П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі Свіягіна І.М.,

за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и л а:

згідно постанови суду ОСОБА_2 20 серпня 2017 року о 22:30 годині керував транспортним засобом - «Kia Sportage», державний номер НОМЕР_1 по 634 км а/д М-14 блок - пост №23 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від продуття алкотестера та проходження медичного огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Постановою Першотравневого районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить останню скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що протокол відносно нього складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП України, а саме, не зазначена суть правопорушення.

Зауважує, що після відмови від продуття алкотестеру «Драгер» він наполягав на огляді в медичному закладі, що підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Однак, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі.

Після складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього 21.08.2017 року о 00:10 годин, працівниками поліції о 00:20 годин було запрошено інших понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6, згідно пояснень яких він відмовився від проходження огляду в наркології.

Також, наполягає на тому, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, не мали на це повноважень, оскільки поліцейські взводу РРПП не є патрульними поліцейськими та не підпорядковуються Управлінню патрульної поліції у м. Маріуполі, а підпорядковуються іншому структурному підрозділу ГУ НП в Донецькій області.

Крім того, посилається на те, що справа розглянута в його відсутність, хоча в день розгляду він був в суді та надав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку зі знаходженням на лікарняному. Таким чином, судом було порушено його право на захист, оскільки він бажав бути присутнім в судовому засіданні, надавати пояснення, користуватись послугами захисника та відстоювати свої інтереси.

Заслухавши правопорушника ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутності події та складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дана справа, розглянута у відсутність ОСОБА_2, останній був своєчасно повідомлений про дату і час розгляду справи, але в матеріалах справи міститься його клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його находженням на лікарняному та неможливістю прибуття до суду з поважних причин (а.п.16)

Факт поважності причин не прибуття до суду підтверджується довідкою №241 Обласної лікарні інтенсивного лікування м. Маріуполя від 03 листопада 2017 року, згідно якої правопорушник ОСОБА_2 був проконсультований в даному медичному закладі з діагнозом забій м'яких тканин голови (а.п.34).

Виходячи з вимог національного законодавства у разі відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у двох випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З урахуванням цього слід визнати, що ОСОБА_2 був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності й, зокрема, право бути присутнім під час судового розгляду, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.

За таких обставин постанова міського суду підлягає скасуванню, відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції скасовує постанову та приймає нову постанову.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В роз'ясненнях, що містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Однак, даних вимог закону суд при розгляді справи щодо ОСОБА_2 не дотримався.

З постанови районного суду від 03.11.2017 року вбачається, що суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 ч.1 КпАП України.

В обґрунтування свого висновку суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №011028 (а/п 2), письмові пояснення свідків.

З таким висновком суду погодитись неможливо.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як у суді першої інстанції, так і в ході апеляційного розгляду ОСОБА_2 не визнав свою вину, пояснюючи, що він не керував 20.08.2017 року о 22.30 год. автомобілем «Kia Sportage», державний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння. Після зупинки його автомобіля працівниками поліції та відмови від продуття алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, він наполягав на огляді в медичному закладі, про що є відповідні пояснення зазначених свідків. Однак, в порушення діючого законодавства, йому було відмовлено в цьому.

За змістом правових норм, передбачених п.п.1.10, 2.5 ПДР України, ч.1 ст.130 КУпАП, до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа, яка керує транспортним засобом та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 21 серпня 2017 року о 00:10 годині їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків при проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_2, якому було запропоновано продути алкотестер, на що останній відповів відмовою та наполягав на огляді в медичному закладі.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та роз'яснень, що містяться в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейськими з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а саме згідно п.4, 6, 8 вказаного порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_2 наполягав на проходженні огляд в медичному закладі, але йому було відмовлено в цьому. Дана обставина підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що огляд ОСОБА_2 не було проведено, за його вимогою, в закладі охорони здоров'я, тому протокол про адміністративне правопорушення вважається недійсним, оскільки проведений з порушенням вимог статі 266 КУпАП, Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/7350 від 09.11.2015 року та Порядку, затвердженого ПКМУ № 1103 від 17.12.2008р.

За таких обставин, суд не приймає викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, як доказ вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, постанова районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.293,294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду Донецької області від 3 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області І.М. Свіягіна