Справа № 183/6277/17
№ 3/183/75/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

03 січня 2018 року м. Новомосковськ

Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з ГУ ДФС у Дніпропетровській області про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, директора ТОВ «Міленіум 3000», зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1,-

за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

09.11.2017 року о 16 годині 11 хвилині в барі ТОВ «Міленіум 3000», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 34, було проведено розрахункову операцію без застосування РРО та без видачі відповідного розрахункового документа на невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків суми коштів, яка зазначена в даному звіті РРО, чим порушено п. п.1,2, 13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) та акт за результатами фактичної перевірки щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліценцій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) №0395/04/36/14/РРО/37950975 від 20.11.2017 року (а.с.2-3),вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є доведеною та підтверджується у повному обсязі, виходячи з наступного.

Так, згідно з п.п. 1,2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» субєкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобовязані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, а згідно п. 13 ст. 3 зазначеного Закону забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, а саме порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Обставиною, яка помякшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнання вини та готовністю підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення. Обставин, які обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин суд вважає, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави і відповідно до ст. 23 КУпАП це буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника, в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому, з правопорушника слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 27, 33-35, 184, 279, 280, 283-284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП НОМЕР_1) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 85 (вісімдесят пять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова підлягає предявленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя О.М. Мельник