Справа № 500/7230/17 Провадження № 3/500/31/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Швець В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Державної екологічної інспекції в Одеській області, у відношенні ОСОБА_1, що народився 14 липня 1973 року, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Автомото-Драйв», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.2 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно даним протоколу про адміністративне правопорушення № 000338, складеного державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області ОСОБА_2, 2 травня 2017 року в 0 годин 10 хвилин ОСОБА_1 у присутності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушив правила полювання, а саме здійснював полювання на території Старонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, острів Кислицький у заборонений час (у темний час доби, в немисливський сезон) без наявності документів на право полювання та з застосуванням заборонених приладів (приціл нічного бачення та прибор нічного бачення ПНВ-1) з мисливської гладкоствольної рушниці АТА-ARMZ, №RR0239IV та карабін ремінгтон, внаслідок полювання було добуто одного дикого кабана.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.85 КУпАП, а саме за порушення правил полювання (полювання без належного на те дозволу, в заборонених місцях, у заборонений час, забороненими знаряддями або способами, на заборонених для добування тварин), яке мало наслідком добування, знищення або поранення тварин.

ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні провину у скоєнні правопорушення не визнали, дали пояснення, що дійсно у вказаний час ОСОБА_1 перебував у вказаний час у вказаному місці, але здійснював охорону сільськогосподарських угідь, не полював, тварину не добував, а знайшов її вже вбитою. Крім того, просили закрити провадження по справі у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників засідання, суд доходить наступних висновків.

Щодо застосування ст.38 КУпАП. Згідно норм ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу. Також суд враховує, що 7 листопада 2017 року на офіційному веб-сайті Вищого адміністративного суду України зявився Узагальнений науково-консультативний висновок Науково-консультативної ради при ВАСУ, за яким науковці дійшли висновку, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється. Але суд зважає увагу на те, що ст.280 КУпАП встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Водночас, зі змісту ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку. Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у звязку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Тому суд вважає обгрунтованою необхідність відійти від положень зазначеного науково-консультативний висновку та не враховувати його при прийнятті рішення. Зважаючи на репресивно-каральну та запобіжно-виховну функції адміністративної відповідальності, у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суду все ж необхідно попередньо встановлювати вину особи, яка притягається до відповідальності. Це цілком відповідає вимогам законодавства, про що йшлося вище. Окрім цього в звязку з тим, що при розгляді певної категорії адміністративних справ встановлення вини особи має наслідки щодо його цивільно-правової відповідальності (наприклад, відшкодування потерпілому страхових виплат), то встановлення вини чи невинуватості такої особи є необхідним елементом. До того ж встановлення вини впливатиме також на кваліфікацію його дій та призначення покарання у разі вчинення правопорушення повторно. Таку правову позицію підтримано в п.24 Постанови Пленуму Вероховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», яким звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення, необхідність з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП. Таку правову позицію підтримано в постанові Апеляційного суду Львівської області по справі 463/3484/17 від 13 грудня 2017 року та постанові Апеляційного суду Кіровоградської області по справі 405/3701/17 від 19 грудня 2017 року. Також ця позиція погоджується з узагальненням Верховного Суду України від 1 березня 2006 року «Практика розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, що посягають на встановлений порядок управління (статті 185 185-2 КпАП)», в якому зазначалось, що у мотивувальній частині постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення має бути встановлено винність особи у вчиненні діянь, визначених статтями КпАП. Аналогічне положення міститься, зокрема, і в узагальненні Вінницького міського суду Вінницької області «ОСОБА_5 судової практики застосування ст.38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення за 2014 рік».

Провина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, всупереч поясненням самого ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1, а також матеріалами кримінального провадження №0001216. Так згідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування встановлено, що в ніч на 2 травня 2017 року ОСОБА_1 за попередньою змовою і спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на автомобілі марки «Сітроен» реєстраційний номер ВН 6707 ЄК під керуванням ОСОБА_3, поїхали на острів «Кислицький», де в обході №2 мисливські угіддя ТОВ «ІРМРГ» в порушення вимог Закону України «Про мисливське господарство та полювання», а саме: ст.12, згідно з якою право на полювання в межах визначених для цього мисливських угідь мають громадяни України, які отримали в установленому порядку дозвіл на добування мисливських тварин та інші документи, що засвідчують право на полювання; ст.14, згідно з якою документами на право полювання є посвідчення мисливця, щорічна контрольна картка обліку добутої дичини і порушень правил полювання з відміткою про сплату державного мита, дозвіл на добування мисливських тварин (ліцензія, відстрільної картки, дозвіл на діагностичний та селекційний відстріл) , відповідний дозвіл на право використання мисливської зброї в разі його застосування; ст.19, відповідно до якої полювання може здійснюватися на самців кабана в серпні - січні, а на самок кабана в вересні грудні; ст.20, згідно з якою забороняється полювання без належного на те дозволу, в заборонене час (в недозволені для полювання строки на відповідні види тварин, в темний період доби - пізніше години після заходу сонця і раніше години до його сходу), із застосуванням або з використанням заборонених знарядь та забороненими способами, а саме штучних світлових джерел, приладів та пристроїв для освітлення мішеней, в тому числі приладів нічного бачення, а також забороняється транспортування або перенесення добутих тварин без відмітки цього факту в е ьогодні контрольній картці. Не маючи при собі зазначених вище дозвільних документів, в заборонене час року і час доби, з використанням заборонених приладів і гїристроїв для освітлення мішеней, в тому числі приладу нічного бачення, здійснювали незаконне полювання, в ході якої ОСОБА_5 близько 2 години 40 хвилин 2 травня 2017 року з мисливської рушниці «АТА АРМС» моделі «НЕО» 12-го калібру №10/05466, обладнаного підствольним освітлювальним ліхтарем, застрелив дикого кабана вагою 70кг. Після цього завантажили видобутого кабана в зазначений вище автомобіль під керуванням ОСОБА_3 і поїхали у напрямку до виїзду з острова, де були затримані працівниками ТОВ «ІРМРГ». При огляді автомобіля було виявлено та вилучено карабін «Ремінгтон» серії РР №02391-У, мисливську рушницю «АТА АРМС» моделі «НЕО» 12-го калібру №10/05466, обладнане підствольним освітлювальним ліхтарем, прилад нічного бачення 1ПН-50 №6Д 1837 належать ОСОБА_5, мисливську рушницю ІЖ-43 ЕМ 12-го калібру №8855981 з освітлювальним ліхтарем, що належить ОСОБА_6, а також туша застреленого дикого кабана. Висновком експерта №637-Б/1646-Х від 31 липня 2017 року встановлено, що в каналах стволів мисливської рушниці «АТА АРМС» моделі «НЕО» 12-го калібру №10/05466, що належить ОСОБА_5, виявлені сліди продуктів стрільби, з використанням в якості заряду нітроцелюлози пороху, що свідчить про застосування даних мисливських рушниць під час незаконного полювання. Відповідно до диспозиції ч.1 ст.248 КК України кримінально-караним є таке порушення правил полювання, яке заподіяло істотну шкоду. Відповідно до примітки до ст.248 КК України істотною шкодою вважається така шкода, яка в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і становить від 200000грн. Згідно з розрахунком збитків, складеним державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Одеської області, вартість видобутого дикого кабана вагою 70кг згідно такс, встановлених наказом Державного комітету лісового господарства України від 18 липня 2007 року №332/262, становить 10000грн. Таким чином, в ході досудового розслідування встановлено, що в результаті порушення правил полювання істотної шкоди не завдано і в зв'язку з цим кримінальне провадження підлягає припиненню за відсутністю в діях ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення. Своїми діями вони вчинили адміністративні правопорушення, передбачені ст.85 КпАП України. Ці обставини викладені в постанові слідчого про закриття кримінального провадження від 4 грудня 2017 року, яка ні ким не оскаржена, набрала законної сили, а тому є відповідно до ст.251 КУпАП доказом провини ОСОБА_1 у скоєні правопорушення. Тому суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_1 є ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 КУпАП.

Однак, суд враховує, що правопорушення скоєно 2 травня 2017 року, тобто більш ніж 8 місяців тому, а кримінальне провадження закрито 4 грудня 2017 року більш ніж місяць тому. За таких обставин, відповідно до ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладання адміністративного стягнення.

Також суд враховує, що згідно до ст.40 КУпАП Якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то суддя під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди незалежно від розміру шкоди. Згідно наданих документів (розрахунку збитків) через незаконне добування ОСОБА_1 кабана державі завдано шкоджу в сумі 10000грн., яка підлягає стягненню з ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.38,40,85,247,280,284 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.85 КУпАП закрити у звязку із закінченнм строків накладення адміністративного стягнення.

Вилучені у ОСОБА_7 карабін «Ремінгтон» серії РР №02391-У з прицілом нічного бачення, мисливську рушницю «АТА АРМС» моделі «НЕО» 12-го калібру №10/05466 та прибор нічного бачення 1ПН-50 №6Д 1837 повернути за приналежністю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі мисливського господарства та полювання в сумі 10000 (десять тисяч)грн.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя: ОСОБА_8