АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4703/17Суддя 1 інстанції Хлистуненко О. В.
Номер провадження 33/774/27/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4 апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с. Іскровка, Петриківського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого: за адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 320,00 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених в постанові, 14 жовтня 2017 року о 03-40 годині в м. Кривому Розі по пр. Металургів, водій ОСОБА_2 керував автомобілем BMW 320D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, відсутня реакція зіниці очей на світло, від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, посилається на незаконність постанови. Зазначив, що, в порушення вимог ст.286 КУпАП, судом проведено судове засідання за його відсутності, не зважаючи на клопотання про відкладення розгляду справи. Окрім того, судом було відмовлено йому у клопотанні про допит свідків, які на момент складання протоколу знаходились разом з ним в автомобілі - його дружини та друзів. Пояснює, що дійсно відмовився від проходження огляду на алкотестері «Драгер», оскільки не довіряє цьому приладу, вважає його недосконалим та таким, що спотворює результати. Окрім того, вважає, що у діях працівників поліції наявні порушення, оскільки жодних понятих під час складання протоколу не було та, на його прохання, не направлено на огляд до медичного закладу для встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_4, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги й наполягали на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Виходячи із змісту ст. ст. 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право на захист, яке полягає, зокрема, у користуванні правовою допомогою захисника - адвоката.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

Як видно з постанови, 20 грудня 2017 року, при розгляді справи по суті ОСОБА_2 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із знаходженням його захисника ОСОБА_4 у відпустці, але не зважаючи на ці обставини, судом справа розглянута по суті з винесенням постанови без захисника, чим, на, переконання суду апеляційної інстанції, порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на реалізацію права на захист.

Згідно з положеннями ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими, та приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови суду з прийняттям нового судового рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах адміністративної справи докази, суд апеляційної інстанції вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується такими доказами.

Так, факт порушення ОСОБА_2 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, встановлений протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №075866 від 14 жовтня 2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, згідно якого 14 жовтня 2017 року о 03-40 годині в м. Кривому Розі по пр. Металургів, водій ОСОБА_2 керував автомобілем BMW 320D д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, відсутня реакція зіниці очей на світло, від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.3).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.4, 5).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.8).

Вказаний відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 з приводу того, що жодних понятих під час складання щодо нього протоколу не було, адже працівниками поліції належним чином виконано вимоги ст.ст.256, 266 КУпАП та проведено всі необхідні дії в присутності двох свідків.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги з приводу того, що у матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_2 на проходження огляду до медичного закладу є необґрунтованими.

Так, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Тобто, направлення для огляду водія на стан сп'яніння додається до протоколу виключно у разі згоди водія на його проходження. В цьому ж випадку ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, відтак направлення на огляд не складалося.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях водія ОСОБА_2вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо накладення на ОСОБА_2адміністративного стягнення, суд апеляційної інстанції, враховує той факт, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції сплинув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, оскільки правопорушення мало місце 14 жовтня 2017 року.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови,якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.7 ст.247 КУпАП підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Винести нову постанову суду апеляційної інстанції, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко