Номер провадження: 33/785/249/18
Номер справи місцевого суду: 520/451/18
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., за участю секретаря Стоянової Л.І., представника особи. Яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Казарова І.В., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Казарова І.В. на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 16.01.2018 року,-

встановив
Зазначеною постановою судді, справу про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, передано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області для розгляду по суті.

При прийнятті оскаржуваного рішення, суддя районного суду послався на положення ст.276 КУпАП, яка передбачає можливість розгляду справи як за місцем вчинення правопорушення, так і за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання правопорушника та зважаючи на те, що ОСОБА_1 мешкає в Овідіопольському районі Одеської області, тобто на території, на яку розповсюджується юрисдикція Овідіопольського районного суду Одеської області, вважав за необхідним направити справу на розгляд до цього суду.

В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - адвокат Казаров І.В., не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням та посилаючись на те, що воно є незаконним, оскільки порушує право ОСОБА_1 на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом та гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушує питання щодо скасування постанови.

В обгрунтування своїх доводів, апелянт послався на положення ст. 124, ч.1, 2 ст. 276 КпАП України та положення п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11, від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення», вказує, що суддя районного суду, помилково дійшов висновку про існування конкуренції норм і можливості у суду застосувати спеціальну норму щодо визначення підсудності справи, тоді як із положень зазначених правових норм чітко вбачається, що підсудність розгляду справи про адміністративне правопорушення визначається не судом, а особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому саме ця особа вказує необхідний суд та встановлює дату судового засідання у цьому суді.

При цьому, адвокат у апеляційній скарзі зазначає, що дорожньо-транспортна подія відбулася 23 грудня 2017 року, орієнтовно о 12 годині 35 хвилин, на регульованому перехресті з круговим рухом вулиці Люстдорфська дорога і площа Толбухіна у м. Одесі, за участю автомобіля «MITSUBISHI CARISMA», р/н НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_1 і автомобіля «DAEWOO MATIZ», р/ НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Оскільки подія відбулася у Київському районі міста Одеси, то адміністративні матеріали за фактом цієї ДТП були абсолютно законно направлені, згідно ст. 257 КУпАП, на розгляд до Київського районного суду м. Одеси, що було проігноровано районним судом.

Разом з тим, апелянт обгрунтовуючи свої вимоги, наголошує на тому, що правовими нормами діючої редакції КУпАП не передбачено можливість зміни підсудності на стадії судового розгляду, а ст. 284 КУпАП містить вичерпний перелік постанов, які можуть бути винесені у справі про адміністративне правопорушення, в тому числі про накладення адміністративного стягнення, застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП та закриття справи. На думку представника, цей перелік є вичерпний, а тому винесення постанови про зміну підсудності на підставі ч.2 ст.276 КУпАП взагалі не передбачене.

Крім того представник вважає безпідставними посилання районного суду на неможливість оскарження постанови, так як діючий КУпАП не містить обмежень щодо оскарження постанов по справам про адміністративні правопорушення, а положення ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП вказують на можливість її оскарження.

Просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеса від16.091.2018 року та направити справу на розгляд до Київського районного суду м. Одеси.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши оскаржуване рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Перевіривши апеляційну скаргу та доводи адвоката, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність прийняття апеляційної скарги до розгляду, з огляду на таке:
Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
На думку апеляційного суду, суддя в постанові від 16 січня 2018 року щодо направлення матеріалів до іншого суду, прийняв рішення всупереч положенням закону та наданим йому повноваженням, а тому таке рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, оскільки воно не відповідає принципам верховенства права і є явно несправедливим неправосудним та, як наслідок є таким, яке підлягає скасуванню.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію, викладену в Постанові Верховного суду України №5-142 кс15(17) від 12.10.2017 року.

Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ч.1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Разом з тим, ч. 2 ст. 276 КУпАП передбачає можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, ч.1, 2, 3, 4 ст. 130 і ст. 139 (коли правопорушення вчинено водієм) КУпАП, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Пункт 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 11.06.2004 року «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» містить спеціальне роз`яснення для судів про те, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Як вбачається з оскаржуваної постанови до Київського районного суду м. Одеса надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, з оскаржуваного рішення вбачається, та даний факт було підтверджено представником ОСОБА_1 - адвокатом Казаровим І.В., що дорожньо-транспортна подія за участю ОСОБА_1 відбулася на регульованому перехресті з круговим рухом вулиці Люстдорфська дорога і площа Толбухіна у м. Одесі, а саме у Київському районі міста Одеси. Крім цього, представник зазначив, що ОСОБА_1 лише зареєстрований в Овідіопольському районі Одеської області, однак фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а значна кількість свідків по даній справі також проживають на території м. Одеса, та на думку представника, передача цієї справи на розгляд до іншого суду, який перебуває на відстані близько 50 км унеможливить явку ОСОБА_1 та свідків у судове засідання.

З оскаржуваного рішення взагалі не вбачається, що до Київського районного суду м. Одеси у даній справі надходили будь-які клопотання від учасників справи щодо зміни територіальної підсудності справи, на які суддя місцевого суду міг би посилатися мотивуючи прийняте рішення.

При цьому, апеляційний суд не погоджується із позицією судді місцевого суду про існування конкуренції норм, так як положення ч.1 та ч.2 ст.276 КУпАП не є конкурентними, а передбачають альтернативну підсудность для визначеної КУпАП категорії справ.

Таким чином, наведені вище положення закону та встановлені обставини щодо направлення відповідним органом матеріалів адміністративної справи на розгляд до Київського районного суду м. Одеси, вказували на необхідність розгляду цієї справи саме Київським районним судом м. Одеси.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що спори про підсудність не допускаються, однак приймає до уваги, що направлення справи на розгляд іншого суду у даному випадку було можливе лише у разі наявності відповідного клопотання учасників провадження та його розгляду по суті, а не за ініціативою суду. При цьому, при прийнятті рішення за результатами розгляду такого клопотання, судом повинні враховуватися конкретні обставини справи, а не лише бажання суду позбавитися розгляду цієї справи шляхом направлення її на розгляд до іншого суду.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, про невмотивованість винесеної постанови, направлення справи з власної ініціативи до іншого суду для розгляду по суті з фіктивних причин, що свідчить про небажання судді Київського районного суду м. Одеса розглядати зазначену справу про адміністративне правопорушення.

Водночас, апеляційний суд приходить до висновку, що органом, яким направлено матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було вірно визначено суд першої інстанції, в якому мають бути розглянуті матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки скоєння правопорушення мало місце на території юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, а особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності та ряд свідків проживають в м. Одесі.

За таких обставин, апеляційна скарга представника підлягає задоволенню, постанова судді районного суду скасуванню, а адміністративні матеріали до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 8, 245, 276 та 294 КУпАП апеляційний суд, -

постановив
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Казарова І.В. - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 16.01.2018 року, якою справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, передано за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області для розгляду по суті - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративні матеріали за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, направити до Київського районного суду м. Одеси для розгляду по суті.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду
Одеської області В.М.Прібилов.