ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________
№ 201/913/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: м. Дніпро, пров. Добровольців, 6/422, притягнутого за ст. 122-4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 листопада 2017 року о 22 годині 05 хвилин, керуючи транспортним засобом «КІА», д/н НОМЕР_1, на перехресті нерівнозначних доріг вул. Академіка Лазаряна та пр. Гагаріна в м. Дніпрі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем «БМВ», н/з RKR 09HW, після чого залишив місце пригоди та не повідомив поліцію. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що лише напередодні справи отримав поштою копію протоколу про адміністративне правопорушення та судовому повістку про виклик до суду, після чого він ознайомився з матеріалами даної справи, однак він не порушував будь-яких правил дорожнього руху, а складений протокол вважає безпідставним та необґрунтованим, оскільки його вина не підтверджується ніякими доказами.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він рухався по пр. Гагаріна зі сторони вул. Запорізьке шосе в напрямку ТЦ «Материк» та на перехресті з вул. Академіка Лазаряна в м. Дніпрі побачив автомобіль «КІА», що виконував маневр повороту ліворуч на вул. Академіка Лазаряна, однак несподівано водій останнього зупинився на перетинанні доріг, у зв'язку з чим між ними відбулось зіткнення, після чого автомобіль «КІА» близько 30 секунд знаходився в нерухомому стані, а потім залишив місце події.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом інспектора поліції, яким зафіксовано виїзд на місце дорожньо-транспортної події, схемою місця дорожньо-транспортної події від 24 листопада 2017 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, після якої залишив місце пригоди водій автомобіля «КІА» ОСОБА_1, у зв'язку з чим уповноваженою посадовою особою графічно було зображено лише постраждалий автомобіль «БМВ» та місце наїзду на останній, при цьому слід зазначити, що водій автомобіля «БМВ» ОСОБА_2 до моменту зіткнення рухався по головній дорозі, а тому право першочергового перетинання нерівнозначного перехрестя визначалось за останнім, тобто ДТП відбулось в результаті не надання переваги у русі водієм ОСОБА_1, також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень транспортного засобу «БМВ», механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2; реєстраційною карткою на транспортний засіб «КІА», д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1, відповідно до яких останній дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

До позиції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, щодо його невинуватості у вчиненні даної дорожньо-транспортної події, суд відноситься критично, з огляду на те, що надані у судовому засіданні, а також під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення показання потерпілого є чіткими та послідовними, зіставляються та взаємоузгоджуються як між собою, так і з іншими письмовими матеріалами даної справи, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності, що дозволяє покласти їх в основу даного процесуального рішення. Крім того в обстоювання своєї позиції стороною захисту не було надано ніяких доказів на підтвердження його непричетності до ДТП, а тому в умовах бездіяльності правопорушника неможливо достовірно перевірити його доводи або наявність алібі, як доказу невинуватості останнього.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом «БМВ», після чого правопорушником було залишено місце даної події.

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в залишенні водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі двохсот пятдесяти пяти гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот пятдесяти двох гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_3