Провадження № 3/419/52/2018
ПОСТАНОВА

02 лютого 2018 року суддя Новоайдарського районного суду Луганської області Мартинюк В. Б., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені інспектором роти УПП в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне, що надійшли з Сєвєродонецького місцевого суду Луганської області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №245434 від 06.12.2017 р., складеного інспектором 2 роти управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне, 06.12.2018 р. о 13:00 год ОСОБА_1 на А-Д Т1306 (виїзд з м. Сєвєродонецька) керував т/з ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, дуже звужені зінниці очей, різка зміна забарвлення шкіри. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та пояснив, що він не керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, ознак вказаних в протоколі в нього не було, у своїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не вбачає.

Суддя вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №245434 від 06.12.2017 р., вбачається, що інспектор 2 роти управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ та Рубіжне зазначив ознаки наявності у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння або ознаки перебування під впливом лікарських препаратів, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, дуже звужені зінниці очей, різка зміна забарвлення шкіри, проте дані протоколу не відповідають дійсності, так як із відтвореного у судовому засіданні відеозапису, який суд відповідно до вимог ст. 251 КУпАП вважає доказом по справі, вбачається, що у водія ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які були вказані у протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того, з даного відеозапису вбачається, що протокол серії БР №245434 до його заповнення був підписаний свідками.

Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з матеріалів адміністративного правопорушення та пояснень ОСОБА_1, після складання протоколу, співробітники поліції його відпустили, він за кермом свого автомобіля поїхав далі, що взагалі суперечить ст. 266 КУпАП.

Зазначені вище судом факти свідчать про порушення поліцейським вимог законодавства, щодо порядку складання протоколу та виявлення у осіб ознак наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів та є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно достатті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р., зміст постанови про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у постанові про адміністративне правопорушення повинні бути зазначені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена. Докази, досліджені судом, не підтверджують факт наявності у ОСОБА_1 передбачених законом ознак наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, які були б підставою для вимог щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого сп`яніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови від проходження такого огляду відповідно до положень ч. 1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.130 ч.1 , 247 ч.1п.1, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області протягом 10 днів з дня винесення постанови, через Новоайдарський районний суд Луганської області.

Суддя: В. Б. Мартинюк