Справа №359/4894/18
Провадження № 3/359/1868/2018
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2018 року м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, представника митниці ОСОБА_2, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, с. Безугляки, Сквирський р-н, Київська обл., місце проживання: Україна, АДРЕСА_1, працює: пенсіонер, паспорт громадянина України для виїзду за кордон FF245742, виданий 22.11.2016, орган що видав 3220, -
08.05.2018 року о 08 годині 30 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1, який відлітав з України до Литви, м. Вільнюс, рейсом PS № 177, літаком а/к «МАУ», своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо вивезення за межі митної територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.
Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів, що має при собі приблизно 10 000 євро. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі 10 000 євро, 3 220 доларів США та 3 800 гривень. Готівка знаходилась в одному з відділень гаманця, що містився в чоловічій сумці пасажира (ручна поклажа).
Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів пасажира готівка належить йому особисто.
Пасажир обрав проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10 000 євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).
З виявленої суми Громадянину України ОСОБА_1 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил у громадянина України ОСОБА_1 вилучено 3 220 доларів США та 3 800 гривень.
На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації та дозвільних документів на право вивезення готівки пасажир не надав, до моменту перетину ним «білої лінії» до інспектора митниці з приводу декларування готівки не звертався.
Таким чином, своїми діями громадянин України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянином України ОСОБА_1, який формою проходження митного контролю обрав проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обовязковому письмовому декларуванню у повному обсязі з поданням банківських документів на суму яка перевищує 10 000 євро для резидентів України відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008 р., та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.
Даний протокол складений на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль».
З виявленої суми Громадянину України ОСОБА_1 було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил у громадянина України ОСОБА_1 вилучено 3 220 доларів США та 3 800 гривень.
Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, закриття провадження в справі, - не встановлено.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється, просить суворо не карати та обмежитись штрафом в розмірі 1700 грн. без конфіскації грошових коштів. Оскільки це сталося не навмисно, а внаслідок того, що йому не були відомі митні правила України. Вилучена валюта є особистими його коштами, які він взяв в кредит в ПАТ «Альфа-Банк» для проходження медичного обстеження та можливого медичного лікування за кордоном так як він являється інвалідом війни другої групи. Крім, того валюту він не приховував і на запитання митниці відразу повідомив про приблизну суму наявну у нього.
Представник митниці просив суд застосувати до порушника стягнення у виді штрафу з конфіскацією грошових коштів, оскільки це передбачено санкцією ст. 471 МК України.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до відповідальності та думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.
Так, дійсно ОСОБА_1 допустив порушення вимог ст. 366 МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.
З цього приводу у суду достатні підстави для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, оскільки протокол складено 08.05.2018 року, а даними, що в ньому містяться, підтверджено факт вчинення ним даного митного правопорушення.
Вина правопорушника, окрім особистого його визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, підтверджується даними протоколу про порушення митних правил, даними службової записки та встановлена судом.
У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід'ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов'язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.
Правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу грошових коштів, що підлягає обов'язковому декларуванню.
Об'єктивна сторона правопорушення, яке вичинив ОСОБА_1 полягає в недекларуванні коштів при проходженні митного контролю в "зеленому коридорі", тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.
Згідно зі ст. 471 МК України, за таке правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.
За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.
Вивезення даної суми з України допускається, за умови її декларування митному органу та наявності банківської довідки на підтвердження її походження.
Таким чином, єдине діяння, яке вчинив ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.
За вище вказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні грошових коштів, ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.
Шкода, яку ОСОБА_1 потенційно міг завдати державі, була незначною: він не ухилявся від сплати мита та інших зборів і не завдав державі іншої шкоди. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки він не зазнав ніяких збитків внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації.
На підставі статті ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.
Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріали справи, встановлені судом обставини, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку представника митниці, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушника має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.).
З цього приводу підстав для застосування додаткового покарання - конфіскації вилучених грошових коштів у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України. При цьому судом враховано, що правопорушення ОСОБА_1 вчинено з необережності, вперше, до адміністративної відповідальності раніше не притягався, вилучені грошові кошти, є його особистими, які він придбав після отримання кредиту в банку, (що підтверджується акцептом пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту № 500632687 додатком № 1 до угоди про надання кредиту від 28.11.2017 року № 500632687, памяткою клієнту по кредиту від 28.11.2017 року № 500632687), свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, має на утриманні неповнолітнього сина (свідоцтво про народження серії 1-ОК № 058038), являється пенсіонером та інвалідом війни другої групи (посвідчення серії С № 007899 та посвідчення № НОМЕР_1), вилучені кошти мав намір використати для проходження медичного огляду та можливого майбутнього лікування за кордоном.
З огляду на ці обставини, суддя приходить до висновку, що вилучені у ОСОБА_1 грошові кошти є для останнього надзвичайно важливою, життєво необхідною та великою сумою.
З огляду на наведене, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право ОСОБА_1 на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на нього "індивідуальний надмірний тягар".
Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки ОСОБА_1 в подальшому.
Також, з ОСОБА_1 на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил у розмірі 19 грн. 55 коп.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 на якого накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.
Керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, ст. 471 МК України (в редакції 2012 р.), Європейською Конвенцією «Про захист прав і основних свобод людини», ст. 8, 23, 33 КУпАП суддя -
п о с т а н о в и в :
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк