Категорія: ст.124 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Гапончука В.В.,

з участю

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1,

іншого учасника ДТП - ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2017 року про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ВАТ «Укрнафта», проживаючого АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29.09.2017 року о 16.15 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1 повертаючи ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо, в зв'язку із чим допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.13 Правил дорожнього руху України..

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_2, який вважав, що скарга не підлягає до задоволення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, підтверджується зібраними у справі та дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 з яких вбачається, що він рухаючись по вул. Щусєва, під'їхав до перехрестя з Проспектом Відродження та маючи на меті заїхати на прилеглу територію будинку 14А по Проспекту Відродження пропустив потік автомобілів та поїхав прямо на вказану прилеглу територію. Перетинаючи дорогу він побачив, що з прилеглої території виїжджає автомобіль марки «Опель», водій якого дивився на право і не бачив його, у зв'язку з чим він дав звуковий сигнал останньому та намагався максимально уникнути зіткнення, однак автомобіль «Опель» вдарив його автомобіль у задню ліву дверку;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №210781 від 29.09.2017 року та схемою місця дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того з висновку експерта №543 від 26.01.2018 року вбачається, що:

1. В даній дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог пунктів 10.1, 10.2 ПДР України, згідно яких при виїзді на дорогу (проїзну частину пр. Відородження) з прилеглої території, переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та дати дорогу автомобілю BA3-2103, який перетинав даний проспект та починав здійснювати заїзд до будинку 14а.

2. З технічної точки зору в дорожній ситуації, водій автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України, згідно якого в момент об'єктивного виявлення зміни напрямку руху автомобіля Opel Astra (повороту ліворуч) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

4. З технічної точки зору в дорожній ситуації, коли автомобіль НОМЕР_5 ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання вимог пункту 10.1 та 10.2 ПРД України.

В дослідній частині висновку зазначено, що вирішувати питання «Чи мав технічну можливість водій автомобіля «Ваз 2103» д.н.з. НОМЕР_6, ОСОБА_2 уникнути зіткнення транспортних засобів при умові неухильного виконання ПДР України?» не має технічного змісту, оскільки він своїми діями не створював перешкоди чи небезпеки для руху іншим учасникам руху.

Таким чином, за результатами розгляду всіх фактичних обставин справи в судовому засіданні встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, її майновий та сімейний стан, ступінь її вини, суд прийшов до вірного висновку про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, яке буде необхідне і достатнє для виховання особи та запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

З огляду на вищенаведене, підстави для скасування постанови суду першої інстанції з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Гапончук