11.2017 року о 02 год 20 хв. в смт. Понінка по вул. Героїв Майдану керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода), від продування приладу «Драгер» на місці та від проходження експертизи на вміст алкоголю в крові в ЦРЛ відмовився в присутності свідків.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав пояснення - клопотання згідно якого він вину за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнавав. При цьому, не заперечував той факт,що дійсно 21.11.2017 року о 2-й год. 30 хв. рухався у своєму автомобілі в смт. Понінка Полонського району Хмельницької області, де його зупинила поліція, після цього, старший сержант поліції ОСОБА_2 попросив надати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення водія та страховий поліс, але виявилося, що ОСОБА_1 посвідчення водія забув, після чого, працівник поліції склав на нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 126 КУпАП, в протоколі ОСОБА_1 зазначив, що"рухався на авто в смт. Понінка".

З огляду на обставини справи, зважаючи на те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП підроблений, а пояснення зазначених у протоколі свідки не можна брати до уваги, адже їх не було на місці події.

Більше того, вважає, що якби доводи поліції були вірними та відповідали б обставинам справи, то працівники поліції зобов'язані були згідно ст. 265-1 та ст. 265-2 КУпАП тимчасово вилучити у нього посвідчення водія та затримати його транспортний засіб, чого зроблено не було.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення №710.

Свідок ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення №712.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

З наведених вище мотивів письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути покладені в основу винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП. За таких обставин, оцінюючи матеріали справи з точки зору достатності доказів, зважаючи при цьому на заперечення ОСОБА_1 щодо наявності в нього ознак алкогольного спяніння, а також відсутність інших допустимих доказів, які підтверджують наявність в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознак алкогольного сп'яніння, суд дійшов висновку про недоведеність факту наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння (далі Інструкція), яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735).

Однак, даний олгяд ОСОБА_1 не було проведено у зв'язку з його відмовою в присутності свідків.

Не зважаючи на викладене, керуючись ст. 265-2 КУпАП, маючи підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинено правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАп працівники поліції зобов'язані були тимчасово затримати транспортний засіб ОСОБА_1 та керуючись ст. 265-1 КупАП тимчасово вилучити посвідчення водія, чого зроблено не було.

З огляду на викладене, враховуючи той факт, що в матеріалах справи відсутні достатні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як у вигляді керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння так і у вигляді його відмови від проходження перевірки на стан алкогольного сп'яніння, суд дійшов до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 130 ч.1, 221, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Баранівський районний суд протягом десяти днів з часу її винесення.

Суддя: Є.А. Новицький