АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника Лілякова Олексія Анатолійовича на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_3 14 травня 2017 року, приблизно о 6 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, в місті Києві по вулиці Набережно-Хрещатицькій, 25, в порушення вимог п. п. 1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості та не слідкував за дорожньою обстановкою, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2, який був припаркований на узбіччі, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Крім того, ОСОБА_3 14 травня 2017 року, приблизно о 6 годині 10 хвилин, в місті Києві по вулиці Набережно-Хрещатицькій керував автомобілем «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та його захисник Ліляков О.А. просять постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи такі вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 та захисник Ліляков О.А. зазначають про те, що 14 травня 2017 року, приблизно о 6 годині ранку, ОСОБА_3, хоча і знаходився в салоні автомобіля, який належить його батьку, однак керував цим транспортним засобом його знайомий ОСОБА_5, який і допустив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2. Проте, працівники поліції, не перевіривши належним чином обставини дорожньо-транспортної пригоди, безпідставно склали протоколи про адміністративні правопорушення саме відносно ОСОБА_3 Не були повно з'ясовані обставини пригоди і судом першої інстанції, як у цьому переконані апелянти, натомість постанова суду мотивована неправдивими поясненнями свідків ОСОБА_5, який намагається уникнути відповідальності за скоєне, та ОСОБА_6, який перебуває у дружніх стосунках з ОСОБА_5, а відтак зацікавлений у результатах вирішення справи, які спільно обмовили ОСОБА_3 При цьому поза увагою та оцінкою суду залишились висновки: спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 282/17 від 9 червня 2017 року, відповідно до якого отримані ОСОБА_3 в результаті дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження та механізм їх спричинення виключають його знаходження за кермом автомобіля в момент зіткнення; автотехнічного експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 19/12-1/11-ЕД/17 від 3 липня 2017 року, згідно з яким в результаті дорожньо-транспортної пригоди у автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок отриманих пошкоджень частин кузова, частково заблоковані передні ліві двері, які, виходячи з величини їх вільного ходу, не могли забезпечити вільний безперешкодний вихід водія з автомобіля після дорожньо-транспортної пригоди; експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта ОСОБА_8 № 21 від 17 серпня 2017 року про те, що внаслідок деформації лівого крила та перекосу капоту відбулось защемлення передніх лівих дверей автомобіля, що дозволяє відкрити їх на відстань від центральної стійки трохи більше ніж на 10 сантиметрів.

За наведеного апелянти вважають, що суд першої інстанції не повно з'ясував фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, не перевірив належним чином наявні у справі докази, що призвело до постановлення незаконного судового рішення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Лілякова О.А., які підтримали свою апеляційну скаргу та просили її задовольнити, представника потерпілої ОСОБА_9- ОСОБА_10, який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону в частині висновків про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 14 травня 2017 року о 6 годині не знаходився за кермом автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, та що дорожньо-транспортна пригода в місті Києві по вулиці Набережно-Хрещатицькій, 25, сталась з вини його знайомого ОСОБА_5, який керував зазначеним транспортним засобом, спростовуються доказами у справі.

Так, за поясненнями свідка ОСОБА_5, 14 травня 2017 року він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у нічний час знаходились в розважальному закладі «Дискорадіохол», на житловому масиві Оболонь в місті Києві, де він особисто вживав спиртні напої. Після відпочинку, приблизно о 5 годині 30 хвилин, повертаючись додому на автомобілі «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Набережно-Хрещатицькій, 25, в місті Києві, вони попали в дорожньо-транспортну пригоду. При цьому, свідок вказав, що за кермом автомобіля знаходився ОСОБА_3, він, ОСОБА_5, сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_6 - на задньому пасажирському сидінні. Також пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди, всі покинули автомобіль через ті двері автомобіля, що розташовані поруч із займаним кожним із них сидінням. Зокрема, ОСОБА_11 вийшов через передні водійські дверцята. Свідок зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок того, що ОСОБА_3 не впорався з керуванням автомобіля.

Аналогічні пояснення з приводу знаходження 14 травня 2017 року в нічний час разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в розважальному закладі, та про керування ОСОБА_3 автомобілем на момент дорожньо-транспортної пригоди, дав у справі свідок ОСОБА_6, який, крім іншого, також підтвердив, що в розважальному закладі він, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 вживали спиртні напої, та що після зіткнення автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, з автомобілем «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_3 залишив автомобіль через передні водійські двері.

Наведені послідовні пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є незмінними і стабільними протягом здійснення провадження у справі, а саме відповідають тим, які вони надали після дорожньо-транспортної пригоди 16, 17 травня 2017 під час проведення за даним фактом службового розслідування Національним антикорупційним бюро України, де працює ОСОБА_3 (а. с. 95-97, 99), та в суді першої інстанції.

Пояснення свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 об'єктивно підтверджуються протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 69-78), схемою дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 81), відеозаписом з камер зовнішнього відеоспостереження, актом огляду автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1 з фото таблицею до нього (а. с. 108-116), а також іншими доказами у справі.

Зокрема, із дослідженого під час апеляційного розгляду відеозапису з камери зовнішнього спостереження вбачається, що після зіткнення транспортних засобів з лівої сторони автомобіля «Lexus» вискочив ОСОБА_3, проте не видно із яких саме дверей. Далі, з правих задніх дверей автомобіля вийшов ОСОБА_6, залишивши їх відкритими, що таким чином не перешкоджає видимості переднього пасажирського сидіння, на якому знаходився пасажир, через двері якого вийшов свідок ОСОБА_5

Даний відеозапис не узгоджується з доводами апелянтів про те, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 відкрив передні праві двері автомобіля та через пасажирське сидіння допоміг ОСОБА_5 з водійського місця перебратися на пасажирське.

Твердження ОСОБА_3 та його захисника Лілякова О.А. про те, що після зіткнення транспортних засобів, внаслідок механічних пошкоджень автомобіля «Lexus», були заблоковані його передні ліві двері водія та перешкоджали можливості виходу через них, що таким чином свідчить про вихід ОСОБА_3 через задні ліві двері, а від так і його знаходження на пасажирському сидінні ззаду, також спростовуються доказами у справі.

А саме, згідно з актом огляду автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, проведеного 16 травня 2017 року начальником відділу конфлікту інтересів та ІТ-безпеки Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_12 з дозволу власника транспортного засобу ОСОБА_13, при дослідженні пошкоджень автомобіля з'ясовано, що передні ліві двері водія після дорожньо-транспортної пригоди відкривалися на відстань 30-39 сантиметрів. Це ж зафіксовано відповідним фотознімком на фототаблиці до акту огляду автомобіля (а. с. 108 - 109, 114).

Даним актом огляду транспортного засобу з фототаблицею до нього також підтверджується факт спрацювання двох подушок безпеки, на місцях водія та передньому пасажирському, (а. с. 108-109, 116).

Зазначений огляд проведений через два дні після дорожньо-транспортної пригоди на майданчику зберігання ДП «Інформресурс», куди автомобіль був поміщений для подальшого зберігання (а с. 82).

Вищенаведені досліджені та перевірені докази у справі об'єктивно підтверджують пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, знаходився ОСОБА_3, який після зіткнення залишив автомобіль через передні ліві двері водія.

Крім того, із пояснень свідка ОСОБА_14, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києва, на які ОСОБА_3 та його захисник Ліляков О.А. посилаються у своїй апеляційній скарзі, слідує, що при виїзді в складі автопатруля на місце зіткнення транспортних засобів та з'ясування обставин пригоди, вона виявила у ОСОБА_3 та у пасажира, який знаходився на передньому сидінні, ознаки спрацювання подушок безпеки - обличчя бурого кольору. Також нею було встановлено, зі слів пасажира, що за кермом автомобіля «Lexus» знаходився ОСОБА_3, про що свідчили і отримані ним тілесні ушкодження (а. с. 100-103).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_7 № 282/17 від 9 червня 2017 року, оскільки він ґрунтується на медичній документації, яка містить пояснення самого ОСОБА_3 щодо обставин отримання ним тілесних ушкоджень, та суперечить наявним доказам у справі, в тому числі поясненням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 і ОСОБА_14 (а. с. 14-41).

Не приймає до уваги апеляційний суд і висновок експертного дослідження Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України № 19/12-1/11-ЕД/1 від 3 липня 2017 року та висновок експертного автотоварознавчого дослідження судового експерта ОСОБА_8 № 21 від 17 серпня 2017 року, відповідно до яких за результатами огляду автомобіля «Lexus», державний номерний знак НОМЕР_1, було встановлено часткову заблокованість передніх лівих дверей пошкодженнями частин кузова, які унеможливлювали забезпечення вільного безперешкодного виходу водія, оскільки огляд транспортного засобу проводився через значний час з моменту дорожньо-транспортної пригоди (від півтора до трьох місяців), після отримання його 26 травня 2017 року власником ОСОБА_13 з майданчика ДП «Інформресурс», куди він був поміщений 14 травня 2017 року після дорожньо-транспортної пригоди, що викликає сумнів в об'єктивності отриманих результатів дослідження.

Не підтверджує з достатньою вірогідністю факт блокування передніх лівих дверей автомобіля «Lexus» внаслідок вказаної пригоди і долучені апелянтами до матеріалів справи фотознімки (а. с. 172, 238, 239).

Не спростовує висновки суду першої інстанції і лист ТОВ «Автосайт-сервіс» відносно специфіки спрацювання подушок безпеки, встановлених на автомобілях марки «LexusLX 470», долучений апелянтами в суді апеляційної інстанції.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що в основу судового рішення покладені матеріали, зібрані в ході внутрішнього службового розслідування, проведеного Національним антикорупційним бюро України, який не є органом, уповноваженим проводити перевірки у справах про адміністративні правопорушення, то вони є безпідставними, оскільки, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, зазначені матеріали були витребувані з Національного антикорупційного бюро України слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в ході проведення дослідчої перевірки за вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди, та з відповідним висновком від 25 травня 2017 року були направлені до управління патрульної служби МВС України в м. Києві для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності (а. с. 63-64).

Також факт керування ОСОБА_3 транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння підтверджується довідкою Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги (а. с. 107).

Таким чином, правильно та з достатньою повнотою встановивши фактичні обставини у справі, суд першої інстанції за наявних у ній доказів прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.

Порушень норм матеріального чи процесуального закону, які були б безумовною підставою для зміни чи скасування постанови суду, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

За наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 і його захисника Лілякова О.А. задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 22 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника Лілякова Олексія Анатолійовича - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/695/2018

Категорія: ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП

Постанова винесена суддею: Зубець Ю.Г.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.