Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/916/17
Провадження № 3/499/17/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01.02.2018 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 (далі - особа) 04.11.2017 року о 15 годині 30 хв. в с. Білка Іванівського району Одеської області по вул. Шкільній керував ТЗ марки ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, а саме характерний запах з порожнини рота, почервоніння очей, Огляд на стан спяніння проводився на приладі Алкофор Р305 у присутності свідків, результат тесту 0,48 проміле, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП, що підтверджується постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 20.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав письмові пояснення, відповідно до яких 04.11.2017 року він приїхав в с. Білка до своєї співмешканки, ОСОБА_2, з метою примиритися, оскільки напередодні вони посварилися, заїхав до неї на подвіря. Однак, він ще більше посварився з ОСОБА_2 та її мамою, що його дуже розлютило та він на швидкості хотів виїхати з подвіря, однак в цей час зачинилися від вітру ворота та вдарили по його автомобілю, що стало причиною того, що він дуже швидко рухався на машині. Виїхавши з двору співмешканки, ОСОБА_1 забрав свою мати та поїхав до с. Щорсове, де він проживав, пішов в магазин, купив вина та випив його вдома, оскільки був дуже розлючений, після чого ліг спати. У вечері його розбудила мати та сказала, що приїхала поліція, яка надалі забрала його до лікарні для встановлення стану алкогольного спяніння. Після чого у нього забрали автомобіль та водійське посвідчення. Також потім йому дали підписати протокол працівники поліції та сказали, що це означає, що він до них претензій не має. Отже, у судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, оскільки з його слів він вживав алкогольні напої вже будучи вдома та не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Дослідивши матеріали справи, суддею було встановлене наступне.

Статтею 1 КУпАП визначені завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі це є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності та запобігання правопорушенням.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.9 Правил дорожнього руху України встановлена заборона керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Порушення вимог цього пункту тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 130 КУпАП.

Невизнання вини особою суд оцінує як обраний спосіб захисту та не може взяти до уваги обставини на які він посилається, оскільки його пояснення суперечать матеріалам справи та жодними доказами не підтвердженні.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, підтверджується наданими органами поліції доказами в сукупності, що знаходяться в матеріалах справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 №428991 від 04.11.2017 року, яким підтверджується факт вчинення правопорушення, його обставини, зазначено вимоги закону, що порушила особа та наявний підпис особи, з зазначенням, що він з протоколом згоден.

- протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану спяніння, відповідно до якою вміст алкоголю в крові ОСОБА_1 складає 0,48 проміле;

- поясненнями свідків ОСОБА_3, яка являється матірю співмешканки ОСОБА_1, відповідно до яких 04.11.2017 року ОСОБА_1 по місцю свого мешкання поводився неадекватно, кидався в бійку до своєї співмешканки, бив вікна а потім виїжджаючи з двору на авто пошкодив паркан та ворота та поїхав у невідомому напрямку, що є підставою вважати, що неадекватна поведінка особи є наслідком вживання алкогольних напоїв;

- поясненнями свідка ОСОБА_4, яка є сусідкою ОСОБА_1, відповідно до яких 04.11.2017 року ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, вчинив дома сварку, на жодні зауваження не реагував, оскільки перебував в стані алкогольного спяніння, а потім сів за кермо та поїхав на авто у невідомому напрямку;

- поясненнями свідка ОСОБА_2, яка є співмешканкою ОСОБА_1, відповідно до яких 04.11.2017 року до неї додому на власному автомобілі приїхав ОСОБА_1 для того, щоб помиритися, однак оскільки він перебував в стані алкогольного спяніння, вони посварилися ще більше, та ОСОБА_1, пошкодивши при виїзді з подвіря паркан та ворота, в стані алкогольного спяніння поїхав у невідомому напрямку;

- поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, які були надані в день вчинення правопорушення, відповідно до яких, він, ОСОБА_1 04.11.2017 року дійсно вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2, в результаті кого вони голосно розмовляли, щодо висловлювання на адресу інших осіб нецензурними словами, він не памятає, оскільки перебував в стані алкогольного спяніння;

- поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були присутні під час проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан спяніння в Іванівській ЦРЛ, при цьому свідок ОСОБА_6 дала пояснення, що останній був у стані алкогольного спяніння та не заперечував факту керування авто в стані алкогольного спяніння;

- дослідженими судом матеріалами справи №499/917/17 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, які також підтверджують, що 04.11.2017 року ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння та керував транспортним засобом;

- постановою Ширяївського районного суду Одеської області від 20.12.2017 року, що підтверджує повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП.

Підстав не приймати до уваги даних письмових доказів у суду не має, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, які є у справі.

Оцінивши наведені докази, суд вважає вину особи в інкримінованому адміністративному правопорушенні повністю доведеною, в його діях є склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, так як він порушив вимоги п.2.9 ПДР, а саме повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП.

Строк дії позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія відповідно до постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 20.12.2017 року.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення автомобіля не може бути накладено на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, який належить іншій особі.

Отже, суд не може вилучити автомобіль у ОСОБА_1, так як відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію ТЗ, автомобіль НОМЕР_2 належить не ОСОБА_1, а ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП вбачається, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп. .

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у сумі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Строк дії позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія відповідно до постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 20.12.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 352,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Іванівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці.

Суддя:ОСОБА_8