Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/6745/18 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Житомирської області Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої: АДРЕСА_1,

за участю

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду міста Житомира від 10 липня 2018 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 28.05.2018 року о 18 годині 05 хвилин по пр. Миру, 8 в м. Житомирі, керувала автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову, а провадження у справі відносно ОСОБА_3 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року є незаконною, не обґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що судом першої інстанції взагалі не були взяті до уваги обставини справи, а саме те, що ОСОБА_3 була твереза, без ознак будь-якого сп'яніння; у поліцейських був відсутній драгер - пристрій для встановлення ступеню алкогольного сп'яніння на місці. Проїхати до наркодиспансеру для проходження там медичного освідування не могла, оскільки в машині не могла залишити трьох неповнолітніх дітей та п'яного чоловіка. Направлення ОСОБА_3 на проходження медичної обслідування на наявність стану алкогольного сп'яніння працівники поліції не надавали.

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, пояснення захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Хоча ОСОБА_3 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та її притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Правильність висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №413882 від 28.05.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_3 28.05.2018 року о 18 годині 05 хвилин по пр. Миру, 8 в м. Житомирі, керувала автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків.

Вказаний протокол складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП з посиланням на норму Правил дорожнього руху, яка була порушена ОСОБА_3, посвідчена уповноваженою особою, яка складала протокол, у присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, пояснення яких були досліджені судом.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_3 не зверталась, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Згідно пояснень вказаних свідків ОСОБА_3 відмовилася від проходження до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння як на місці так і в медичному закладі охорони здоров'я.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується і відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, наявним в матеріалах справи, на якій зафіксована відмова ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків, про що остання не заперечувала як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Отже, доводи апеляційної скарги відносно того, що їй поліцейськими не надавалось направлення до медичного закладу на проходження огляду на стан сп'яніння є неспроможним

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 стосовно того, що її незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як в засіданні суду першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердила, що вона керувала транспортним засобом та на вимогу поліцейських відмовилась від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки не бажала залишати автомобіль в зв'язку з тим, що в ньому залишались неповнолітні діти та п'яний чоловік.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 10 липня 2018 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: