Провадження №33/784/161/18
Провадження: № 33/784/161/18 Суддя суду першої інстанції: Скрипченко С.М.
Категорія: ст. 173 КУпАП Суддя апеляційного суду: Ямкова О.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого - судді Ямкової О.О.

за участю:

секретаря - Тищенко Л.С.

особи, яка притягається до

адміністративної

відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. 00 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови судді, 20 жовтня 2017 року приблизно в 16год. 20хв. ОСОБА_2, знаходячись у відділені ПАТ КБ «ПриватБанк», яке розташовано у місті Миколаєві, по проспекту Центральному, 73, висловлювався грубою нецензурною лайкою на адресу співробітників банку, і своїми діями порушив громадський порядок і спокій громадян.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на оскарження, а саму постанову судді скасувати та закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На переконання апелянта, при розгляді справи суд не вжив усіх заходів для встановлення вини ОСОБА_2, прийняв до уваги тільки письмові пояснення свідків, які є зацікавленими працівниками банку та безпідставно визнав його винним у вчиненні правопорушення.

Не врахував, що він у приміщенні банку знаходився з особистої потреби, так як тривалий час не міг отримати від банку довідку для закриття свого рахунку, і спокій громадян не порушував та нецензурною лайкою не висловлювався.

Зазначає, що не був присутнім при розгляді справи, так як про дату та час її слухання не був у встановленому законом порядку повідомлений. Постанову ним отримано, лише після звернення до суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 до суду викликався один раз у судове засідання 9 січня 2018 року, але дані про його належне повідомлення у справі відсутні.

Тому ОСОБА_2 не мав можливості довідатись про результат розгляду справи, раніше ніж ним була отримана 19 березня 2018 року копія постанови на підставі особистого звернення до суду.

За наведених обставин, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, оскільки справа розглянута у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і апеляційна скарга подана нею в десятиденний строк з моменту ознайомлення зі змістом оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши докази у справі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є правильними і підтверджуються дослідженими судом доказами.

За положеннями ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_2 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого 20 жовтня 2017 року особа, що притягається до адміністративної відповідальності, висловлювався нецензурною лайкою на адресу співробітників банку, чим порушив громадський порядок і спокій громадян у приміщенні банку, що є громадським місцем.

Викладені в протоколі дані підтверджуються заявою ОСОБА_4 до органу внутрішніх справ, її письмовими поясненнями, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6.

Крім того, в судовому засіданні вищезазначені свідки були допитані судом та підтвердили свої письмові пояснення.

Посилання ОСОБА_2 на порушення його прав банком у зв'язку з відмовою безкоштовно надати довідку про рахунок коштів за його карткою та вимагання за це сплатити кошти, не може виправдовувати дії для вчинення протиправних дій ним самим відносно співробітників банку.

Доводи щодо небажання свідків зазначити якими саме нецензурними словами він висловлювався, їх повторити або написати, не спростовують суті адміністративного правопорушення.

Таким чином, доводи апелянта про необґрунтованість притягнення його як правопорушника до адміністративної відповідальності та відсутність доказів по справі, позбавлені підстав.

За таких обставин, суддя першої інстанції дійшов вірного висновку, визнавши ОСОБА_2 винним у вчиненні дрібного хуліганства, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

При апеляційному розгляді не встановлено даних, як б свідчили про порушення його прав при складанні адміністративного протоколу.

При цьому ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надано запис, зроблений ним 20 жовтня 2017 року на свій телефон, який не спростовує вчинення ним хуліганських дій, так як на ньому розміщені його розмови у підвищеному тоні з працівниками поліції і не зафіксовано його прибуття до відділення банку на початку подій.

Як свідчить протокол про адміністративне правопорушення, що підтверджено і наданим особою відеозаписом, ОСОБА_2 роз'яснені його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Доводи апелянта про зацікавленість свідків та їх упередженість до нього не можуть бути виправдуванням його дій щодо порушення громадського порядку, роботи установи та спокою громадян, які її відвідують.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення накладено на ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, в межах санкції ст.173 КУпАП, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для зміни виду призначеного стягнення.

З огляду на наведене, відсутні підстави скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 9 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Ямкова