Провадження № 33/795/21/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області у складі судді судової палати у кримінальних справах Баглая І.П.,

з участю адвоката Роговець В.Д.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2017 року, щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого АДРЕСА_1, притягнутого до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

якою накладено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.,

встановив:

Місцевим судом ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 07 жовтня 2017 року, в 08 год. 35 хв., рухаючись по вул. Ак. Павлова зі сторони вул. Шевченка в напрямку вул. Г. Полуботка, керуючи автомашиною марки «RAVON», н.з. НОМЕР_1, не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомашиною «Шкода», н.з. НОМЕР_2, яка рухалася попереду, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів. Після цього ОСОБА_3, будучи причетним до ДТП, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п.п.2.10 «а», 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Описані дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з постановою районного суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі через відсутність складу адміністративного правопорушення. Вказує, що суддя суду першої інстанції не погодився з його правовою позицією, щодо не визнання вини та в обґрунтування висновків свого рішення поклав докази його винуватості такі, як:

- протоколи про адміністративне правопорушення серії БР №№002740, 002739 від 12.10.2017 року та 11.10.2017 року, складені щодо нього за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- схему місця ДТП;

- акт огляду транспортного засобу від 09.10.2017 року;

- рапорт інспектора ОСОБА_6.;

- письмові пояснення та показання потерпілого ОСОБА_5;

- показання свідка ОСОБА_6.

Разом з тим, висновки судді місцевого суду про його винуватість у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень за обставин, вказаних у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на законі.

Із матеріалів справи, пояснень ОСОБА_3 і адвоката та доводів апеляційної скарги видно, що вона обґрунтована, бо у справі нема жодного доказу який би підтверджував скоєння ОСОБА_3 інкримінованих правопорушень.

Так, 12.10.2017 року, в 14.30 год., по вул. Шевченко, 13, у м. Чернігові інспектором відділу розшуку управління патрульної поліції ОСОБА_6 було складено протокол серії БР №002740 за ніби то залишення ОСОБА_3 місця дорожньо-транспортної пригоди 07.10.2017 р.. У цей же протокол вписані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яких фактично на місці пригоди не було, а тому про обставини дорожньо-транспортної пригоди 07.10.2017 р. вони свідчити не можуть.

Схема місця дорожньо-транспортної пригоди складена 07.10.2017 р. інспектором роти №2 БУПП у м. Чернігові ДПП ОСОБА_9 без участі понятих, а з участю лише ОСОБА_12., який стверджував, що вказана пригода мала місце, не може служити належним доказом у справі.

Тією ж інспектором відділу розшуку управління патрульної поліції ОСОБА_6 12.10.2017 р., в 14.10 год., по вул. Шевченко, 09, у м. Чернігові було складено протокол серії БР №002739 про скоєння описаної вище дорожньо-транспортної пригоди. Цей протокол також не може слугувати належним доказом, бо потерпілими зазначені ті ж самі свідки з описаного раніше протоколу ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ще працівник поліції ОСОБА_11, домашня адреса якого вказана не його і протокол ним не підписаний, а всі вони в трьох не були очевидцями пригоди і взагалі на місці її скоєння.

Таким чином обвинувачення ОСОБА_3 ґрунтується лише на не зовсім послідовних поясненнях ОСОБА_5, який, зокрема, ніби то впізнав ОСОБА_3 після того як у поліції йому показали фото останнього. Що це за впізнання матеріали справи відповіді не містять як і відсутня в них вказана фотографія.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу задовольнити, постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. П. Баглай