ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6496/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю захисника Скокіна Л.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В с т а н о в и в:

11 жовтня 2018 року о 02 год. 20 хв. на вул. Ревуцького в м. Києві ОСОБА_3, в порушення п. 2.5 ПДР України керував автомобілем «Фольксваген»» д.н.з. (Lt) НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Захисник ОСОБА_3 - Скокін Л.Л. в суді вказав, що ОСОБА_3 не визнає свою вину у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не погоджується з протоколом, оскільки обставини, викладені у протоколі не відповідають дійсності. 11.10.2018 р. ОСОБА_3 разом з водієм автомобіля «Фольксваген» - ОСОБА_4 поверталися додому, зупинилися на вул. Ревуцького, щоб водій ОСОБА_4 зустрівся зі своєю дівчиною ОСОБА_5 Водій заглушив мотор та пішов на зустріч, а ОСОБА_3 пересів на місце водія та чекав останнього з вимкнутим двигуном. Приблизно о 02-00 год. ночі до автомобіля підійшлиа працівники поліції, попросили документи та сказали, що бачили, що водій керував автомобілем у нетверезому стані. Однак, ОСОБА_3 заперечував, що він керував автомобілем, а вказав що він був у якості пасажира, на що працівники поліції не відреагували, а попросили надати документи та запропонували пройти огляд на стан сп'яніння. При цьому, ОСОБА_3 надав паспорт, однак проходити огляд відмовився, оскільки заперечував факт керування транспортним засобом. Разом, цим, ОСОБА_3 вказав, що він погодиться подихати у трубку, якщо поліцейські нададуть доказ, що він керував автомобілем та документи, що підтверджують законність використання приладу алкотестер, на що поліцейські йому відмовили та запропонували підписати протокол про адміністративне правопорушення, в якому вже були підписи невідомих свідків, без зазначення прізвищ та місце перебування. Вказані свідки приїхали з іншим екіпажем поліції та не могли бути свідками вказаної події. Все це продовжувалося до 04.10 год., після чого поліцейські роззіхалися без тимчасового затримання транспортного засобу. Після чого, як всі роз'їхалися, а ОСОБА_3 попросив водія ОСОБА_4 підвезти його на вул.Визволителів, 6, щоб він пройшов огляд на стан сп'яніння, але лікар, прізвище якої він не пам'ятає, йому відмовила.

Захисник вважає, що відсутня сама подія правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація, що водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом, що суперечить вимогам Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2015 р. №14, зі змісту якої вбачається, що судам необхідно враховувати, що адміністративну відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами, в тому числі у стані алкогольного сп'яніння . Керування транспортним засобом слід розуміти. як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання, незалежно віт того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли почався рух. А тому, захисник вважає, що підстав для пропонування пройти огляд на стан сп'яніння ОСОБА_3 у працівника поліції не було, оскільки останній не керував ним.

Також, захисник вважає, що у поліцейського не було підстав для складання протоколу, у зв'язку з чим він просив витребувати документи, які підтверджують проходження підготовки капрала поліції ОСОБА_6 стосовно використання технічних засобів, свідоцтва про державну реєстрацію спеціальних технічних засобів, сертифікати відповідності та свідоцтва про перевірку спеціальних технічних засобів, інструкцію з експлуатації спеціальних технічних засобів, посадову інструкцію поліцейського ОСОБА_6

Крім цього, захисник вважає, що протокол не відповідає затвердженому Додатку1 до Порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, оскільки у матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан сп'яніння, водія не відстороняли від керування, нагрудна камера поліцейського була активована не завчасно та працювала не безперервно. З відео файлів вбачаєтеся, що ОСОБА_3 не заперечував пройти огляд на стан сп'яніння, проте поліцейські не коректно ставили питання, що ОСОБА_3 плутало. Свідку ОСОБА_7 було надано заповнені пояснення і відсутня відео фіксація як свідок ОСОБА_8 підписує протокол. Вказані доводи можуть підтвердити свідки, які фактично були присутні на місці події - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Просив закрити провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Особисто ОСОБА_3 не з'явився до суду, та не надав свої пояснення, щодо обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, хоча судом було його явку визнано обов'язковою та захиснику надавалися судові виклики для ОСОБА_3

Також, за клопотанням захисника Скокіна Л.Л. викликалися інспектор поліції ОСОБА_6 та поняті ОСОБА_9 та ОСОБА_8, які також до суду не з'явилися та не надали свої пояснення.

Вислухавши захисника Скокіна Л.Л., повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи, надаючи оцінку всім зібраним доказам у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 11.10.2018 р. о 02-20 год. ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп'янінням та від проходження огляду відмовився, що підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Крім цього, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_3, які він надавав працівникам поліції на місці події, однак вони викладені незрозумілим почерком, які практично не можливо прочитати, а тому суд не може надати їм оцінку.

Доводи захисника Скокіна Л.Л. щодо того, що ОСОБА_3 не перебував за кермом автомобіля та не відмовлявся від проходження огляду, повністю спростовуються даними протоколу та відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_3 заперечував, що він керував транспортним засобом та відмовлявся від проходження огляду на стан сп'яніння на місці події та у лікаря, однак не заперечував факт, що він вживав алкогольні напої.

Також, в свої письмових поясненнях захисник зазначив, що той факт, що ОСОБА_3 не керував автомобілем можуть підтвердити свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак вони до суду не з'явилися, захисник не забезпечив їх явку, оскільки це свідки захисту, та не просив суд їх викликати судовою повісткою, тобто в судовому засіданні не було надано захисником доказів, які б повністю спростовували викладене у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, захисник вказав, що ОСОБА_3 заперечував факт керування транспортним засобом, однак пройти огляд на стан сп'яніння не відмовлявся, а навпаки намагався його пройти та навіть їздив до лікаря і мав намір самостійно його пройти, однак лікар відмовив йому у проходженні такого огляду. Проте, будь-які докази по даному факту суду надані не були, а тому вказані доводи суд теж оцінює критично.

В судовому засіданні захисник просив суд витребувати ряд документів, які підтверджують проходження підготовки капрала поліції ОСОБА_6 стосовно використання технічних засобів, свідоцтва про державну реєстрацію спеціальних технічних засобів, сертифікати відповідності та свідоцтва про перевірку спеціальних технічних засобів, інструкцію з експлуатації спеціальних технічних засобів, посадову інструкцію поліцейського ОСОБА_6, однак в задоволенні даного клопотання судом було відмовлено, оскільки, огляд на стан сп'яніння не проводився, оскільки водій відмовився від його проходження.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в порушенні п. 2.5 ПДР України, оскільки ані сам ОСОБА_3, ані свідки, які були присутні безпосередньо під час події до суду не з'явилися та не надали докази та пояснення, які б спростовували викладену у протоколі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, п. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС 09.11.2015 № 1452/735 визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), та оформлення результатів такого огляду.

П. 2 вказаної Інструкції передбачено, що огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, при наявності ознак такого стану, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як зазначено у протоколі, у водія було виявлено наступні ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, нестійка хода, що і було підставою для запропонування проведення такого огляду.

Таку позицію ОСОБА_3 суд розцінює, як спосіб уникнення від адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Приймаючи до уваги характер вчинених правопорушень та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір в 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн.40 коп.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя