Справа № 468/1407/17-п 11.01.2018 11.01.2018 11.01.2018
Номер провадження: 33/784/16/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді - Куценко О.В.

за участю секретаря - ЧоботаренкоТ.І.

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника - Сидорики А.Л.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сидорики А.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в локомотивному ДЕПО м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст. 130 ч.1 КУпАП закрито в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

встановив :

Згідно постанови суду та протоколів про адміністративне правопорушення серії БР №081206 від 09.10.2017року та БР №081207 від 09.10.2017 року, 09.10.2017 року о 02.40 годин в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, в районі буд. № 96, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2, водій якого знаходився поза транспортним засобом. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 також інкримінується, що він 09.10.2017 року о 02.40 годин в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, в районі буд. № 96, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2108» (н.з.НОМЕР_4) з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку.

Постановою судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року провадження в справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, в зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 320грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник Сидорика А.Л. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.11.2017 року скасувати в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладення відносно нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців та прийняти нову постанову, якою змінити захід стягнення в межах, передбачених санкцією ст. 124 КУпАП, в сторону пом'якшення, застосувавши до ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП - адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20-ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вважає, що прийняте рішення є частково необґрунтованим та надто суворим і є таким, що підлягає скасуванню у частині позбавлення права керування транспортними засобами за ст. 124 КУпАП.

Зазначає, що суддя в постанові зазначив, що ОСОБА_1 намагався уникнути покарання за вчинення ДТП, але це не відповідає дійсності.

Стверджує, що суд не врахував, що ОСОБА_1 після ДТП, пошкоджений ним автомобіль «Санг-йонг» домовився відремонтувати, не уникає від погашення збитків водію. Але у ОСОБА_1 у володінні є автомобіль на якому він забезпечує свою сім'ю, за допомогою нього добирається на роботу, перевозить засоби для обігріву в сільській місцевості свого будинку, де проживає його мати, яка хворіє. Позбавлення права керування автомобілем позбавить ОСОБА_1 можливості забезпечувати свою сім'ю належним чином, можливо, і позбавить його роботи а в послідуючому і завдасть негараздів його сім'ї, неповнолітньому пасинку.

Крім того зазначає, що суддею не були встановлені обставини, які пом'якшують відповідальність ОСОБА_1

Апелянт стверджує, що суд не звернув увагу на заперечення адвоката щодо форми та належності складеного протоколу за ст. 124 КУПАП, як доказу, а саме представник правопорушника просив не досліджувати докази, які не були вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, бо відповідно до законодавства докази, які не надаються до проколу та не вписані в нього є недопустимими.

Вважає, що суд не звернув уваги на численні порушення працівниками поліції вимог Наказу МВС України №1376 щодо порядку оформлення матеріалів з адміністративних правопорушень, звертає увагу на порушення взагалі вимог КУпАП України при складані протоколу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Сидорики А.Л. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вимог закону, ст. 280 КУпАП, дотримався в повному обсязі, з'ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду та відсутність складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постанова суду першої інстанції в частині закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП апелянтом не оскаржується, а тому апеляційним судом рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Як слідує із протоколів про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 09.10.2017 року о 02.40 годин в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, в районі буд. № 96, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2, водій якого знаходився поза транспортним засобом. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Винуватість водія ОСОБА_1 в порушенні п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України підтверджується письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3, який підтвердив факт ДТП.

Дані, щодо обставин дорожньої транспортної пригоди, зафіксовані в схемі місця ДТП, в якій зазначено місце ДТП, місце зіткнення транспортних засобів та їх розташування після зіткнення, зазначені технічні пошкодження автомобілів, отриманих внаслідок ДТП. Зазначена схема підписана учасниками ДТП без заперечень та зауважень, в тому числі і ОСОБА_1

Крім того дані підтверджуються й письмовими поясненнями ОСОБА_1, де він не спростовує факту ДТП, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції.

Вказані докази свідчать про те, що ОСОБА_1 в порушення вимог п.п. 2.3.б, 12.1, 12.3 ПДР України, керуючи автомобілем НОМЕР_3, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого допустив зіткнення зі стоячим автомобілем НОМЕР_2, водій якого знаходився поза транспортним засобом. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження Тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 визнав свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, розкаявся у вчиненому, пояснив, що він добровільно відшкодовує шкоду потерпілому, сплатив йому в рахунок відшкодування матеріальних збитків 14000 грн.

Суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з'ясував обставини, що підлягали з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з тим, приймаючи рішення про накладення стягнення на ОСОБА_1 - визначенні його виду та розміру, місцевим судом не дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33, 36 КУпАП, обравши найбільш суворий вид адміністративного стягнення, суд не врахував характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника..

Так, із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності в тому числі і в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, визнав провину, щиро кається в скоєному, добровільно відшкодував завдані збитки, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, що підтверджується наданими апеляційному суду характеристиками з місця роботи та проживання правопорушника, має на утриманні дружину, неповнолітню дитину та матір, яка не працює.

Зважаючи на викладене, вважаю за можливе пом'якшити вид стягнення ОСОБА_1 до штрафу. В зв'язку з чим апеляційна скарга захисника Сидорики А.Л. в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду зміні.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Сидорики А.Л. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року - задовольнити.

Постанову судді Баштанського районного суду Миколаївської області від 29 листопада 2017 року відносно ОСОБА_1 в частині накладення адміністративного стягнення змінити, пом'якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, накладене за ст. 124 КУпАП до штрафу в розмірі 340 грн..

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області О.В. КУЦЕНКО