Справа №583/1806/18 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 33/788/281/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду м. Суми від 18 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Охтирка, Сумської області, вул. Чехова, 3, -

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 30 квітня 2018 року о 05.30 годині ОСОБА_2, в м. Охтирка Сумської області, по вул. Київській, 166, керував транспортним засобом марки ВАЗ 21150, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України, та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і скасувати цю постанову, закривши провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом без його участі і він належним чином не був повідомлений про її розгляд.

Крім того, він зазначає, що його автомобіль був зупинений працівником поліції безпідставно і, що відмови від проходження медичного огляду з його сторони не було, а також вказує на відсутність у справі акту огляду на стан алкогольного спяніння.

Про день та час розгляду провадження у порядку апеляційної процедури ОСОБА_2 було проінформовано, при цьому клопотання про відкладення не надійшло, а його участь в розгляді провадження судом апеляційної інстанції при перевірці судового рішення, не є обов'язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи та піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку оскарження постанови судді підлягає задоволенню, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Зважаючи на те, що апелянт не був присутній 18 травня 2018 при розгляді справи у суді першої інстанції, копію оскаржуваної постанови отримав 29 травня 2018 року, і звернувся із апеляційною скаргою до суду 01 червня 2018 року (арк. пр.11), тому вважаю, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо вимог апеляційної скарги, то приходжу до висновку про їх безпідставність, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2, керуючи автомобілем в стані алкогольного спяніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновок судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2018 року серії БД № 096884 ( а.с. 1), який за своїм змістом відповідає вимогам ст.256 КУпАП і сумнівів не викликає; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 30 квітня 2018 р., в яких йдеться про те, що у їх присутності водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння на місці за допомогою алкотестору Драгер, проба позитивна, результат тесту становив 0,72 проміле ( а.с. 2,3), поясненнями в протоколі самого ОСОБА_2, який власноручно письмово вказав про те, що напередодні вживав спиртні напої; квитанцією про тестування на алкоголь, за допомогою спеціального технічного засобу «Alkotest 6810», за результатами якого у ОСОБА_2 було встановлено наявність 0,72 проміле ( а.с. 4), які належним чином були досліджені суддею.

Відсутність у справі акту огляду на стан алкогольного спяніння, про що йдеться в апеляційній скарги ОСОБА_2, не спростовує висновку судді про те, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Не є слушними доводи ОСОБА_2 про його необізнаність щодо розгляду справи та спростовуються матеріалами справи, зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_2 засвідчив своїм підписом про те, що він ознайомлений з місцем та часом розгляду справи, а саме, що розгляд справи відбудеться 18 травня 2018 року о 09 годині у Охтирському міськрайсуді.

Вважаю, що суддя місцевого суду обґрунтовано у відповідності до вимог ч.2 ст.268 КУпАП розглянув справу без участі правопорушника ОСОБА_2, який знаючи про те, що на розгляді суду знаходиться справа про вчинене ним адміністративне правопорушення, не з'явився в судове засідання суду першої інстанції, не повідомив про причини своєї неявки та не подав відповідне клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, ч. 1 ст. 130 КУпАП не відноситься до переліку тих правопорушень, розгляд проваджень за які має відбуватись за обов'язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов'язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов'язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Отже, ОСОБА_2 знав про розгляд 18 травня 2018 року щодо нього справи про адміністративне правопорушення в суді, а зайнята ним позиція направлена на уникнення відповідальності за спливом строків накладення адміністративного стягнення

Посилання ОСОБА_2 на те, що він підписував чистий бланк протоколу про адміністративне правопорушення, а його копії, взагалі, не отримував, не знайшли свого підтвердження, а натомість зі змісту протоколу від 30 квітня 20118 року ( а.с.1) вбачається, що він особисто своїм підписом зазначив, що зі змістом протоколу ознайомлений та отримав його копію.

Не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_2 щодо неправомірних дій працівників поліції при зупиненні його автомобіля, оскільки матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо оскарження ним неправомірних дій працівників поліції.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 до Інструкції, огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, на який посилається ОСОБА_2, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest-6810» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов'язків.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що за наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, дані про який було занесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 будь - яких зауважень не висловив, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

Також відсутні в справі і докази, які б вказували на те, що ОСОБА_2 після проведення огляду на стан спяніння на місці не погоджувався з результатами цього огляду, вимагав від працівників поліції сертифікат, що підтверджує перевірку приладу «Alcotest Drager 6810», за допомогою якого був проведений огляд та виявив бажання пройти медичний огляд на стан сп'яніння в медичному закладі в установленому законом порядку.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, доходжу до висновку, що дії ОСОБА_2 містять склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються доводи апелянта про недоведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і відповідно, про його безпідставне притягнення до адміністративно відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Адміністративне стягнення ОСОБА_2. накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП , а тому підстави для скасування постанови суду відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу апеляційної скарги на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2018 року.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіОСОБА_1.