АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/123/18 Справа № 711/9827/17 Головуючий по 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 та його захисника -адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, приватного підприємця, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 320 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що ОСОБА_3 03.11.2017 о 01 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісній, 222 керував автомобілем «Мерседес Бенц» д.р.н. СА 4647 АХ в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції через її невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 просить закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 інспектором УПП було допущено порушення вимог ст.ст. 256, 266, 130 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 та Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом № 400/666 МВС та МОЗ України.

Зокрема, звертає увагу, що в протоколі викладено обставини, які не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3, на момент його складання, транспортним засобом не керував, а був пасажиром у власному автомобілі, так як додому його привіз ОСОБА_5 Крім того, в протоколі невірно зазначено адресу скоєння інкримінованого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. а саме: вул. Благовісна. 222 замість вул. Надпільна, 331/15.

Звертає увагу на те, що огляд ОСОБА_3 на стан спяніння проведено з грубим порушенням норм чинного законодавства, що виразилось в тому, що всупереч вимог ст.ст. 266, 265-2 КУпАП та Наказу МВС № 77 від 26.02.2009 він не був відсторонений від керування автомобілем, а його транспортний засіб тимчасово затриманий не був

Крім того, захисник ставить під сумнів пояснення свідків, які залучались працівниками поліції по факту складання щодо ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_3 на безпосередню участь в судовому засіданні, оскільки 23.11.2017 справу про адміністративне правопорушення було розглянуто за його відсутності, не зважаючи на те, що останній, шляхом направлення смс-повідомлення, повідомив суд про поважність причин неприбуття через перебування за межами Черкаської області.

Також, при накладенні адміністративного стягнення щодо ОСОБА_3, судом не враховано дані про його особу та інші обставини, які підлягають урахуванню та передбачені ст. 33 КУпАП.

Водночас, апелянт, вважаючи пропущеним строк на апеляційне оскарження судового рішення з поважних причин, просить його поновити, оскільки про зміст винесеного в справі рішення щодо ОСОБА_3 стало відомо лише 17.01.2018 після ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отримання копії оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було винесене 23.11.2017 (а.с11) за відсутності останнього, а про зміст оскаржуваної постанови стало відомо 17.01.2018 після отримання в суді її копії, а тому строк на апеляційне оскарження постанови судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 23.11.2017 ОСОБА_3 необхідно поновити.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшають і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне зясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність її діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, як вбачається з оглянутого відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського, ОСОБА_3 на місці складання протоколу не заперечував того факту, що керував транспортним засобом, вчинив якесь дрібне порушення, чим викликав увагу працівників поліції, які прослідували за ним до місця його зупинки. На місці складання протоколу йому було запропоновано пройти освідування на «Драгері» або проїхати до медичного закладу, але останній пропонував кошти працівникам поліції, а потім повідомив, що вжив пляшку якогось напою. На місці складання протоколу, ОСОБА_3 не повідомляв, що транспортним засобом керувала інша особа.

Крім переглянутого відеозапису вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч, 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 133196 від 03.11.2017, згідно якого ОСОБА_3 03.11.2017 о 01 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Благовісній, 222 керував автомобілем «Мерседес Бенц» д.р.н. СА4647АХ в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що огляд ОСОБА_3 проведений у звязку з виявленими ознаками, зокрема: різкий запах алкоголя, невнятна мова, тремтіння рук, за допомогою алкотестору Драгер, алкотест №6820, тест № 207, з результатом огляду на стан спяніння 1, 57 ‰;

- позитивного результату тестування на алкоголь приладом Драгер Алкотест 6280 № ARHK - 0119 від 03.11.2017 - 1.57 ‰;

- пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 03.11.2017, відібраних поліцейським ОСОБА_8, про те, що в їх присутності водій транспортного засобу ОСОБА_3 продув Алкотестер Драгер, який видав результат 1.57 ‰.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вій не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах провадження.

Зокрема, як вбачається з оглянутого відеозапису з місця складання протоколу, ОСОБА_3 сам вказав працівникам поліції, що керував транспортним засобом і вчинив дрібне порушення Правил дорожнього руху, яке не вважає суттєвим. Крім того, ОСОБА_3 сам зазначив, що він вжив одну пляшку якогось алкогольного напою. На місці складання протоколу ОСОБА_3 не вказував працівникам поліції, що транспортним засобом він не керував.

Ці докази в їх сукупності спростовують пояснення свідка ОСОБА_5, який лише в суді апеляційної інстанції зазначив, що саме він керував транспортним засобом належним ОСОБА_3, довіз його до будинку і відразу пішов додому.

При цьому, враховую, що, будучи незгодним з діями інспекторів поліції по складанню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 будь-яких заперечень по даному факту не надав.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються також і доводи ОСОБА_3 про невідповідність чинному законодавству дій інспектора поліції, який при складанні, оформленні протоколу про адміністративне правопорушення діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, та, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 23.11.2017, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та заслуховування пояснень по факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Більше того, в матеріалах справи наявне підтвердження про доставку смс-повідомлення з викликом в судове засідання ОСОБА_3 на 23.11.2017 (а.с.10), в яке він не зявився, клопотання про відкладення розгляд справи не направив.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_9 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст. 33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2017 щодо ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.11.2017, задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба