АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/452/18 Суддя 1-ї інстанції: Зяброва О.Г.
Провадження № 33/790/446/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.05.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною захисника Міліруда Є.О. на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року у відношенні ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року ОСОБА_3

Як встановлено судом першої інстанції з посиланням на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 194100 від 15.01.2018 року, ОСОБА_3 14.01.2018 року о 23 годині 40 хвилин в місті Харкові по вул. Плитковій, 62 керувала транспортним засобом - Volkswagen CADDY, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп»яніння: почервоніння обличчя, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп»яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Тим самим ОСОБА_3 порушила п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням захисник ОСОБА_3 - адвокат Міліруд Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 11.04.2018 року скасувати та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі її автор зазначає, що 14.01.2018 року ОСОБА_3 сіла за кермо автомобіля замість водія ОСОБА_5, який вжив до того алкогольні напої, та під час руху вона була зупинена працівниками поліції у зв'язку з тим, що не увімкнула ближнє світло фар у темну пору доби. Працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_3 не має водійське посвідчення, у зв'язку з чим було складено протокол та винесено постанову. Під час спілкування з ОСОБА_3 у працівників поліції виникла підозра про перебування останньої у стані алкогольного сп'яніння, після чого їй було запропоновано пройти огляд у медичному закладі, від чого вона відмовилась обґрунтовуючи, це тим що в ранці о 07:00 їй необхідно бути на роботі, а огляд в медичному закладі займе не менше години з дорогою в обидві сторони. Вважає, що з моменту зупинки та до пропозиції пройти огляд минуло близько 45 хвилин, що на думку апелянта свідчить, про те що після спливу вказаного часу будь-яких підозр на почервоніння обличчя, нечітку мову, запах алкоголю з порожнини рота у працівників поліції не було. Працівники поліції не надали також сертифікат на технічний прилад, за допомогою якого вони мали намір провести огляд.

В судове засідання ОСОБА_3 та її захисник Міліруд Є.О. не прибули, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини не явку суд не повідомили, у зв'язку з чим, вважаю за можливе розглядати справу за їх відсутності, і дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов'язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров'я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додатковіо бов'язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичнийо гляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або підвпливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Посилання апелянта, на відсутність у працівників поліції відповідних документів на технічний прилад, як на одну з підстав для скасування постанови від 11.04.2018 року, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки ОСОБА_3 не була позбавлена права відповідно до вимог ст. 266 КУпАП пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, від якого, як зазначає апелянт, остання відмовилась з посиланням на причину необхідності о 07:00 бути на робочому місті. Такі обставини не є реабілітуючими, і вони не звільняють водія від обов'язку на вимогу працівника поліції пройти огляд в установленому порядку.

Тому апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що вина водія ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена і підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №194100 від 15.01.2018 року, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують правильність такого рішення, оскільки діючі Правила дорожнього руху України покладають на водія обов'язок пройти на вимогу працівника поліції огляд щодо встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Наведеним вище доказам, на думку апеляційного суду, суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Міліруда Євгена Олександровича залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11.04.2018 року у відношенні ОСОБА_3 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик