ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/23/18

Провадження № 3/300/40/2018

15.01.2018 р. смт.Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканич В.А. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, паспорт серії ВО 581884 виданий Іршавським РВ УМВС 04.03.1999 року, за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановив :

ОСОБА_1, 17.12.2017 року близько 15-00 години за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння вчинив із своєю дружиною ОСОБА_2 словесну сварку, в ході якої ображав її нецензурними словами і погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім"ї, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину свою визнав.

Вина ОСОБА_1 стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №950640 від 17.12.2017 року та поясненнями в суді самого правопорушника, який свою вину у вчиненому визнав.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що її чоловік ОСОБА_1 17.12.2017 року за місцем проживання вчинив сварку, в ході виражався в її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою,а також під час сварки поламав стіл.

Диспозиція ч.2 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, або не повідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разу його винесення.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1. протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, вважає, що винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП знайшла своє підтвердження у суді, згідно постанови Воловецького районного суду Закарпатської області 12.05.2017р. притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, тому дії ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно.

Відповідно до ст.3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороненими є не тільки тортури, але й нелюдське або таке поводження, що принижує гідність, Як зазначив Європейський суд з прав людини у справах "А. проти Сполученого Королівства" (рішення від 23.09.1998 р, параграф 22) та "Z та інші проти Сполученого Королівства" (рішення від 10.05.2011 р., параграф 73), стаття 1 Конвенції, взята у поєднанні зі статтею 3, вимагає від держав вжити заходів, покликаних забезпечити, щоб особи в межах їх юрисдикції, не піддаватися тортурам або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню, у тому числі жорстокому поводженню з боку приватних осіб. Одним із таких заходів слід вважати притягнення до адміністративної відповідальності осіб, винних у вчиненні насильства в сім'ї.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП обтяжують чи пом"якшують відповідальність порушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1, а також з метою виховання поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, буде доречним застосувати щодо нього стягнення у вигляді штрафу, передбаченого санкцією ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Таким чином на підставі ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в розмірі 352, 40 гривень.

Керуючись ч. 2 ст. 173-2, ст. ст. 283, 284 КУпАП, ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 680,00 (шістсот вісімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п"ятдесят дві) гривні 40 копійок.

На підставі ч.2 статті 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої служби стягнути з правопорушника ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в розмірі 1360 ( тисячу триста шістдесят) гривень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вотьканич В. А.