Справа№ 640/5622/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2018 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 15.03.2018 р. о 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Лермонтовська, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Пушкінська в м. Харкові, не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, та скоїла з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

15.03.2018р. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 159890.

Правопорушник ОСОБА_1, будучи допитаною у судовому засіданні, свою провину не визнала, вважаючи, що в її діях не має порушення ПДР України, надавши пояснення, аналогічні тим, що знаходяться в матеріалах справи (а.с.3).

Другий учасник ДТП водій автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_2, в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні з тими що знаходяться в матеріалах справи (а.с.4). Вважає винною у дорожньо-транспортній пригоді водія ОСОБА_1, яка рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надала їй переваги в русі.

Суд, вислухавши пояснення учасників ДТП, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.

Згідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 16.11 «Правил дорожнього руху», на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Отже, ОСОБА_1 при перетині перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, повинна була виконати норми п. 16.11 «Правил дорожнього руху», при яких мала би можливість уникнути зіткнення з іншим автомобілем.

Факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП (про відповідність зазначених в ній даних обставинам ДТП не заперечують учасники ДТП), поясненнями учасників ДТП.

Суд, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.

Згідно п. 1.3. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, що кореспондується з п. 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Події даної дорожньо-транспортної пригоди відбулися в результаті порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

Доводи водія автомобіля НОМЕР_1 - ОСОБА_1 щодо відсутності в її діях порушень ПДР, суперечать зібраним у справі доказам, зазначеним вище.

При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Помякшуючих чи обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь вини, обставини справи, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

У відповідності зі ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та в порядку ст. 40-1 КУпАП, суд стягує з правопорушника на користь держави судовий збір.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля НОМЕР_2 - ОСОБА_2, не складався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 34, 35, 124 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у здійсненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред'явлена до виконання протягом трьох місяців.

СУДДЯ