Провадження №: 3/752/1366/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року

Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бондаренко Г.В., розглянувши заяву про відвід судді Бойка О.В. адвоката Кузьміна Є.О. у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2,

встановив:

в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться справа про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_2, яка у відповідності з вимогами закону була розподілена для розгляду судді Бойку О.В.

10.01.2018 року на адресу суду надійшла заява про відвід судді Бойку О.В. адвоката Кузьміна Є.О., в якій останній, посилаючись на вимоги Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, законів України, просить відвести суддю Бойка О.В. від розгляду вказаної вище справи про адміністративне правопорушення, вважаючи, що існують об'єктивні сумніви щодо упередженості судді Бойка О.В.

Вислухавши пояснення адвоката Кузьміна Є.О., дослідивши заяву про відвід судді та пояснення судді Бойка О.В., які останній надав суду в письмовому вигляді, суддя приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву про відвід адвоката Кузьміна Є.О. судді Бойку О.В., виходячи з наступного.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Аналогічні вимоги щодо гарантування захисту прав, свобод та інтересів кожного у розумні строки незалежним, безстороннім та справедливим судом передбачені і у ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи вказане, а також вимоги ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», відповідно до яких суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права, суддя вважає, розгляд заяви про відвід судді в рамках справи про адміністративне правопорушення можливим та таким, що направлений на захист прав особи щодо розгляду його справи безстороннім судом, не дивлячись на прогалину в Кодексі України про адміністративні правопорушення в даному питанні.

Зі змісту статті 6 Конвенції та практики Європейського Суду з питань неупередженості суду вбачається, що правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом - довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Як правило, неупередженість означає відсутність упереджень або упередженості, при цьому її наявність або відсутність можуть бути перевірені різними способами (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; Мікаллеф проти Мальти, п. 93). ЄСПЛ у своїй практиці проводить відмінність між суб'єктивним підходом, тобто прагненням переконатися в суб'єктивному обвинуваченні або інтересі певного судді у конкретній справі та об'єктивним підходом, тобто визначенням, чи були судді надані достатні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви в цьому відношенні (Кіпріану проти Кіпру, п. 118; П'єрсак проти Бельгії, п. 30; Грівз проти Сполученого Королівства, п. 69). Разом з тим, чітка відмінність між цими поняттями відсутня, оскільки поведінка судді може не тільки об'єктивно викликати сумніви в його неупередженості з точки зору зовнішнього спостерігача (об'єктивний тест), але мова може також йти про його або її особисте переконання (суб'єктивний тест). Виходячи з наведеного, практика ЄСПЛ говорить про те, що кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти).

Враховуючи викладене, а також доводи наведені адвокатом у заяві про відвід судді Бойка О.В., пояснення судді Бойка О.В., згідно яких останній повідомив, що після надходження вказаної заяви про відвід, в нього виникли неприязні стосунки із вказаним адвокатом, враховуючи методи, якими діє останній та факти, які ним були вказані, що може призвести до його упередженості при розгляді справи відносно ОСОБА_2, тому вважав за необхідне задовольнити відвід, суддя прийшла до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде задовольнити заяву адвоката про відвід судді Бойку О.В. з метою виключення будь-яких сумнівів в неупередженості судді при розгляді вказаної вище справи відносно ОСОБА_2

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 268, 271 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суддя

постановив:

заяву адвоката Кузьміна Є.О. в інтересах ОСОБА_2 про відвід судді Бойка Олександра Васильовича у розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, задовольнити.

Постанова судді осарженню не підлягає.

Суддя : Бондаренко Г.В.