Справа № 360/1168/18 Головуючий у І інстанції Стасенко Г. В.
Провадження № 33/780/650/18 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 147 27.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 червня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Ірпеня Київської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1, -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп.

Відповідно до постанови ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 01.05.2018 року, приблизно, в 00 год. 50 хв., на 67 км автодороги М-07 «Київ-Ковель» він керував автомобілем «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить постанову Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення повернути до суду першої інстанції.

Указані вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Зокрема, районний суд розглянув справу без участі апелянта та його захисника, чим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП. Крім того, місцевий суд фактично визнав його винуватим у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а не у відмові від проходження огляду. При цьому, справу було розглянуто поверхово та формально, без виклику свідків, які б надали пояснення під присягою у судовому засіданні. На думку апелянта, письмові пояснення свідків не можуть бути належними доказами його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення судового засідання від останнього не надходило.

Із огляду на зазначене, апеляційний суд враховує вимоги п.п.4,6 ст.294 КУпАП, щодо строків апеляційного перегляду та необов'язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_2

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №140520 від 01.05.2018 року,01 травня 2018 року, приблизно, в 00 год. 50 хв., на 67 км автодороги М-07 «Київ-Ковель» ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України (а.с.1).

Будь-які пояснення чи заперечення ОСОБА_2 по суті правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №140520 від 01.05.2018 року відсутні (а.с.1).

Водночас, обставини адміністративного правопорушення, за наслідками якого було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №140520 від 01.05.2018 року,підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.05.2018 року (а.с.2) та відеозаписом із нагрудної камери (відеореєстратора) співробітника поліції від 01.05.2018 року (а.с.3).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції розглянув справу без його участі є неправдивими, адже із тексту постанови Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_2 брав участь у судовому засіданні та надавав пояснення, у яких свою провину не визнав та пояснив, що вночі 01 травня 2018 року він їхав автодорогою «Київ-Ковель» на автомобілі «ВАЗ-2108» в смт Бородянка, в аптеку, оскільки захворів. Дорогою його зупинили працівники поліції, які повідомили, що в нього є ознаки алкогольного сп'яніння і запропонували пройти відповідний огляд. Він, дійсно, відмовився подути у спеціальний прилад, оскільки допускав, що через його стан здоров'я прилад може показати неправильний результат. Проходити огляд у лікаря він також відмовився, оскільки погано себе почував.

Явка ОСОБА_2 у судове засідання також підтверджується розпискою щодо отримання пам'ятки про права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від 29.05.208 року (а.с.6).

Попри невизнання вини ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що викладені у постанові висновки суду першої інстанції про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП та необхідності накладення на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, є обґрунтованими.

У відповідності до ст.23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За змістом ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені вимоги закону суддею, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного перегляду постанови Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року та вважаються апеляційним судом необгрунтованими.

Із огляду на вищезазначене, постанова Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування апеляційний суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області В.О. Габрієль