Справа № 192/32/18
Провадження № 3/192/38/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"30" січня 2018 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Стрельников О.О., розглянувши в смт Солоне матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, який народився 1987 року січня місяця 23 числа в с. Єлізарово, Солонянського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, який протягом року до адміністративної відповідальності не притягався,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 146 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №102 від 18 грудня 2017 року, зазначено, що 14 грудня 2017 року о 12 год. 10 хв., в ході перевірки дотримання вимог Закону України «Про радіочастотний ресурс України» щодо наявності дозвільних документів на експлуатацію радіоелектронних засобів, встановлені порушення правил експлуатації радіоелектронних засобів, та користування радіочастотним ресурсом України, а саме: в с. Святовасилівка, Солонянського району, Дніпропетровської області по вул. Шевченко, буд. 26, ОСОБА_1 здійснював експлуатацію двох стаціонарних радіоелектронних засобів радіозвязку у системі передачі даних з використанням шумоподібних сигналів радіотехнології «широкосмуговий радіодоступ» типу AirGrid M2 та Bullet M2 HP з частотами випромінювання: 2377,00 МГц та 2427,00 МГц, без відповідних дозволів на експлуатацію виданих УДЦР, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 30, ч. 1 ст. 42 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» та скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 146 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненому правопорушенні. Пояснив, що на даний час він обладнання зняв.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа підлягає закриттю з таких підстав.

Частина 1 ст. 146 КУпАП передбачає, відповідальність за порушення правил реалізації, експлуатації радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв будь-якого виду і призначення, а так само користування радіочастотним ресурсом України без належного дозволу чи ліцензії або з порушенням правил, які регулюють користування радіочастотним ресурсом України, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв або без такої і на посадових осіб та громадян - суб'єктів господарської діяльності - від п'ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією зазначених засобів і пристроїв або без такої.

Відповідно до ст. 256 КУпАП України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В порушення зазначених норм в протоколі про адміністративне правопорушення з фабули протоколу про адміністративне №102 від 18 грудня 2017 року вбачається, що суть адміністративного правопорушення викладена не повно, а саме не зазначено вчинено правопорушення умисно чи з необережності, не вказано вчинено правопорушення ОСОБА_1, як посадовою особою чи фізичною особою.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснював експлуатацію двох стаціонарних радіоелектронних засобів радіозвязку у системі передачі даних з використанням шумоподібних сигналів радіотехнології «широкосмуговий радіодоступ» типу AirGrid M2 та Bullet M2 HP з частотами випромінювання: 2377,00 МГц та 2427,00 МГц, без відповідних дозволів на експлуатацію виданих УДЦР, при цьому доказів, щодо відсутності у ОСОБА_1 відповідних дозвільних документів до проколу не додано, а додано лише докази на підтвердження факту використання двох стаціонарних радіоелектронних засобів радіозвязку, при цьому особою, яка складала протокол не проведення вилучення таких засобів, з метою можливості вирішення суддею питання можливої конфіскації таких засобів.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Слід наголосити, що суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Враховуючи вищезазначені порушення в оформлені протоколу, не надання відповідних доказів, суддя позбавлений можливості зясувати обставини передбачені ст. 280 КУпАП і визначитись з наявністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 146 КУпАП в діях ОСОБА_1, у звязку з чим, у відповідність до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 146, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 146 КУпАП закрити, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 146 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.О.Стрельников