АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/129/18 Головуючий І інстанції -
Справа № 645/4724/17 Шарко О.П.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області - Бездітко В.М.,

за участю секретаря - Михайлюка А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Працівниками поліції 19.10.2017 року складений протокол відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу серії БР № 265965, 19.10.2017 року о 13-00 год. в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 2-4 водій ОСОБА_3 керуючи автомобілем «ГАЗ 33021» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_2.

При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 10.9 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 (три) місяці, стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив наступне.

Справа розглянута з суттєвими порушеннями норм КУпАП, прийнята постанова незаконна та необґрунтована.

Судові повістки не отримував у зв'язку з відсутністю за місцем реєстрації, оскільки перебував закордоном. Розглянувши справу за його відсутністю, районний суд позбавив права приймати участь у справі про адміністративне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами не виконав вимоги ст. 33 КУпАП, яка регламентує загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення.

Просить постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року скасувати, винести нову постанову, якою провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку із закінченням строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись, що участі в розгляді справи не приймав, оскільки перебував за межами України, копію оскаржуваної постанови отримав 05.01.2018 року (а.с.14, 16).

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання, поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Потерпілий ОСОБА_4 в призначене судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив (а.с. 28).

В ч. 4 ст. 294 КУпАП встановлені строки перегляду постанови суду першої інстанції відповідно до яких, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Виходячи з положень ст. 294 КУпАП, щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутністю належним чином потерпілого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10 «а» ПДР України).

Пункт 10.9 ПДР України встановлює, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Положення 10.10 ПДР України забороняють рух транспортних засобів заднім ходом на автомагістралях, дорогах для автомобілів, залізничних переїздах, пішохідних переходах, перехрестях, мостах, шляхопроводах, естакадах, у тунелях, на в'їздах і виїздах з них, а також на ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи недостатньою видимістю.

Дозволяється рух заднім ходом на дорогах з одностороннім рухом за умови дотримання вимог пункту 10.9 цих Правил та неможливості під'їхати до об'єкта іншим чином.

За порушення зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність встановлена ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- схемою місця ДТП, керуючи автомобілем «ГАЗ 33021» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_2, який припаркований на узбіччя.

Механізм утворення ДТП відповідає механічним пошкодженням автомобіля «Chery Amulet» д.н.з. НОМЕР_2: пошкоджено капот, передні фари, решітка радіатора (а.с. 2);

- поясненнями ОСОБА_3 відповідно до яких 19.10.2017 року близько 13-00 год. він рухався з вул. Хабарові на пр. Тракторобудівників, 2/4, зупинився біля кіоска «Кисет» щоб придбати сигарети, повернувся до автомобіля. Позаду автомобіля ні кого не було, оскільки попереду стояв автомобіль вирішив здійснити рух заднім ходом. Здійснивши рух відчув зіткнення (а.с. 3);

- поясненнями ОСОБА_4, з яких видно, що 19.10.2017 року о 13-00 год. стояв припаркований біля будинку № 2/4 по пр. Тракторобудівників. Рухаючись заднім ходом автомобіль «ГАЗ 33021» д.н.з. НОМЕР_1, допустив зіткнення з його автомобілем (а.с. 4).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_3 своїм правом скористався, надав пояснення, в протоколі зазначив «коли сідав у автомобіль позаду ні кого не було» протокол підписала, жодних заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляла (а.с.1).

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_3 зі сторони працівників поліції або потерпілого було необ'єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_3 суду не надав.

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення БР № 265965 від 19.10.2017 року стосовно ОСОБА_3 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, розділам ІІ, VІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно, у районного суду та суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ'єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 районним судом повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимокам ст. 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_3, оскільки він перебував за межами країни не спростовують висновків суду про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З матеріалів справи видно, що районний суд неодноразово направляв повістки для ОСОБА_3, з метою повідомлення про час та місце судового розгляду (а.с. 7-10).

Поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, було повідомлено ОСОБА_3 про розгляд справи в Фрунзенському районному суді м. Харкова.

ОСОБА_3 протокол підписав, копію протоколу отримав, рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію не отримував, клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням за межами України суду не подавав (а.с. 1).

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Районний суд обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов'язкової присутності при розгляді справи належним чином повідомленої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, про те що районним судом не виконанні вимог ст. 33 КУпАП є помилковими.

Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом'якшуючи обставини при накладенні стягнення на правопорушника не повинні враховуватись (Гл.10 КУпАП).

Вимога апеляційної скарги про закриття провадження у зв'язку із закінченням строку передбаченого ст. 38 КУпАП є помилковими.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Днем вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення згідно протоколу є 19.10.2017 року, на час винесення постанови Фрунзенським районним судом м. Харкова строки встановлені ч. 2 ст. 38 КУпАП не збігли, тому відсутні підстави для закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

При апеляційному перегляді постанови районного суду ОСОБА_3 пояснив, що автомобіль «ГАЗ 33021» є вантажним, перед початком руху заднім ходом позаду себе ні кого не бачив та зазначив, що в дзеркалах заднього виду бачив тільки себе. Вважає, що саме водій ОСОБА_4 допустив зіткнення, оскільки він під'їхав безпосередньо перед початком рухом ОСОБА_3 заднім ходом.

Доводи про наявність в діях ОСОБА_4 порушення вимог ПДР України, апеляційний суд позбавлений можливості розглянути. Предметом перегляду в суді апеляційної інстанції є дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 265965 від 19.10.2017 року стосовно ОСОБА_3 у зв'язку з порушенням вимог п. 10.9 ПДР України, та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, інші матеріали саме цієї справи.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 не складався.

Відтак, у розумінні положень ст.ст. 254, 256, 278, 279, 294 КУпАП даний факт позбавляє суд апеляційної інстанції можливості надати оцінку діям водія ОСОБА_4 в межах провадження по даній справі про адміністративне правопорушення.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_3 події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

Застосування Фрунзенським районним судом м. Харкова стосовно ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу, відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення, є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Враховуючи наведене відсутні підстави для зміни або скасування постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року.

Керуючись ст.ст. 278, 280, 283, 294, 295, 298, 317 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарженняпостанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Харківської області В.М. Бездітко