АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва - Сілкова І.М., за участю захисників ОСОБА_2 - адвокатів Єрмакова М.В. та Кузьміна Є.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Єрмакова М.В. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 30.07.2017 року о 05 год. 30 хв., в м. Києві по бульв. Л.Українки, 11, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», за результатами проведення якого у ОСОБА_2 виявлено вміст алкоголю в крові в розмірі 1,21 ‰.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На зазначену постанову судді захисник Єрмаков М.В., діючи в інтересах ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 30.10.2017 року просить її скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Вважає, що під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не були дотримані вимоги ст.ст. 245, 280 КУпАП, щодо повного, всебічного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи, не надано правової оцінки доказам, які були надані поліцейськими, не допитано свідків події, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

При цьому зазначає, що згідно п.п. 3, 5 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Перед проведенням огляду на стан сп'яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вказує, що огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу Драгер «ALCOTEST6820», однак ні в протоколі, ні в акті не зазначено, чи є у вказаного приладу сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки і на вимогу ОСОБА_2 ці документи працівниками поліції не надавались, а зазначені у протоколі свідки були запрошені поліцейськими вже після того, як ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння, при цьому результати цього огляду йому не повідомили.

Звертає увагу, що в наказі МВС №33 від 01.03.2017 року «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху», затверджені спеціальні технічні засоби для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, серед яких відсутній прилад «ALCOTEST 6820», а отже огляд із застосуванням цього приладу є недійсним, згідно положень ч.5 ст. 266 КУпАП.

Також зазначає, що під час складання протоколу працівники поліції не ознайомили ОСОБА_2 з його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Таким чином, оскільки огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився без свідків за допомогою приладу, який не дозволений до використання і з сертифікатом відповідності на цей прилад ОСОБА_2 не було ознайомлено та не роз'яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, захисник вважає, що такий огляд на стан сп'яніння є недійсним відповідно до ст. 266 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з'явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду був належним чином повідомлений, про що є дані в матеріалах справи, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Оскільки у відповідності з вимогами ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не перешкоджає розгляду справи та враховуючи присутність його захисників - адвокатів Єрмакова М.В. та Кузьміна Є.О., які просили проводити розгляд без участі ОСОБА_2, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності.

Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за апеляційною скаргою його захисника, вислухавши пояснення захисників Єрмакова М.В. та Кузьміна Є.О. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, цих вимог закону дотримано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у порушенні ним п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БР №149669 від 30.07.2017 року складений відносно ОСОБА_2, результат проведеного тесту №524 та акт огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, як на докази винуватості ОСОБА_2, однак для всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин даної справи, не викликав свідків зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, про що було заявлено клопотання захисником ОСОБА_2, що призвело до неповноти з'ясування фактичних обставин справи, і як наслідок прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Під час апеляційного розгляду, за клопотанням захисника до суду були викликані інспектор патрульної поліції ОСОБА_5, який 30.07.2017 року складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, а також ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які згідно протоколу були свідками огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння та надавали працівникам поліції свої пояснення.

Інспектор УПП в м. Києві ОСОБА_5, який прибув за викликом до апеляційного суду пояснив, що 30.07.2017 року, здійснюючи патрулювання ввіреної території в складі екіпажу по бульв. Л.Українки в м. Києві, побачили як водій автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2, під час руху допустив порушення вимог ПДР України, внаслідок чого було прийнято рішення зупинити даний транспортний засіб.

Після зупинки водій вийшов з автомобіля та надав всі необхідні документи. Під час перевірки документів наданих ОСОБА_2 виникла підозра, що водій даного автомобіля перебуває в стані алкогольного сп'яніння, на що вказували відповідні ознаки такого стану (запах алкоголю з порожнини рота, невиразна мова), при цьому він не заперечував, що вживав алкогольні напої та погодився пройти тест на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», який підтвердив перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Інспектор також зазначив, що огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків і ОСОБА_2 погодився з результатом проведеного тесту та поставив свій підпис в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Під час апеляційного розгляду справи свідок ОСОБА_7 пояснив, що 30.07.2017 року приблизно о 6-7 годині ранку, він їхав на спортивні змагання та на бульв. Л.України біля станції метро Печерська його зупинили працівники поліції та запросили бути свідком огляду на стан сп'яніння водія автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2, як з'ясувалось ОСОБА_2, на що він погодився і в його присутності водій пройшов тест з використанням спеціального приладу, який показав, що водій ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп'яніння, після чого працівники поліції відвели його (ОСОБА_7.) в сторону, попередньо показавши результат проведеного тесту, та надали йому для підпису бланки документів, де він, не читаючи їх, поставив свій підпис та поїхав з місця події.

При цьому свідок повідомив, що коли водій автомобіля «Мерседес» побачив результат тесту, він почав сперечатися з працівниками поліції, оскільки не погоджувався з таким результатом проведеного огляду на стан сп'яніння, проте чи вимагав ОСОБА_2 доставити його до медичного закладу та чи пропонували йому працівники поліції пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я він не чув.

Інший свідок, ОСОБА_6 на неодноразові виклики до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Встановлення факту перебування особи в стані алкогольного сп'яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться в порядку встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП та вищезазначеної Інструкції, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп'яніння, який першочергово проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_7, який згідно матеріалів справи 30.07.2017 року о 06 год. 00 хв. був свідком проведення огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, ОСОБА_2 не погодився з його результатами, про що останній повідомляв поліцейському, який проводив цей огляд, однак незважаючи на це, поліцейським не було направлено водія ОСОБА_2 до відповідного закладу охорони здоров'я для проведення його огляду на стан сп'яніння.

Таким чином, оскільки після незгоди водія ОСОБА_2 з результатами проведеного огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівниками поліції, в порушення процедури проведення огляду водія на стан сп'яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такий огляд не було забезпечено в закладі охорони здоров'я, то результат проведеного огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу вважається недійсним через порушення встановленої процедури.

Що стосується наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції (а.с. 66), який 22.12.2017 року надійшов на запит апеляційного суду, то з вказаного відеозапису неможливо перевірити обставини зазначені як свідком ОСОБА_7 так і стороною захисту щодо незгоди водія ОСОБА_2 з результатами проведеного тесту, оскільки вказаний відеозапис не містить звуку.

Враховуючи викладене, постанова судді не може вважатися законною й обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Єрмакова М.В., подану в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/796/500/2018 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.