Васильківський міськрайонний суд Київської області
Справа № № 362/2608/18
Провадження № 3/362/841/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2018 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Корнієнко С.В.,

розглянувши матеріали старшого оперуповноваженого управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2, та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, за ч.1 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Громадянин ОСОБА_2, будучи депутатом Васильківської міської раді Київської області, являючись субєктом відповідальності за правопорушенню повязані з корупцією, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону та примітки до ст. 172 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, пункту 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за як передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Вказане правопорушення вчинено при наступних обставинах:

Відповідно до постанови Васильківської міської виборчої комісії Київської області № 120 від 02.11.2015 року за громадянином ОСОБА_2 визнано повноваження депутата зазначеної ради.

Відповідно до положень ч.1 ст.49 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (на далі «Закон»), повноваження депутата ради починаються з момент офіційного оголошення відповідною територіальною виборчою комісією на сесії ради рішення про підсумки виборів та визнання повноважень депутатів закінчуються в день першої сесії ради нового скликання.

Згідно із положеннями ст.68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності.

Абзацом 10 ч.1 ст.1 Закону визначено, що правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 Закону, за вчинення корупційного або повязаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в ч. 1 ст.3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Відповідно до пп. «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону, народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з положеннями ч.3 ст.8 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», на депутатів місцевих рад поширюється вимоги та обмеження встановлені Законом - депутати місцевих рад зобовязані щороку до 1 квітня подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до Закону за місцем роботи (служби), крім самозанятих осіб, безробітних або пенсіонерів, які подають зазначені декларації до апаратів відповідних місцевих рад або їх виконавчих комітетів.

У відповідності до абзацу 14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, субєкти декларування - особи, зазначені у п. 1, пп. «а» і пп. «в» п.2, п.4 і п.5 ч.1 ст.3 цього Закону, інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Отже, ОСОБА_2, будучи депутатом Васильківської міської ради, є субєктом, на якого поширюється дія Закону та є субєктом відповідальності за вчинення правопорушень, повязаних з корупцією.

Згідно з приміткою до ст. 1726 КУпАП субєктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону зобовязані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

У відповідності до абз.1 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом. Зазначені декларації підлягають оприлюдненню в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до абз.2 п. 2 Розділу XIII Прикінцевих положень Закону про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення НАЗК.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно- правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зі змінами, внесеними Рішенням НАЗК від 18.08.2016 № 1) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

?щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

?декларації, передбачені абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

?повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст. 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище;

?другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших субєктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» від 23.03.2017 № 1975-УІІІ внесено зміни до Закону, а саме: розділ XIII «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 51 такого змісту:

«5і. Продовжити до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше».

Враховуючи те, що ОСОБА_2 таку декларацію подавав уперше, то він мав її подати в період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2017 до 00 год. 00 хв. 01.05.2017.

Перевіркою встановлено, що електронний цифровий підпис ОСОБА_2 уперше отримав 12.07.2017 в акредитованому центрі сертифікації ключів «ПриватБанку» на подачу електронних декларацій за 2016 рік. У звязку з неможливістю з його допомогою подати декларацію він був змушений отримати електронний цифровий підпис у зазначеній установі повторно, але лише 26.12.2017.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи обізнаним щодо вимог Закону, усвідомлюючи обовязок подання щорічної декларації за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування подав зазначену декларацію лише 27.12.2017, тобто несвоєчасно без поважних причин.

У своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що він дійсно подав електронну декларацію 27.12.2017 з порушенням встановлених законом строків, вину свою визнає.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2, будучи депутатом Васильківської міської ради Київської області, являючись субєктом відповідальності відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону на якого поширюється його дія та примітки до ст. 1726 КУпАП, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 та п. 5 і Прикінцевих положень даного Закону, пункту 1 Рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», несвоєчасно без поважних причин 21.11.2017 подав щорічну декларацію за 2016 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є дата закінчення етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 1 травня 2017 року.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1726 КУпАП слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та подання рапорту про виявлення всіх необхідних ознак складу правопорушення.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є невизначеним, оскільки ОСОБА_2 мав можливість подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування через мережу Інтернет у будь-якому місці. Але оскільки останній є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного із корупцією, будучи депутатом Васильківської міської ради Київської області, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу зазначеної ради, а саме: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, 2.

Першочерговою справою держави та загальними засадами протидії корупції є запобігання корупційним та повязаним із корупцією правопорушенням.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад указаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обовязкового елементу обєктивної сторони, в той час як обовязковим елементом обєктивної сторони формального складу завжди є діяння.

Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є тими необхідними та достатніми підставами для застосування вимог статті 22 КУпАП.

Системний аналіз норм КУпАП визначає завдання, яке полягає у встановленні винних і забезпеченні правильного застосування законодавства з тим, щоб до кожного правопорушника були застосовані справедливі заходи адміністративного примусу.

Таким чином, незалежно від виду субєкту та його службової діяльності, рангу та інших характеристик його обовязком є діяти лише в рамках закону (дозволено робити тільки те, що дозволено законом статті 6 Конституції України).

Відповідно до ч. 4 ст. 277 КУпАП «строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди зявитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо)».

ОСОБА_2 в суді пояснив, що він вперше виготовив електронний ключ 12.07.2017 року, однак не зміг подати е-декларацію, повторно лише 27.12.2017 року виготовив другий електронний ключ та успішно подав електронну декларацію, вважає, що несвоєчасно подав декларацію, однак причини в нього були поважними.

Згідно з положеннями ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст. 245 КУпАП є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Вважаю, що ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-6 ч.1 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбачене ст.172-6 ч1 КУпАП, підтверджується матеріалами справи та постановою про закриття кримінального провадження від 07.05.2018 року.

Приймаючи до уваги обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, вважаю , що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, зі стягненням судового збору на підставі ст.40-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 33,40-1,172-6 ч.1, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти )неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот пятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. на користь держави судового збору

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскарженою протягом 10 днів з дня її винесення до апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд.

Суддя Корнієнко С.В.