АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/5011/17 Суддя 1 інстанції: Шрамко Л.Л.
Провадження: 33/790/62/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

17 cічня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) гривень.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 01 жовтня 2017 року о 03.39 год. по вул. Полтавський шлях, 115 у м. Харкові керував автомобілем Opel Kadett, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп»яніння. Огляд на стан алкогольного сп»яніння зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Alcotest 6820 Drager ARJL0313 у присутності двох свідків. Погодився пройти такий огляд у медичному закладі КЗОЗ ОНД.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить направити матеріали адміністративної справи до УПП в м. Харкові НПУ для дооформлення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, зокрема, що пояснення заступника командира роти №6 батальйону №2 УПП у м. Харкові лейтенанта поліції Зізіна В.В., допитаного у якості свідка, не можуть бути належними та допустимими доказами у справі, у зв»язку з його упередженістю. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення було оформлено з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена Наказом МВС №1395 від 07.11.2017 року, Порядку №1103 та Інструкції №1452

735, оскільки до нього вносились доповнення вже після оформлення, час правопорушення встановлено невірно. Вказані недоліки адміністративного матеріалу, на думку апелянта, унеможливлюють повний, всебічний та об»єктивний розгляд справи і прийняття законного рішення.

ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції не з»явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, та зазначає, що апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі. (а.с. 61, 62)

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами, що перебувають у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 266473 від 01.10.2017 року (а.с. 1), роздруківкою тестування на алкоголь до протоколу, результат якого становить 1,08 % (а.с. 2), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп»яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.10.2017 року (а.с. 4), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 5-6).

Посилання апелянта на невідповідність часу проведення огляду було предметом дослідження суду першої інстанції та зазначеним доводам надана належна оцінка. З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Пояснення поліцейського Зізіна В.В. оцінені судом у сукупності з іншими доказами по справі, що не свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції.

Порушень норм КУпАП та інших нормативних актів під час складення протоколу, які потягли б безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіЛенінського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.С. Яковлева