АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/84/18 Справа № 188/1433/17 Головуючий у 1 й інстанції - Бурда П. О. Доповідач - Слоквенко Г.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 15 жовтня 2017 року о 12.10 год. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Академіка Сайгака в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода). На вимогу працівника поліції в присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року, скасувати її, та постановити нову, якою визнати його невинуватим у даному правопорушенні.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушеннями норм процесуального права. Вказує на те, що справу було безпідставно розглянуто судом за його відсутності та відсутності його адвоката, оскільки він тричі не з'являвся у зв'язку з подачею заяв про відкладення слухання справи через зайнятість адвоката, а угода з адвокатом, як і підтвердження його зайнятості в інших судових засіданнях були б надані ним в судове засідання, якщо б слухання справи здійснювалося за їх участі. Зазначає, що коли поліцейські з'явилися біля кафе «Чумацький шлях», він своїм транспортним засобом не керував, поліцейські його не зупиняли, а покази свідків є необ'єктивними, тому не можуть бути доказами його винуватості в інкримінованому адміністративному правопорушенні.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Барановський А.Л. підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2 за викладених в ній обставин та просив задовольнити її в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_2, яка зводиться до відсутності останнього у суді першої інстанції під час розгляду адміністративної справи відносно нього, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 455907 від 15 жовтня 2017 року; рапортом працівника поліції, де викладені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, наданими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та підтвердженими під час допиту в судовому засіданні, про те, що в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп'яніння в законному порядку. Окрім того, згідно рапорту інспектора поліції Гога М.М. та пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, останній від керування був відсторонений.

Вищезазначені свідки засвідчили відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об'єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння. Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків, по справі не вбачається.

З огляду на викладене, цілком погоджуюсь з висновком судді районного суду і до стверджень ОСОБА_2, викладених в його апеляційній скарзі, відношусь критично, оскільки вони матеріалами справи не знайшли свого підтвердження, і вважаю їх способом ухилення останнього від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, крім того, як договір між ОСОБА_2 та адвокатом Барановським А.Л. про надання правової допомоги, так і докази на підтвердження зайнятості адвоката в інших судових засіданнях під час розгляду справи в суді першої інстанції, апеляційному суду надані не були.

Отже, матеріалами справи підтверджено доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Інші докази відсутності вини ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області: Г.П. Слоквенко