Справа № 363/3227/17 Головуючий у І інстанції Чірков Г. Є.
Провадження № 33/780/8/18 Доповідач у 2 інстанції Габрієль
Категорія 147 10.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 січня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн. на користь держави.

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 10 серпня 2017 року близько 15 год. 25 хв. він в Київській області, Вишгородському районі в с. Рови по вул. Шевченка, керував транспортним засобом - автомобілем «DAEWOO LANOS», д.н.з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Вишгородського районного суду Київське області від 01 листопада 2017 року та закрити провадження у справі щодо нього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що повістку про виклик до суду отримав лише 13.11.2017 року, хоча оскаржувану постанову було винесено 01.11.2017 року. Вказане свідчить про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та порушення прав апелянта, передбачених ст.268 КУпАП.

Апелянт зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази направлення працівниками поліції на проходження огляду водія на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд. Разом із цим, апелянта не відсторонили від керування транспортним засобом, не передали керування іншій уповноваженій особі чи не піддали адміністративному затриманню, що свідчить про невідповідність дій працівників поліції процедурі оформлення матеріалів за ч.1 ст.130 КУпАП.

Додані до матеріалів адміністративної справи письмові пояснення свідків, були написані працівниками поліції, а не самими свідками, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Проте, районний суд розглянув справу формально, не допитавши при цьому свідків.

Також, апелянт не був повідомлений про результати огляду його на стан сп'яніння, відомостей про відмову від підпису зазначеного акта не має. У зв'язку із цим, апелянта було позбавлено можливості надати пояснення щодо результатів огляду на стан сп'яніння та, в разі незгоди з цими результатами, провести огляд в закладі охорони здоров'я.

Окрім цього, суд розглянув справу з порушенням правил підсудності, адже у протоколі про адміністративне правопорушення місцем реєстрації апелянта зазначено: АДРЕСА_1. Отже, дана справа підсудна Оболонському районному суду м. Києва.

На думку апелянта, у оскаржуваному рішенні викладено не достовірні обставини, оскільки в матеріалах адміністративної справи навіть не йдеться про те, що правопорушник відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння. Зазначене спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення та письмовими поясненнями свідків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали подану апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно з ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи. Копію оскаржуваної постанови останній отримав лише 17.11.2017 року.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновлення ОСОБА_2 строку на подачу апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин справи, підлягають для з'ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Висновки судді про доведеність події порушення п.2.9.а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, та винуватості ОСОБА_2 у його вчиненні підтверджуються зібраними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №009489 серії БД від 10.08.2017 року (а.с.3), роздруківкою результатів проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.7) та письмовими поясненнями свідків (а.с.5,6) та ОСОБА_2 (а.с.4).

На підставі наведених доказів суддя дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на законних підставах наклав на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП не ґрунтуються на матеріалах справи.

Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров'я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858.

Тобто, направлення водія для огляду на стан алкогольного сп'яніння до закладу охорони здоров'я відбувається лише у випадку незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами.

Із протоколу про адміністративне правопорушення №009489 серії БД від 10.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» у присутності двох свідків. Проба позитивна - 1,76 проміле (а.с.3). Із протоколом ОСОБА_2 було ознайомлено під підпис, будь-яких пояснень чи зауважень останній не зазначив.

Вказане підтверджується роздруківкою результатів проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager» (а.с.1), актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.7) та письмовими поясненнями свідків (а.с.5,6).

У письмових поясненнях ОСОБА_4 вказав, що випив пива та сів за кермо автомобіля «DAEWOO LANOS», д.н.з АА 4027 МО, що підтвердив власним підписом (а.с.4). Будь-яких зауважень до процедури проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу останнім не зазначалось.

Поряд із цим, зазначаючи, що ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, суддя місцевого суду допустився помилки.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність виключення з мотивувальної частини постанови посилання суду про відмову ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності є необгрунтованими, адже згідно ч.1 ст.276 КУпАП за загальним правилом справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст.276 КУпАП передбачена можливість розгляду справи про адміністративне правопорушення за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Однак, жодних клопотань про зміну підсудності від ОСОБА_2 до суду першої інстанції не надходило.

Що стосується зауважень ОСОБА_2 з приводу неповідомлення його про дату, час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, то вони є слушними, однак його права були відновлені в апеляційній інстанції шляхом можливості висловити свої заперечення та зауваження під час розгляду апеляційної скарги.

Виходячи з вищевикладеного, постанова Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 підлягає зміні шляхом виключення з постанови посилань на те, що ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Вишгородського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 - змінити.

Виключити з постанови посилання на те, що ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

У решті постанову залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Київської області В.О. Габрієль