Справа № 204/307/18
Провадження № 3/204/212/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Білик І.А., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов складений інспектором 6 роти 4 батальйону УПП в м.Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення серії БР №102835 від 29 грудня 2017 року, згідно якого 29 грудня 2017 року о 23 год. 25 хв., в м.Дніпро, по вул.Криворізька, 10, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRY» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ознайомившись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Вказані положення Кодексу повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

Зазначене повністю узгоджується з положеннями п.1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, у відповідності з якими, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1Т за ч.1 ст.130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп'яніння не відповідають вимогам допустимості доказів, зокрема в ст.272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку, суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків, уповноваженими посадовими особами патрульної поліції, викладені в поясненнях однаковим за стилем рукописним текстом двох свідків щодо суті правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, зокрема відносно обставин за яких відбулась відмова від проходження освідчення на стан сп'яніння та способу вчинення протиправного діяння особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також, без зазначення переліку ознак сп'яніння, які свідок повинен зазначити, як такі, що виявлені у правопорушника. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були у співробітників патрульної поліції обґрунтовані підстави для проходження правопорушником відповідного огляду на стан сп'яніння, від якого останній відмовився. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення, тільки в такому разі пояснення можуть мати обєктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину.

Сам огляд водія проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (ч.ч.1 і 2 ст.266 КУпАП, пункти 2-5 Постанови).

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його

увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я, але не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (ч.3 ст.266 КУпАП, пункти 6-7 Постанови).

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров'я.

В порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8,п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп'яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного спяніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Слід також зазначити, що у протоколі № БР №102835 від 29 грудня 2017 року інспектором Кондрашовим С.С. взагалі не вказані ознаки спяніння водія ОСОБА_1

Таким чином, наведене свідчить про те, що поліцейський при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, діяв не у відповідності до своїх повноважень та способу, передбачених чинним законодавством, тому протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний допустимими доказом в розумінні ст.251 КУпАП, а інші докази не підтверджують факт наявності у ОСОБА_1 передбачених законом ознак алкогольного спяніння, які були б підставою для вимог щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан такого спяніння та складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є допустимим доказом тільки у тому разі, якщо даний процесуальний документ складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, що не можна зазначити щодо протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Обставини, які зазначені у оспорюваному протоколі, не відповідають вимогам ст.256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення слід розглядати як акт застосування норм процесуального права, на основі якого відбувається остаточна фіксація обставин справи, що підтверджують вину правопорушника і наявність всіх елементів і ознак, що характеризують склад конкретного адміністративного проступку.

Взагалі, запис відеореєстратора ДМ4877, про що інспектором 6 роти 4 батальйону УПП в м.Дніпрі лейтенантом поліції ОСОБА_2 в протоколі, на момент, коли працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі на предмет алкогольного спяніння , в матеріалах справи відсутній, що не може не викликати сумнівів у допустимості вказаного доказу, тому вказані обставини повинні тлумачитися на користь особи, відносно якої розглядається справа.

Необхідно також зазначити, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачені Кодексом процесуальні права і обовязки слід розяснювати не тільки особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ( ст. 268 КУпАП) , а й іншим учасникам провадження - свідкам (ст. 272 КУпАП).

З наведеного слід зробити висновки про порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення вимог ст. 266 КУпАП.

Вказані порушення вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення тягнуть визнання протоколу та рапорту працівника поліції, пояснень свідків недопустимими доказами.

Враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також відсутність в матеріалах адміністративної справи будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого протиправного діяння, суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,251,252,278,279,280,284,294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя І.А. Білик