Справа № 146/9/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" січня 2018 р. смт. Томашпіль

Суддя Томашпільського районного суду Вінницької області Пилипчук О.В., розглянув матеріали, що надійшли від Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, маючого адміністративні стягнення,

за ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 187 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що перебуваючи під адміністративним наглядом, згідно постанови Томашпільського районного суду від 10 травня 2017 року, порушив правила та обмеження адміністративного нагляду, а саме 14 листопада 2017 року о 23:30 год був відсутній за місцем свого проживання.

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за те, що перебуваючи під адміністративним наглядом, згідно постанови Томашпільського районного суду від 10 травня 2017 року, порушив правила та обмеження адміністративного нагляду, а саме 21 грудня 2017 року о 22:45 год був відсутній за місцем свого проживання.

Гр. ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зявився по невідомій суду причині.

Проте, вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187 КУпАП повністю доведена протоколами про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи суд, приходить до наступного.

Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Встановлено, що 14 листопада 2017 року о 23:30 год та 21 грудня 2017 року о 22:45 год ОСОБА_1 був відсутній за місцем свого проживання, чим порушив правила та обмеження адміністративного нагляду, встановленого постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 10 травня 2017 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень повністю доказана матеріалами справи, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення від 12 грудня 2017 року, письмовими поясненнями правопорушника.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення правил адміністративного нагляду особою, щодо якої встановлено такий нагляд, вчинений повторно протягом року.

На підставі викладеного, враховуючи особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 187 КУпАП, характер і тяжкість вчиненого, враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, вважаю, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_1, попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, потрібно застосувати адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлений на 2018 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 1762,00 грн.

Таким чином з ОСОБА_1 підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 36, 40-1, ч. 2 ст. 187, ст. ст. 221, 251, 252, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 в дохід держави 352,40 грн (триста пятдесят дві гривні 40 копійок) судового збору.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя: ОСОБА_2