Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/2/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Мохонько К. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто на адміністративної відповідальності ОСОБА_3 з участю захисника ОСОБА_4, на постанову судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, з середньо спеціальною освітою, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2017 року ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнено судовий збір на користь держави в розмірі 275 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження постанови Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2017року. А постанову у справі про адміністративне правопорушення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2017року скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що попередньо скаргу було подано 15.09.2017року, а постанову отримано 05.09.2017року біля 18-ї години. Тобто, строк оскарження починається з 06.09.2017року, а закінчується 15.09.2017року. В апеляційній скарзі міститься відмітка про отримання судом скарги 15.09.2017року.

25.09.2017 року Апеляційним судом Кіровоградської області винесено постанову про повернення скаржнику апеляційної скарги через пропуск строку на апеляційне оскарження, але дану постанову, на думку апелянта винесено помилково, дана постанова оскарженню не підлягає та надає право на повторне звернення до суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

17.10.2017 року Апеляційним судом Кіровоградської області винесено постанову про повернення апеляційної скарги через неправильне зазначення особи, яка представляє інтереси ОСОБА_3 (представник-захисник). На даний час даний недолік усунено і є необхідність для повторного звернення зі скаргою до суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що 16 липня 2017 року він на своєму автомобілі рухався по автодорозі Устинівка - Петрово. Біля 16.30 години його почав переслідувати автомобіль ВАЗ 2107 синього кольору при цьому автомобіль подавав звукові сигнали сигналом автомобіля та в автомобіля вмикалися та вимикалися фари дальнього світла. Він не розуміючи намірів осіб, які рухалися позаду нього не зупинився хоч і зрозумів сигнали осіб, які знаходилися в автомобілі. В подальшому він з'ясував, що в автомобілі знаходилися працівники поліції. Але так як автомобіль не обладнаний світлогучномовним пристроєм то належним чином про необхідність зупинки він повідомлений не був.

В подальшому він зупинився та до нього підійшли працівники поліції. Після короткого спілкування, працівники поліції повідомили йому, що він керує автомобілем в нетверезому стані, але він це заперечив та повідомив, що знаходиться в тверезому стані та алкогольні напої не вживав. Працівники поліції запропонували пройти медичне освідування, але він відмовився це робити так як в нього були відсутні ознаки алкогольного сп'яніння, а також його не повідомили про причини зупинки його автомобіля.

Тоді на вимогу апелянта працівники поліції зупинили двох свідків, але йому заборонили підходити до свідків, та залишатися біля автомобіля. Скаржник вважає, щоб не дати можливості свідкам встановити відсутність в нього ознак алкогольного сп'яніння. В свідків працівники поліції відібрали пояснення, але в поясненнях свідків відсутні посилання на наявність у нього ознак алкогольного сп'яніння, а отже і підстав за якими працівники поліції можуть запропонувати пройти алкогольне освідування. На його запитання про причини зупинки автомобіля працівники поліції не надали жодних пояснень та доказів наявності підстав для зупинки.

Апелянт зазначає, що в оскаржуваній постанові, суд посилався, як на докази на пояснення свідків, які двічі не з'явилися в судове засідання та на відеозапис який припинено працівниками поліції відразу ж після зупинки автомобіля, яким він керував з невідомих причин. В жодних долучених до протоколу про адміністративне правопорушення документах чи відеозаписах відсутні докази наявності у нього ознак алкогольного сп'яніння, а також підстави зупинки транспортного засобу.

Таким чином, апелянт вважає, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які доводять його вину в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 в його інтересах захисника ОСОБА_4, який підтримав клопотання про поновлення строку та доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги підлягає задоволенню, а апеляційна скарга без задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Процесуальний строк спливає безперервно, включаючи вихідні та святкові дні.

Як убачається з матеріалів справи, районним судом стосовно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП справа розглянута 05.09.2017 року за його участі та за участі його захисника. Згідно розписки про отримання копії постанови, вказану постанову ОСОБА_3 отримав 05.09.2017 року, а апеляційну скаргу подав 15.09.2017 року, тобто в передбачений законом десятиденний строк на подання апеляційної скарги.

Для забезпечення процесуальних та конституційних гарантій ОСОБА_3 на оскарження рішення суду, а також принципів повноти та об'єктивності при з'ясуванні обставин кожної справи (ст. 245 КУпАП), апеляційний суд вважає можливим та необхідним поновити ОСОБА_3 пропущений з поважних причин строк подання апеляційної скарги на постанову судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2017 року.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачений обов'язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, вчинене ОСОБА_5 відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283-284 КУпАП, а саму справу суддею розглянуто відповідно до вимог ст.280 КУпАП.

Так, суддя місцевого суду правильно дійшов до висновку про те, що 16 липня 2017 року близько 16 год. 30 хв. по автодорозі Устинівка-Петрово ОСОБА_3 керував автомобілем "ВАЗ 217030", державний номер НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, нечітка мова, нечітка хода). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп'яніння (в заклади охорони здоров"я їхати відмовився) та продуття на місці алкотестеру "Драгер" відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки вина ОСОБА_3 підтверджується наявними матеріалами справи, а саме письмовими поясненнями ОСОБА_6, ОСОБА_7 від 16.07.17р., відібраними інспектором поліції; переглянутими дисками з відеозаписом події.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо скасування постанови районного суду та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення через відсутній склад адміністративного правопорушення не ґрунтуються на вимогах закону. Оскільки вина останнього, поза розумним сумнівом, підтверджується наявними у справі належними та допустимими доказами.

Так вина ОСОБА_3 підтверджується протоколом серії АП2 №541514 від 16.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_3 близько 18.30 годині керував автомобілем НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, нечітка мова, не чітка хода) від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці та у закладі охорони здоров'я відмовився у присутності двох свідків.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується доданими до протоколу поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є аналогічними, згідно яких вони 16.07.2017 року близько 18.50 годині, були свідками того, що водій автомобіля НОМЕР_4, відмовився від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння на місці шляхом продуття алкотестеру «Драгер», а також відмовився від проходження огляду у медичному закладі.

Вказані докази у справі є належними та допустимими та повністю узгоджуються між собою.

Відповідно до розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, (затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Тобто, водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп'яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції 1452/735), що в даному випадку було зроблено працівниками поліції, відповідно до вимог закону.

Як убачається з протоколу серії АП2 №541514 від 16.07.2017 року, ОСОБА_3 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю, нечітка мова, не чітка хода), та від проходження огляду на визначення в установленому законом порядку відмовився. Вказана відмова засвідчена поясненнями двох свідків, які відповідно до вимог чинного законодавства і не мають обов'язкової вимоги містити ознаки алкогольного сп'яніння у особи, а лише засвідчують сам факт її відмови від медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння. Тому, доводи апелянта про те, що у поясненнях свідків відсутні посилання ознак алкогольного сп'яніння є необґрунтованими.

Крім того, допитаний апеляційним судом у режимі відеоконференції, поліцейський Новгородківського ВП інспектор ОСОБА_9 пояснив, що у липні місяці 2017 року, точної дати не пам'ятає зі сплином часу, він разом з ОСОБА_8 заступив на чергування. Того дня слідчо-оперативна група Новгородківського ВП, виїжджала за викликом дружини ОСОБА_3, з приводу вчинення правопорушення. Зі слів співробітників, які входили до складу слідчо-оперативної групи, йому з напарником стало відомо, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Того ж дня під час патрулювання на ж/д переїзді у напрямку села Верблюжка, вони побачили, що їм на зустріч рухається автомобіль під керуванням ОСОБА_3 Оскільки їм було відомо, що ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп'яніння вирішили його зупинити та перевірити. Розвернувши свій службовий автомобіль вони наздогнали ОСОБА_3 та вимагали його зупинитися. На протязі 40 хвилин ОСОБА_3 не зупинявся, до поки застрявши у багнюці вимушений був зупинитися. Коли вони підійшли до ОСОБА_3 побачили у нього ознаки алкогольного сп'яніння (нечітка мова, запах алкоголю з ротової порожнини), та запропонували йому пройти обстеження на визначення стану алкогольного сп'яніння, на вказану вимогу ОСОБА_3 відмовився. Тоді були зупинені свідки, які засвідчили, що у їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду та підпису у протоколі.

Допитаний у режимі відеоконференції, поліцейський Новгородківського ВП інспектор ОСОБА_11 надав аналогічні покази, які надав ОСОБА_9 та додав, що ОСОБА_3 відмовився надавати пояснення оскільки був дуже п'яний. Крім того зазначив, що їх службовий автомобіль містить маркування патрульного автомобіля Національної поліції.

Вказані покази, апеляційний суд приймає, як правдиві, оскільки вони є послідовними, логічними, не містять суперечностей та узгоджуються з відеозаписом з автореєстратору службового автомобіля поліції, переглянутого у судовому засіданні, та іншими письмовими доказами у справі.

А отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що патрульний автомобіль не був маркований, є безпідставними, оскільки спростовується показами працівників поліції ОСОБА_9 та ОСОБА_8 Крім того, об'єктивно підтверджується відеозаписом, на якому чітко видно, що автомобіль поліції позначений відповідним маркуванням.

Доводи захисника ОСОБА_4 з того приводу, що у поясненнях свідка ОСОБА_6 не зазначене прізвище інспектора поліції, який відбирав пояснення у вказаного свідка, є слушними. Разом з цим, вказане порушення допущене працівниками поліції не може бути підставою для визнання його незаконним та не спростовує вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та у сукупності, разом з іншими доказами у справі підтверджують, що ОСОБА_3 на законну вимогу працівників поліції, дійсно відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння.

Крім того, суд першої інстанції під час розгляду даної справи належним чином врахував вимоги ст.ст. 33, 38, 245, 280 КУпАП та призначив ОСОБА_3 фактично мінімальний вид та розмір адміністративного стягнення, який передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, в межах строку накладення адміністративного стягнення, врахувавши при цьому дані про його особу, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, обставини правопорушення, характер і тяжкість вчиненого тощо.

А тому, з урахуванням вищезазначених обставин та особи правопорушника районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення, а саме у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим, як за видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, що за вказаних обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, послужить його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Оскільки районний суд наклав стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, та у передбачений законом строк накладення адміністративного стягнення, підстави для закриття справи стосовно ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що на час розгляду справи в апеляційному суді закінчились строки передбачені ст.38 КУпАП, як того просив захисник ОСОБА_10, відсутні.

Отже, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що будь-які дані про те, що суд першої інстанції допустив процесуальні порушення під час розгляду справи, або дані, які б вказували на неповноту чи не об'єктивність розгляду справи щодо ОСОБА_3 - в матеріалах справи відсутні.

Викладене свідчить, що судом першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно досліджено всі обставини справи, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови не має.

Оскільки, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 та пояснення його захисника не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційній інстанції, апеляційний суд вважає, що вказані доводи та пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності надані з метою уникнення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновків, що в задоволені апеляційної скарги ОСОБА_3 належить відмовити, а постанову судді Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05 вересня 2017 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк подання апеляційної скарги на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 05.09.2017 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Л.Я.Ткаченко