АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/4100/18 Номер провадження 33/786/951/18Головуючий у 1-й інстанції Струков О. М. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, зареєстрованого: АДРЕСА_2

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.3 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені суддею суду першої інстанції обставини

Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 352 грн.40 коп.

Згідно з постановою, 28 травня 2018 року, близько 17 години 50 хвилин ОСОБА_2, в порушення п. 2.5. ПДР України, керував автомобілем «Porshe Cayenne» д.н.з.НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Соборності з явними ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей звужені та не реагують на світло. В присутності свідків відмовився від проходження медогляду в ПОНД в установленому законом порядку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20 червня 2018 року, а провадження у справі відносно нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляції вказує, що поліцейськими в порушення положень «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» згідно, якої огляд проводиться у випадках, коли є підстави вважати, що водії перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп'яніння, запропонував йому пройти обстеження тільки через те, що він двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню.

Ознака , про звужені зіниці очей, які не реагують на світло, що була вказана в описі об'єктивної сторони інкримінованого правопорушення, не була перевірена поліцейськими. А свідки, були присутні при відмові від проходження огляду на стан сп'яніння, та не були свідками встановлення зовнішніх ознак сп'яніння.

Також апелянт вказує, що суддею місцевого суду безпідставно не враховано показання свідка ОСОБА_3, яка підтвердила факт того, що ОСОБА_2 не перебував в стані сп'яніння

Крім того, ОСОБА_2 в апеляції наголошує на тому, що він не знав, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, в суді присутнім не був та планує оскаржувати цю постанову.

Позиція апелянта в судовому засіданні апеляційного суду

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

Мотиви суду

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Розглянувши протокол про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення суддя місцевого суду визнав його винуватим у відмові від проходження медичного огляду для встановлення стану наркотичного сп'яніння , кваліфікував його дії за ст..130 ч.3 КУпАП і послався при цьому на показання самого ОСОБА_2 , письмові пояснення свідків ОСОБА_3 - дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , матеріали відеофіксації адміністративного правопорушення.

Із вказаним висновком погоджується і апеляційний суд , а тому доводи апеляції ОСОБА_2 в цій частині є неспроможними.

Так за нормативним визначенням ст.. 130 ч.3 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає зокрема за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції особами , які двічі протягом року піддавалися адміністративному стягненню за вказані порушення.

Отже, ознаками об'єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема і відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ст.266 КУпАП , п.2.5 Правил дорожнього руху України , постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103» Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції» встановлено обов'язок особи яка керує транспортним засобом (водія) і щодо якої є підстави вважати , що вона перебуває у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів , що знижують їх увагу на швидкість реакції , пройти такий огляд та порядок його проведення як на місці поліцейським із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків так і в медичному закладі .

Перевіряючи доводи апеляційної скарги апеляційним судом було повторно досліджено відео фіксацію адміністративного правопорушення. Переглядом вказаного відео файлу було встановлено , що ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Про цей же факт засвідчили у своїх письмових поясненнях і свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на виклику яких в судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не наполягав.

Крім того, варто звернути увагу, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 погоджувався із тим фактом, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_3 , яка до того ж є дружиною ОСОБА_2 про те , що він не вживав наркотичних речовин , вважаю , що вони не спростовують об'єктивних доказів у справі того факту , що останній дійсно відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Той факт , що особа можливо і не перебувала у стані наркотичного сп'яніння , не виключає його адміністративної відповідальності . При цьому, варто мати на увазі , що визначення ознак (підозри) перебування особи у стані наркотичного сп'яніння є суб'єктивним критерієм діяльності працівників поліції.

Таким чином, під час апеляційного розгляду наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи ОСОБА_2 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння і тому доводи апеляції в цій частині є непереконливими.

Водночас вважаю , що постанова судді підлягає скасуванню через істотні порушенні вимог матеріального та процесуального законодавства.

Так, за змістом статті 283 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення має містити опис обставин , установлених під час розгляду справи.

Разом з тим як вбачається із змісту об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення викладеного у постанові , суддя фактично обмежився лише зазначенням того , що є у протоколі щодо ОСОБА_2 і обставин встановлених ним безпосередньо , не виклав ( Об'єктивна сторона складу правопорушення викладена у такий формі:» З протоколу про адміправопорушення вбачається і далі по тексту).

Не відповідають положенням статті 130 ч.3 КУпАП навіть і ті обставини об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення , що зазначені суддею як нібито встановлені.

Кваліфікація адміністративного правопорушення - це встановлення і юридичне закріплення точної відповідності між ознаками вчиненого діяння (бездіяльності) і ознаками складу адміністративного правопорушення , передбаченого адміністративно-правовою нормою.

Кваліфікація проходить ряд етапів:

Встановлення фактичних обставин справи , які полягають в аналізі об'єктивних і суб'єктивних ознак вчиненого діяння ( є скоєне правопорушенням ; до якої групи належить це діяння , які його видові та кваліфікуючі ознаки , яка є інформація про особу , її вчинила , і т.д.);

Пошук і встановлення адміністративно-правової норми , яка передбачає ознаки складу вчиненого діяння ( статті , що встановлює відповідальність за передбачуване зазіхання );

Встановлення тотожності ознак вчиненого діяння ознакам певного складу адміністративного правопорушення , передбаченого знайденою адміністративно-правовою нормою;

Закріплення рішення про дану тотожність у відповідному процесуальному документі (постанові).

Так як вже наголошувалось вище об'єктивна сторона складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.3 КУпАП полягає у вчиненні дій , передбачених частиною першої цієї статті , що були вчинені особою , яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В постанові судді про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності взагалі не зазначено таких кваліфікуючих ознак як вчинення дій передбачених частиною першою статті 130 КУпАП особою , яка двічі піддавалася стягненню за вчинення вказаного правопорушення.

Із змісту постанови , якщо в розпорядженні будь-якої зацікавленої особи відсутні матеріали справи , взагалі неможливо зрозуміти на підставі яких юридичних фактів по справі суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого саме ч.3 ст.130 КУпАП.

При цьому варто зазначити , що матеріали самого адміністративного провадження містять постанови про накладення на ОСОБА_2 стягнень за ст.ст.130 ч.1 , 130 ч.2 КУпАП.

Апеляційним судом у зв'язку із наведеним було повторно досліджено матеріали справи та встановлено , що ОСОБА_2 постановою судді Ленінського районного суду м. Полтава від 11 липня 2017 року був підданий стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП та постановою судді Київського районного суду м. Полтава від 06.03.2018 року він також був підданий стягненню за ст.130 ч.2 КУпАП.

Останнє за часом адміністративне правопорушення , за вчинення якого його дії кваліфіковані за ст.130 ч.3 КУпАП , він вчинив 28 травня 2018 року , тобто на протязі року після накладення на нього стягнень за ч.1 ст.130 , ч.2 ст.130 КУпАП.

Аналіз питання доведення винуватості ОСОБА_2 у вчиненні об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , наведений вище.

Таким чином апеляційним судом встановлено , що ОСОБА_2 будучи особою , яка двічі протягом року , а саме 11 липня 2017 року та 06 березня 2018 року піддавалася стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння , 28 травня 2018 року , близько 17 години 50 хвилин , в порушення п.2.5 ПДР України , керував автомобілем «Porsche Cayenne» д.н. НОМЕР_1 в м. Полтава по вул. Соборності з явними ознаками наркотичного сп'яніння , зіниці очей звужені та не реагують на світло та в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння в ПОНД у встановленому законом порядку , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.130 ч.3 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується наведеними вище обставинами , які свідчать про відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння , постановами суддів Ленінського районного суду м. Полтава від 11 липня 2017 року та Київського районного суду м. Полтава від 06 березня 2018 року , які набрали законної сили і які свідчать про те , що до вчинення останнього за часом правопорушення він двічі піддавався стягненню за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння та за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Не усуває адміністративної відповідальності особи також і незнання про прийняте судове рішення , як про це наголошується в апеляції ОСОБА_2. До того ж варто зазначити , що на момент апеляційного розгляду постанова судді щодо ОСОБА_2 за ст.130 ч.2 КУпАП була перевірена апеляційним судом і залишена без змін.

Вирішуючи питання про призначення покарання вважаю , що ОСОБА_2 має бути призначене покарання у виді штрафу із позбавленням права керуванням транспортними засобами .

Строк накладення адміністративного стягнення вчиненого ОСОБА_2 28 травня 2018 року на момент апеляційного розгляду , виходячи із вимог статті 38 КУпАП , не сплинув.

За таких обставин вважаю , що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню , постанову судді скасуванню із постановленням нової постанови , якою його слід визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного та керуючись ст..294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 20 червня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Постановити нову постанову якою ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімуми доходів громадян , що становить 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок на користь держави.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин