АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Соломка І. А. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 грн.; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320,00 грн.,

в с т а н о в и л а:

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 07.11.2017 о 15 год. 40 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Добровольського, 47а, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.ОСОБА_3 порушено вимоги п. 1.5, 2.3.б, 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн..

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати , а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт посилається на те, що оскаржувану постанову він отримав лише 09 січня 2018 року, а тому строк на апеляційне оскарження не пропущений. Крім того, вказує, що постанова суду першої інстанції винесена при неповному дослідженні обставин, що мають значення по справі, і надання обставинам помилкової оцінки. А саме: судом першої інстанції належним чином не оцінено відеозапис на якому зафіксовано момент зіткнення автомобілів НОМЕР_1 та Mitsubishi Space Star д.н. НОМЕР_3.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в яких вказує, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали з мотивів, які в ній наведені. Просили скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі. ОСОБА_3 зазначив, що не вбачає своєї вини у вказаній вище пригоді, адже він рухався без порушень ПДР України, а в свою чергу ОСОБА_5 припаркував свій автомобіль з порушенням ПДР України та відпустив водійські дверцята, які несподівано відчинилися, та створили перешкоду для нього.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до п. 1.5. Правил дорожнього руху України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 2.3. б Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з п. 13.1. Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції щодо висновків про винуватість у ДТП водія ОСОБА_3 є вірною, а визначене стягнення є законним і справедливим, тому відсутні підстави для скасування цієї постанови та закриття провадження за відсутністю складу адмінправопорушення , як того просить апелянт.

В суді апеляційної інстанції були безпосередньо досліджені всі наявні докази у справі. Зокрема, були заслухані пояснення ОСОБА_3 та думка його захисника ОСОБА_4, взято до уваги заперечення іншого учасника ДТП ОСОБА_5, які він надіслав на адресу апеляційного суду, був досліджений відеозапис з відеореєстратора, який був встановлений у автомобілі НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3, а також досліджені матеріали справи. Таким чином, кожній зі сторін були надані максимальні можливості представлення суду своєї позиції у справі та доказів, якими вона обґрунтовується.

Дослідивши вказані докази, суд апеляційної інстанції також приходить до висновку про те, що водій ОСОБА_3 під час керування автомобілем порушив вимоги п. 1.5.; 2.3. б; 13.1. Правил дорожнього руху України, в результаті чого відбулося ДТП.

Крім того, слід взяти до уваги покази іншого учасника ДТП ОСОБА_5, які він давав в суді першої інстанції, а також викладені в його запереченнях на апеляційну скаргу, з яких вбачається, що він вимушений був максимально притиснутися до свого автомобіля, та відпустити дверцята, оскільки існувала загроза затиску його між автомобілями. Вказаний факт підтверджує те, що водій ОСОБА_3 рухався з порушенням п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Крім того, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції належним чином не оцінено відеозапис на якому зафіксовано момент зіткнення автомобілів НОМЕР_1 та Mitsubishi Space Star д.н. НОМЕР_3 є надуманими та безпідставними.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно. Вина ОСОБА_3 доведена повністю, а його дії за ст. 124 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування , як того просить апелянт, - відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року - залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2017 року про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: І. А. Соломка