Справа № 740/137/18
Провадження № 3/740/142/18
П О С Т А Н О В А

12 січня 2018 року м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г. ознайомившись з матеріалами справи, які надійшли від Управління захисту економіки в Чернігівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, міського голови м.Ніжина, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу автоматизованої системи документообігу суду по розподілу судової справи між суддями на розгляд судді Ковальовій Т.Г. передано справу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.Дані справи постановою від 11.01.2018 року обєднані в одне провадження. Згідно протоколів про адміністративні правопорушення місце роботи ОСОБА_1 Ніжинська міська рада, посада міський голова м.Ніжина.

Вивчивши вказані матеріали, до початку розгляду справи по суті, вважаю за необхідне і заявити самовідвід у даній справі з урахуванням того, що за відсутності буть-яких особистих або службових відносин з ОСОБА_2 можливі взаємні привітання під час зустрічей в громадських місцях, що в очах розумного спостерігачаможе викликати сумнівів у об'єктивності та неупередженості судді, що не може не усвідомлювати головуючий і що є обставиною, яка впливатиме на відчуття безсторонності при прийнятті рішення.

Питання самовідводу судді не врегульовано нормами КУпАП, проте діючі КПК України, ЦПК України та КАС України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому при розгляді даної заяви про самовідвід слід застосовувати аналогію права.

Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 №3477-ІУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.06 у справі «Білуга проти України», рішення від 28.10.98 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Наявність упередженості в контексті п.1 ст.6 Конвенції Європейський суд визначає на підставі «особистого переконання певного судді у конкретній справі» згідно п.58 Рішення Європейського суду з прав людини від 20 травня 1998 року у справі Джатрін та інші проти Франції», а також «особистих переконань та поведінки конкретного судді у справі» згідно п.95 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2004 року у справі «Науменко проти України».

Відповідно до вимог ст.15 Кодексу суддівської етики суддя заявляє про самовідвід щодо участі у в розгляді справи у випадку неможливості ухвалення ним обєктивного рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене та з метою запобігання сумнівів у об»єктивності та неупередженості головуючої судді Ковальової Т.Г., вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Керуючись ст. 15 Кодексу судівської етики, ст.246, 279, 283 КУпАП,

постановив:

По справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ОСОБА_3 за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7 КУпАП, - заявити самовідвід головуючому судді.

Справу передати до канцелярії суду для вирішення питання про її розгляд іншим суддею, визначеному у встановленому порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Ковальова Т.Г.