Справа № 646/410/18
№ провадження 3/646/363/2018
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.01.18 року м. Харків
Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Сіренко Юлія Юріївна, за участю секретаря - Ушакової Г.В., прокурора - Лялюк Є.В., правопорушника - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глухів Сумської області, українця, громадянина України, працюючого помічником начальника частини з матеріально технічного забезпечення начальника відділення матеріально технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України, маючого військове звання майора, одруженого, маючого на утриманні двох дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 призначений на посаду помічника начальника частини з матеріально технічного забезпечення начальника відділення матеріально технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України від 31.08.2017.

Відповідно до підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII посада помічника начальника частини з матеріально технічного забезпечення начальника відділення матеріально технічного забезпечення Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України майора ОСОБА_1 відноситься до категорії осіб, на який поширюється дія цього Закону, як на військових посадових осіб Збройних Сил України, відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, повязані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством), а також на підставі ст. 29, ст. 30, п. 4 ст. 32 Закону України «Про Статус внутрішьної служби Збройних Сил України».

Положеннями ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до пункту 14 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII суб`єкти декларування це особи, зазначені у підпункті «Г» пункту 1 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, зобов`язані додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції та подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно правову відповідальність.

Частиною 2 статті 52 Закону передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме, отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для непрацездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюються на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Так, ОСОБА_1 , 19.10.2017 згідно Договору купівлі продажу, укладеного в ТСЦ № 6350/2017/671308 продав транспортний засіб ЗАЗ-Daewoo Lanos, VIN НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , вартість якого становить 97200,00 гривень, що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII був зобов`язаний повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 29 жовтня 2017 року, але не повідомив, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , 03.11.2017 згідно Договору купівлі продажу, укладеного ТСЦ №6350/2017/692395 придбав транспортний засіб SCODA OCTAVIA, VIN НОМЕР_4 , на який оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 та закріплено номерний знак НОМЕР_6 , вартість якого становить 107000,00 гривень, що перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону був зобов`язаний повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 13 листопада 2017 року, але не повідомив, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що він не мав умислу на вчинення корупційного злочину, оскільки не знав про внесення змін до Закону України "Про запобігання корупції", а саме вважав, що повинен вносити відомості до декларації про суттєві зміни у майновому стані, у разі отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня.
Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КУпАП, пояснив при цьому, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та Закону України «Про запобігання корупції ».
Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши докази у справі, приходить до наступного.
Частиною 2 ст.172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.
Частиною 1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону (в редакції, чинній на момент вчинення правопорушення), у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Відповідно до ст.28 Конвенції ООН "Проти корупції" усвідомлення, намір або умисел, які необхідні, як елементи будь-якого злочину, визначеного цією Конвенцією, можуть бути встановлені з об`єктивних фактичних обставин справи.
Дослідивши докази, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.
Склад правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.
Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», сам протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про форму умислу.
Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що уповноваженими особами Управління захисту економіки в Харківській області не надано до суду доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 діяв умисно та усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок.
Відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
З урахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина, як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані працівниками поліції докази не свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП України, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя - Сіренко Ю.Ю.