АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р. м. Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого водієм трактористом «Маїс», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.12.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судового збору в сумі 320 грн.

З постанови місцевого суду вбачається, що водій ОСОБА_3 21.09.2017 о 14 год. 20 хв. в м. Черкаси по вул. Смілянській, 149 керував автомобілем НОМЕР_1 (нал. Центр 7141) в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, в установленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» № ARH K 0090 в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 порушує питання про скасування постанови суду першої інстанції через її невідповідність вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Апелянт зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 інспектором УПП було допущено порушення вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015, про що вказує відсутність посилань на прізвища свідків, які були присутні під час огляду на стан спяніння, і адреси їх проживання, а також їх підписів на акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Крім того, стверджує, що після проведення відповідного огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, інспектор, при наявності заперечень щодо результатів такого огляду, відмовився доставляти останнього до лікаря нарколога та не вручив йому акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Вказує, що матеріали справи про адміністративне правопорушення також не містять посилань на підстави для зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_3, які б узгоджувались з вимогами Закону України «Про національну поліцію».

Звертає увагу на порушення судом першої інстанції права ОСОБА_3 на захист та вимог ст. 277-2, ч. 1 ст. 277, ч. 1 ст. 268 КУпАП і розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, без належного сповіщення про час та дату судових засідань.

Також, стверджує, що при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_3 судом не було враховано вимоги ст. 33 КУпАП та не встановлено обставини, що характеризують особу останнього і мають суттєве значення для правильного вирішення справи, зокрема його місце роботи, професію, сімейний стан, тощо.

Водночас, апелянт, вважаючи пропущеним строк на апеляційне оскарження судового рішення з поважних причин, просить його поновити, оскільки про зміст винесеного в справі рішення щодо ОСОБА_3 стало відомо лише 11.01.2018, після ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та отримання копії оскаржуваної постанови.

З матеріалів справи вбачається, що рішення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 було винесене 05.12.2017 (а.с.12), однак з матеріалів справи не зрозуміло, коли саме апелянту була направлена копія зазначеної постанови та коли він її отримав, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 05.12.2017 ОСОБА_3 необхідно поновити.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, і обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що вказана апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Не зважаючи на позицію ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 про відсутність у діях апелянта складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і безпідставність складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Допитаний у суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 повідомив, що 21.09.2017 року він, перебуваючи на «Базі ОПС», зустрів свого знайомого, з яким вжив 150 г горілки та 1 л пива. Оскільки його автомобіль заважав руху інших автомобілів, його попросили відїхати з вказаного місця. Під час керування автомобілем, в нього виник конфлікт з водієм іншого транспортного засобу, який викликав поліцію. Зазначив, що він не мав наміру в той день керувати автомобілем.

Допитаний в суді апеляційної інстанції в якості свідка інспектор поліції ОСОБА_5 повідомив, що 21.09.2017 він здійснював чергування в м. Черкасах. По рації їм надійшов виклик, що в районі «Бази ОПС» водій автомобіля в нетверезому стані заблокував рух транспортних засобів. Після прибуття на місце він з напарником в присутності свідків провели освідування водія ОСОБА_3В на стан алкогольного спяніння. За результатами освідування ним особисто було складено протокол щодо водія ОСОБА_3 Водія було відсторонено від керування та передано транспортний засіб його родичці, яка підійшла пізніше.

Крім вказаних пояснень, вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія БР №146725 від 21.09.2017 року, згідно якого в м. Черкаси по вул. Смілянській, 149 водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, в установленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» Alkotest в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- акту огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, який проведений в присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що огляд ОСОБА_3 проведений у звязку з виявленими ознаками, зокрема: різкий запах алкоголю, нестійка постава, червоні очі та невнятна мова, за допомогою алкотестору Драгер, алкотест № 6820, тест № 87 з результатом огляду на стан спяніння 2,3 ‰;

- позитивного результу тестування на алкоголь приладом Драгер Алкотест 6280 № ARНК 0090 від 21.09.2017 - 2,3 ‰;

- пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 21.09.2017, .відібраних поліцейським ОСОБА_8, про те, що в їх присутності водій транспортного засобу ОСОБА_3 продув Алкотестер Драгер, який видав результат 2,3 ‰.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу та спростовуються сукупністю даних, досліджених в суді апеляційної інстанції та тих, що містяться в матеріалах провадження. Більш того, сам ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції зазначив, що 21.09.2017 року вживав алкогольні напої та керував транспортним засобом, але в нього виник конфлікт з іншими водіями, які викликали поліцію.

При цьому, враховую, що ОСОБА_3, будучи не згодним з діями інспекторів поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, будь-яких заперечень по факту його складання не надав.

Наведеними доказами у їх сукупності спростовуються також і доводи ОСОБА_3 про невідповідність чинному законодавству дій інспектора поліції, який, при складанні, оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, діяв відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

Не можуть бути взяті до уваги пояснення свідка ОСОБА_9, яка повідомила, що того дня саме вона мала керувати вказаним автомобілем і їхати в село, однак, коли вона прибула на «Базу ОПС», у ОСОБА_3 вже виник конфлікт з іншими водіями. Вказаний свідок не була очевидцем вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення і її пояснення не спростовують інших доказів перевірених у суді апеляційної інстанції, які узгоджуються між собою.

З приводу посилань ОСОБА_3 на порушення його права на захист та розгляд адміністративної справи за його відсутності, то вони є доречними, однак, в даному випадку, не слугують підставами для скасування постанови від 04.12.2017, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки судом апеляційної інстанції фактично поновлено в правах ОСОБА_3 шляхом проведення апеляційного розгляду за його участю та заслуховування пояснень по факту складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адмінстягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рок, то воно відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню та особі правопорушника і не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 15.12.2017 щодо ОСОБА_3. є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2017 року, задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 грудня 2017 року щодо ОСОБА_3 у виненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Биба