АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №33/791/54/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ст. 472 МКУ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та представника Херсонської митниці ДФС, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу заступника начальника Херсонської митниці ДФС Кравченка В.М. на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0165/50800/17 від 28.07.2017 року 26.07.2017 року агентом з митного оформлення ФОП гр. ОСОБА_2 до Херсонської митниці ДФС, з метою проведення митного оформлення у митному режимі імпорт товарів: «Взуття, що було у використанні (не сортоване)-167 мішків. Наявні значні ознаки зносу плями, потертість). Ступінь зносу не більш як - 20%.»; «Одяг і додаткові речі до одягу та їх частини, що були у використанні (не сортований)-263 пакета. Наявні значні ознаки зносу (плями, потертість). Ступінь зносу не більш як - 20%»; «Текстильні вироби. що були у використанні (не сортовані), а саме: ковдри та дорожні пледи; білизна (наволочки, простирадла та інші). Наявні значні ознаки зносу (плями, потертість). Ступінь зносу не більш як -20%» вагою нетто 19738 кг., вартістю 622326,11 грн., в електронному вигляді подана митна декларація від 26.07.2017 типу «ІМ 40 ДЕ», якій було присвоєно номер №UA508030/2017/003705. Відправником товару виступало підприємство «ЮМ GLOBAL» Pty Ltd.» (4 Beckett Ave East Keilor VIC 3033 Melbourne-Australia), а одержувачем товарів TOB «ТАРОН» (51925, Дніпропетровська обл., м. Кам'янське, вул. Любавичського ребе, 6.16, Україна).Разом із зазначеною митною декларацією в електронному вигляді подано наступні документи:

- Контракт №2103/17 від 21.03.2017р., укладений між «KJM GLOBAL» Pty Ltd.», та TOB «ТАРОН»;

- Коносамент №1 на контейнер EITU1295430;

- інвойс №0170501-UKR від 09.05.2017;

- пакувальний лист від 09.05.17;

-CMR №0050414 на т/з ВН5224ЕР/ВН8847ХМ;

- договір на надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів №19/06 від 16.06.17, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ТАРОН».

До подання митної декларації до Херсонської митниці ДФС агентом з митного оформлення ОСОБА_2, згідно заяви, було проведено фізичний огляд товару за результатами якого акт не відповідності не складався.

За результатами митного огляду, який проводився з 26.07.2017 року по 28.07.2017 року встановлено, що в контейнері EITU1295430 знаходяться товари (взуття, одяг, білизна) бувши у використанні в асортименті, запаковані у полімерні мішки, перев'язані полімерною стрічкою. При митному огляді товару №2 «одяг і додаткові речі до одягу та їх частини в асортименті бувший у використанні» встановлено, що в митній декларації UA508030/2017/003705, зазначено вагу нетто товару 14465,00 кг., однак під час проведення огляду та зважуванні фактично вага нетто товару становить 14847,60 кг., що на 206 кг більше ніж заявлено у митній декларації. Таким чином агент з митного оформлення ОСОБА_2, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме 206 кг одягу бувшого у використанні в асортименті загальною кількістю 356 штук.

Так на думку Херсонської митниці ДФС, ОСОБА_2, не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а саме 206 кг одягу бувшого у використанні в асортименті загальною кількістю 356 штук, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 472 Митного кодексу України.

Постановою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано таким, що не винуватий в порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України. Провадження по адміністративній справі закрито. Вилучені предмети правопорушення, вирішено повернути його власнику.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції представник Херсонської митниці ДФС подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 43117,25 грн та конфіскувати вилучені предмети порушення митних правил. Зобов'язати ОСОБА_2 відшкодувати витрати Херсонської митниці ДФС за зберігання вилучених предметів правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.489 МК та ст.280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, полягає в недекларуванні товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Висновок суду першої інстанції про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 472 Митного кодексу України, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, є законним і обґрунтованим.

Так дійсно на декларанта, у відповідності до ст. 266 Митного Кодексу України, покладено ряд обов'язків, зокрема декларування товару з дотриманням вимог митного законодавства України. Разом з тим, Митним Кодексом України визначено права декларанта, з метою виконання покладеного на нього обов'язку, зокрема подання попереднього рішення та фізичного огляду товару, що надійшов. У свою чергу, право на відміну від обов'язку полягає у тому, що особа на власний розсуд, при наявності певних обставин чи фактів, може вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення.

Крім того відповідно до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 року, розділу 2 поміщення товарів у митні режими імпорту, реімпорту, переробки на митній території України, тимчасового ввезення, знищення або руйнування, відмови на користь держави та поміщення іноземних товарів у митні режими митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, у графі 35 декларації, у графі зазначається в кілограмах вага товару, описаного в графі 31 МД, без будь-якої упаковки (якщо описом цієї графи не передбачено інше) згідно з товаросупровідними документами.

Таким чином, звинувачуючи особу у тому, що вона не заявила достовірні данні про вагу нетто товару, що був переміщений через митний кордон, тобто у правопорушенні передбаченого ст. 472 Митного Кодексу України, яке характеризується як умисними діями так і необережністю, та посилаючись на не виконання декларантом передбачених законом прав, сторона обвинувачення має надати прямі докази умисності дій чи необережності, а також довести той факт, що декларанту достовірно було відомо про надлишок товару чи він мав у своєму розпорядженні певні данні, які свідчили про невідповідність товаросупровідних документів фактичній вазі товару.

Так ОСОБА_2 вину свою у вчиненні правопорушення заперечував, суду першої інстанції пояснив, що по прибуттю контейнера в зону митного контролю Херсонської митниці ДФС до моменту оформлення митної декларації ним було проведено фізичний огляд вантажу, загальною вагою приблизно 4 (чотири) тони: вивантажено 4-5 рядів мішків і пакетів; вибірково пакунки відкривали; вибірково пакунки переважували, розбіжностей по асортименту товару і вазі не встановлено. Отже, складання митної декларації UA508030/201 7/003705 відбувалось на підставі проведених певних процедур і документів: документів, які надані імпортером; документів отриманих від Одеської митниці і Одеського морського Торговельного Порту; процедури фізичного огляду вантажу брокером.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_4 пояснив, що вага товару брутто не була більшою, ніж заявлено. Потім вони розпакували 6 мішків, і зважили оремо поліетиленові мішки і окремо їх вміст, потім помножили на кількість мішків в контейнері, в результаті вийшло, що вага нетто перевищує заявлену на 206 кг.

Таким чином, суд першої інстанції встановивши, що фактично весь товар нетто не зважувався, а на час розгляду справи переважити його не є можливим, а тому неможливо встановити, чи дійсно вага нетто була більшою ніж задекларовано, дійшов обґрунтованого висновку про те, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення митних правил.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

При відсутності даних, що ОСОБА_2 об'єктивно було відомо чи могло бути відомо про невідповідність фактичної ваги нетто товару заявленій у товаросупровідних документах, апеляційний суд вважає, що вина особи у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 Митного Кодексу України, не доведена. Тому законних підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника начальника Херсонської митниці ДФС Кравченка В.М.залишити без задоволення, а постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 січня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко