АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №649/57/18 Головуючий в І інстанції: Гапоненко Р.В.
Провадження №33/791/204/18 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2018 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Великолепетиського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Великолепетиського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк три роки. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 19.01.2018 року о 21 год. 30 хв. в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, по вулиці Котляревського керував автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак 70-863ХО, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння через алкотестер «Драгер» або в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Крім того у березні 2017 року ОСОБА_2 вчинив аналогічне правопорушення, а тому на нього накладено стягнення згідно з ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на її незаконність, однобічне та неповне з'ясування судом обставин справи.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що участі у справі не приймав, про час, дату розгляду справи у суді першої інстанції належним чином повідомлений не був.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 19 січня 2018 року ОСОБА_2 19.01.2018 року о 21 год. 30 хв. в смт. Велика Лепетиха Великолепетиського району Херсонської області, по вулиці Котляревського керував автомобілем ВАЗ-2109, державний номерний знак 70-863ХО, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння через алкотестер «Драгер» або в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України і оскільки, вказане правопорушення є повторним, то відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КУпАП (а.с.2).

Протокол про адміністративні правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративне правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими та наданими у судовому засіданні суду першої інстанції і при апеляційному розгляді справи усними поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.4,5,7), рапортом працівника поліції (а.с.8), постановою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 07.04.2017 року(а.с.3).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта щодо порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп'яніння не заслуговують на увагу, оскільки від такого огляду він відмовився, за що і притягується до адміністративної відповідальності.

Також, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги стосовно того, що в матеріалах справи не міститься акту огляду на стан спяніння та направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного спяніння. Так як, відповідно до розділу ІІ вищевказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається, тоді, коли водій погодився пройти такий огляд у закладі охорони здоровя, а ОСОБА_2. відмовився від проходження такого огляду.

Та обставина, що ОСОБА_2, після складення протоколу, не відсторонили від керування автомобілем - не є підставою для звільнення від адміністративної відповідальності і не свідчить про його невинуватість.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без участі ОСОБА_6 та проігнорував його клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання неодноразово переносились за заявами апелянта, а тому висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 навмисно затягував розгляд справи щоб уникнути адміністративної відповідальності є таким, що заслуговує на увагу. Про судове засідання призначене на 12.04.2018 року ОСОБА_6 був повідомлений належним чином і суд правомірно визнав можливим провести розгляд справи за його відсутності, оскільки посилання на неможливість прибуття в судове засідання з причин хвороби було перевірено судом, який визнав можливим розглянути справу, оскільки обставини проходження амбулаторного, а не стаціонарного лікування не спростовували таку можливість.

Посилання ОСОБА_2 на спеціальні норми КУпАП, які регулюють відносини з водієм Збройних Сил України не заслуговують на увагу, оскільки, як на момент здійснення правопорушення, так і на момент розгляду справи, ОСОБА_2 не виконував обовязків, зазначених в положеннях ст.15 КУпАП.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які були б підставою для скасування постанови. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Великолепетиського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко