АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/1/18 Головуючий у І-й інстанції - Леонов А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в особі судді Коваленко В.Д., за участю скаржника - адвоката Антонова Д.К., який діє в інтересах ОСОБА_2, та з іншої сторони ОСОБА_3 та його адвоката Михайлова Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2-адвоката Антонова Д.К. та відповідні заперечення ОСОБА_5,

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, приватного підприємця, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1,

закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як видно матеріалів справи відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення про те. що близько 13:30 години 19.09.2016 року в м. Дніпро на перехресті вул. Старокозацької та вул. А.Фарба, він, керуючи автомобілем Тойота Авенсіс, державний номер НОМЕР_1, перед початком руху не переконався у безпеці, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем БАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_3 тілесні ушкодження.

Районний суд закрив провадження у справі. у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В основу такого рішення суд поклав пояснення ОСОБА_3, який себе винним у скоєному не визнав, послався на пояснення учасників події, свідків, схему місця ДТП.

В апеляційній скарзі:

-представник ОСОБА_2 - адвокат Антонов Д.К. просить строк апеляційного оскарження постанови поновити, оскаржувану постанову суду першої інстанції від 08.12.2016 року - скасувати та прийняти нову, якою визнати винним водія ОСОБА_3 у вчиненні правопорушень передбачених за ст.ст.122,124 КУпАП.

Обґрунтовуючи необхідність поновлення строку апеляційного оскарження, вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови його підзахисний ОСОБА_2 присутній у судовому засіданні не був, оскільки не був повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Після цього ОСОБА_2 захворів на тяжку хворобу, та декілька місяців знаходився на стаціонарному лікуванні.

Антонов Д.К. вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про порушення водієм ОСОБА_3 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП, та дії якого призвели до зіткнення з автомобілем БАЗ, під керуванням водія ОСОБА_2, що спричинило останньому майнову шкоду, та приймаючи рішення за відсутності потерпілого ОСОБА_2, порушив норми Міжнародного та Національного права.

Так, як апелянт та його підзахисний ОСОБА_2 отримали копію постанови лише 28.08.2017 року після ознайомлення адвоката Антонова Д.К. з матеріалами справи, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин.

Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, не об'єктивною, прийнятою з суттєвими процесуальними порушеннями.

Обґрунтовуючи свої вимоги, адвокат Антонов Д.К. зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_3 неодноразово міняв свої покази, що ставить під сумнів їх правдивість. Вважає, що проаналізувавши в сукупності покази свідків він дійшов висновку, що вони не відповідають дійсності, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.09.2016, серії АП1 № 273921 жодного із свідків не було зазначено, а опитані вони були лише 26,27 вересня через 7 днів після пригоди, хоча свідки на місці пригоди в момент зіткнення не були присутні, про що вказують зібрані 19.09.2016 матеріали дорожньо-транспортної пригоди.

Вважає, що є наявним факт знайомства між собою водія ОСОБА_3, та заявлених ним свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які є його друзями та свідчать упереджено та на користь водія ОСОБА_3, тому є сумнівною правдивість показів даних свідків.

Посилається, що відповідно до висновку автотехнічного дослідження за копіями адміністративних матеріалів про ДТП, яка відбулась 19.09.2016 у м. Дніпро на перехресті вулиць А.Фабри і Старокозацької за участю автомобіля Тайота НОМЕР_1 та автобуса БАЗ НОМЕР_2 від 31.08.2017 № 230/1, а також наданих фото та відео з місця ДТП, на його думку пояснення водія ОСОБА_3 від 19.09.2016, в тій частині, що на перехрестя він виїхав на червоний з жовтим сигнал світлофора, з технічної точки зору слід вважати такими, що відповідають дійсності. В той же час, пояснення водія ОСОБА_2 в тій частині, де він вказує, що на перехрестя ОСОБА_3 виїхав на зелений сигнал світлофора та рухався не змінюючи швидкість, вважає не відповідаючими дійсності.

Вважає, що відповідно до висновку експерта, враховуючи механізм дорожньо-транспортної пригоди, в даній дорожній ситуації водій ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності п. п. 8.7.3 є) та 16.8 Правил дорожнього руху України, а коли виникла небезпека для руху, вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а в діях водія ОСОБА_3 у даній дорожній ситуації вбачаються невідповідності вимогам п. п. 8.7.3 є) та п. 16.8 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даною пригодою.

На думку апелянта, саме неправильні дії водія ОСОБА_3, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, і призвели з технічної точки зору до даної ДТП: зіткнення автобуса БАЗ НОМЕР_2 і автомобіля Тайота НОМЕР_1 до ДТП. Вважає. що районний суд однобічно, неповно розглянув справу та прийшов до невірних висновків.

В запереченнях на апеляційну скаргу:

- ОСОБА_3 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, постанову суду залишити без змін, оскільки оскаржувана постанова, на його думку, була прийнята на підставі повного та всебічного дослідження обставин і матеріалів даної ДТП, з повним додержанням норм Кодексу України про Адміністративні правопорушення та діючого Законодавства України, а апеляційна скарга представника правопорушника є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Вважає, що строк апеляційного оскарження було порушено не з поважних причин, як це зазначає апелянт, оскільки 21.12.2016р. ОСОБА_2 вже було відомо про існування оскаржуваної постанови, з якою він був ознайомлений в судовому засіданні та копія якої була долучена до матеріалів справи 200/19218/16-п. Останній же, на його думку, необґрунтовано зазначив в апеляційній скарзі іншу дату, - 28 серпня 2017 року.

Вважає, що 29.05.2017р. представник апелянта,на той час, Антонов К. Д. особисто ознайомився із матеріалами справи 200/19218/16-п, в якій вже знаходилась копія оскаржуваної постанови.

Вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, письмовими показами безпосередніх очевидців даної ДТП - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які особисто були присутні на місці даної ДТП та бачили, що саме водій ОСОБА_2 здійснював рух на червоний сигнал світлофора, так і постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016 р.

Вважає, що під час розгляду у суді першої інстанції справи № 200/19217/16-п та справи № 200/19218/16-п, ОСОБА_2, не було надано до суду жодних належних доказів, які б спростовували факт його вини в даній ДТП, та не заявлялись будь-які клопотання, щодо витребування доказів. Однак, в апеляційній скарзі адвокат апелянта Антонов Д. К. в якості доказів, що підтверджують відсутність вини ОСОБА_2 у вчинені ДТП, посилається на невідомий висновок експертного автотехнічного дослідження та докази того, що свідчення свідків даної ДТП є завідомо неправдивими, але до апеляційної скарги дані докази не додаються.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та перевіривши матеріали справи, думку адвоката Антонова Д.К., який діє в інтересах ОСОБА_2, та самого ОСОБА_2, які прохали апеляційну скаргу задовольнити, постанову скасувати, визнати винним ОСОБА_3 у скоєнні даного правопорушення; думку ОСОБА_3 та його адвоката Михайлова Д.В., які прохали скаргу залишити без задоволення, а постанову суду, - без змін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дослідивши відповідні матеріали, приходжу до наступних висновків.

Насамперед, вважаю за необхідне задовольнити клопотання адвоката Антонова Д.К. в інтересах ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження, оскільки останній не був повідомлений про час та дату слухання справи в районному суді, не був присутній в залі судового засідання, а потім захворів на тяжку хворобу, та досить тривалий час знаходився на стаціонарному лікуванні. Постанову суду він реально отримав лише 28.08.2017 року. Об'єктивних даних про те, що ОСОБА_2 до цієї дати особисто отримав копію постанови суду від 08 грудня 2016 року, в матеріалах справи, -немає. Також при задоволенні даного клопотання виходжу з вимог Закону, про необхідність забезпечення доступу громадянина до правосуддя. Також приймаю до уваги і той факт, що до зали апеляційного суду ОСОБА_2 прибув у супроводі особи, враховуючи тяжкість його захворювання.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції належним чином не з'ясував обставини справи, однобічно, неповно дослідив докази, ретельно не перевірив об'єктивність пояснень свідків, пояснень ОСОБА_3, та помилково дійшов висновку про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що близько 13:30 години 19.09.2016 року в м. Дніпро, він керував автомобілем БАЗ, державний номер НОМЕР_2, на перехрестя вул. Старокозацької та вул. А.Фарба в'їхав зі швидкістю приблизно 40 км/годна на зелений сигнал світлофора. Доїхавши за середини дороги, коли вже загорівся жовтий сигнал світлофору, він продовжував рух, щоб закінчити проїзд перехрестя, як не очікувано в передню частину його автомобіля , врізався автомобіль Тойота Авенсіс, державний номер НОМЕР_1, водій якого на його думку різко виїхав на вказане перехрестя на червоне світло, або на червоне з жовтим світло. Далі ОСОБА_2 пояснив, що він не очікував, що будь який автомобіль може перешкодити йому завершити проїзд перехрестя, бо він виїхав на нього на зелене світло, тому навіть не встиг загальмувати, аби уникнути ДТП, остільки автомобіль Тойота Авенсіс досить не очікувано появився перед передньою частиною його автобуса, намагаючись швидко проскочити перехрестя. Після зіткнення водій легкового автомобіля, як з'ясувалось ОСОБА_3, не заперечував своєї провини і саме відносно ОСОБА_3 , а не відносно нього тоді було складено протокол. Йому ж працівники поліції сказали, що він не винен в ДТП. Але пройшло декілька днів, та вже відносно нього також було складено протокол, з чим він не був згоден, бо копію протоколу йому ніхто не вручав, а про наявну адміністративну справу проти нього, він взнав тоді, коли був викликаний до районного суду. Вважає, що ОСОБА_3 хотів швидко проскочити перехрестя на червоне світло, не переконався у безпеці своїх дій , внаслідок чого і сталось зіткнення. Внаслідок ДТП обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В свою чергу ОСОБА_3 пояснив. що він не винен в скоєнні ДТП, остільки він почав рухатись на зелений сигнал світлофора, що підтверджено, на його думку, поясненнями безпосередніх очевидців даної ДТП - ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які особисто були присутні на місці даної ДТП та бачили, що водій ОСОБА_2 здійснював рух на червоний сигнал світлофора. Пояснив. що вина ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, і постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.12.2016 року. Останньою його визнано винним у вчинення даного правопорушення.

Районний суд в основу свого рішення поклав вказані пояснення ОСОБА_3, а також послався на пояснення учасників події, свідків, схему місця ДТП. При цьому в постанові не наведено а ні прізвища свідків, а ні їх пояснення. Суд не перевірив, а чи дійсно свідки були на місці ДТП в момент зіткнення, та бачили вони сам момент зіткнення, та чи бачили вони, на яке світло світлофора рухалися на вказаному перехресті обидва водії, та інші обставини.

Більш того, районний суд вказав, що і схемою місця ДТП встановлено невинуватість ОСОБА_3, але не розрив вказане посилання щодо змісту наведеного. В постанові суду належної оцінки доказам фактично не зроблено, постанова за своїм змістом є невмотивованою, не обґрунтованою, а тому її не можна визнати законною і вона підлягає скасуванню.

Так, суд не звернув увагу на те, що пояснення ОСОБА_3 є непослідовними, суперечливими, не відповідають його першим поясненням, схемі ДТП, та іншим доказам.

В апеляційному суді було допитано ОСОБА_8, яка пояснила, що випадково в той день та час проходила поруч з вказаним перехрестям та була безпосереднім свідком даної ДТП, та стояла в той момент біля світлофору, коли горіло червоне світло ОСОБА_2, який проїжджав перехрестя на автобусі та допустив наїзд на легковий автомобіль «Тойота Авенсіс». При цьому ОСОБА_8. пояснила, що до даної події вона взагалі не була знайома з ОСОБА_3 Аналогічні пояснення щодо механізму зіткнення надали також і свідки ОСОБА_7, ОСОБА_9, які нібито також в цей самий момент безпосередньо бачили момент зіткнення. ОСОБА_7 в апеляційному суді пояснив, що є другом ОСОБА_3 з дитинства.

Апеляційному суду адвокатом Антоновим Д.К. було надано скріншоти, зі сторінок на сайтах в мережі «Інтернет», з яких об'єктивно вбачається, що дані свідки дійсно є близькими друзями ОСОБА_3, знайомі між собою, та на наданих фотографіях відображені факти їх спілкування та відпочинку. Після цього, ОСОБА_8. визнала факт знаходження у дружніх стосунках з ОСОБА_3 ще до даної події. Під час допиту в апеляційному суді ОСОБА_8, та ОСОБА_7 надавали суперечливі пояснення щодо обставин та механізму ДТП, на уточнюючі питання не могли надати чіткі відповіді. ОСОБА_7 пояснив в апеляційному суді, що був в той день на роботі, що їздив на своєму автомобілі з лівої частини міста на праву. Але водій ОСОБА_2 пояснив в апеляційному суді, що вказаних свідків в момент зіткнення автобуса БАЗ з автомобілем Тойота, на вказаному місці не було, він їх побачив тоді, коли через деякий час, почали до місця події прибувати інші автомобілі. Підстав не довіряти поясненням ОСОБА_2, не вбачаю, вважаю їх правдивими, остільки вони узгоджуються і з іншими доказами.

Вважаю слушними доводи ОСОБА_2 та його адвоката Антонова Д.К. про те, що свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, не були на місці події в момент зіткнення транспортних засобів, не бачили безпосередньо момент зіткнення, а прибули всі троє на місце події пізніше. В протоколі про адміністративне правопорушення від 19.09.2016, серії АП1 № 273921 жодного із даних свідків не було зазначено. Пояснення даних свідків вважаю неправдивими, вважаю їх зацікавленими особами та розцінюю їх як намагання допомогти своєму другу ОСОБА_3 уникнути адміністративної, та цивільно-правової відповідальності за скоєне.

При цьому вважаю за необхідне зазначити, що згідно висновку № 230/1 від 31.08.2017 року автотехнічного дослідження, виконаного судовим експертом ТОВ «Українські незалежні судові експерти» ОСОБА_13 за заявою адвоката Антонова Д.К. встановлено, що:

1. Враховуючи слідову інформацію, зафіксовану на схемі ДТП, отримані обома

транспортними засобами - автобуса БАЗ-Еталон реєстраційний номер НОМЕР_2 і

автомобіля Toyota Aventis реєстраційний номер НОМЕР_1 - пошкодження та їх кінцеве розташування, є підстави технічного характеру вважати, що безпосередньо перед зіткненням швидкість руху автомобіля Toyota Aventis була значно більшою за швидкість руху автобуса.

2. Пояснення водія автомобіля Toyota Aventis ОСОБА_3 в тій частині, де він показує, що на перехрестя він виїхав на червоний з жовтим сигнал світлофора, з технічної точки зору слід вважати такими, що відповідають дійсності.

3. Пояснення водія автобуса ОСОБА_2 в тій частині, де він показує, що на

перехрестя він виїхав на зелений сигнал світлофора, слід вважати технічно спроможними, тобто такими, які з технічної точки зору відповідають дійсності.

4. Механізм даної ДТП був наступним: автобус, рухаючись по вул. А. Фабри, виїхав на перехрестя вулиць А. Фабри і Старокозацької на зелений сигнал світлофора безпосередньо перед ввімкненням зеленого миготливого сигналу, а автомобіль Toyota Aventis, рухаючись по вул. Старокозацькій, виїхав на перехрестя на жовтий з червоним сигнал світлофора. Зіткнення відбулось коли для напрямку руху автобуса горів жовтий сигнал світлофора, а для напрямку руху автомобіля Toyota Aventis - жовтий з червоним сигнал світлофора. Слід зазначити, що цей механізм даної ДТП є технічно спроможним і єдиним, який не суперечить поясненням обох водіїв.

5. Відповідно до вимог Правил дорожнього руху України в даній дорожній ситуації водій автомобіля Toyota Aventis ОСОБА_3 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 8.7.3 є) та 16.8 Правил дорожнього руху України, а коли виникла небезпека для руху п.12.3 Правил дорожнього руху України.

Водій автобуса ОСОБА_2 у даній дорожній ситуації повинен був керуватися вимогами п.п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України, а коли виникла небезпека для руху, вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

6. У діях водія автомобіля Toyota Aventis ОСОБА_3 у даній дорожній ситуації вбачаються невідповідності вимогам п.п. 8.7.3 є) та16.8 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з даною пригодою - зіткненням автобуса і автомобіля Toyota Aventis.

Дані невідповідності водій автомобіля Toyota Aventis ОСОБА_3 допустив своїми односторонніми діями, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, в тому числі і водій автобуса ОСОБА_2

У даній дорожній ситуації у діях водія автобуса ОСОБА_2 невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору перебували у причинно-наслідковому зв'язку з даною пригодою, не вбачається. Крім того, водій автобуса ОСОБА_2 відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України мав право розраховувати, що всі учасники руху, в тому числі і водій автомобіля Toyota Aventis ОСОБА_3, виконують вимоги Правил дорожнього руху України.

7. З технічної точки зору причиною даної дорожньо-транспортної пригоди -

зіткненням автобуса БАЗ-Еталон і автомобіля Toyota Aventis - є в комплексі невідповідності у діях водія автомобіля Toyota Aventis ОСОБА_3 вимогам п.п. 8.7.3 є) та 16.8 Правил дорожнього руху України.

Приходжу до висновку, що саме неправильні дії водія ОСОБА_3, на які не впливали інші учасники дорожнього руху, і призвели з технічної точки зору до даної ДТП: зіткнення автобуса БАЗ НОМЕР_2 і автомобіля Тайота НОМЕР_1 .

Вважаю дане дослідження науково-обгрунтованим, вмотивованим, та належним доказом, остільки воно складено даним експертом, якого було допитано і в апеляційному суді, та яким повністю підтверджено правильність зроблених висновків, та переконливо, конкретно аргументовано відповіді на запитання. Підстав для сумніву в компетентності даного експерта немає, бо він має 45 річний стаж експертної роботи в даній галузі досліджень, має відповідне посвідчення діючого експерта, та дослідження зробив на підставі копій всіх матеріалів адміністративних справ відносно обох водіїв. Висновки даного експерта узгоджуються зі схемою даної ДТП та послідовними поясненнями ОСОБА_2.

Доводи ОСОБА_3 та його адвоката Михайлова Д.В. про необєктивність, неправильність вказаного дослідження, висновків зроблених експертом ОСОБА_13, вважаю безпідставними, остільки вони суперечать послідовним поясненням ОСОБА_2, в то час, коли ОСОБА_3 неодноразово змінював покази, схемі ДТП з фотографіями, та сукупності інших доказів, досліджених в апеляційному суді.

Також вина ОСОБА_3 підтверджується висновком автотехнічного дослідження №230/1 від 31.08.2017 року, згідно якого з технічної точки зору причиною даної дорожньо-транспортної пригоди - зіткненням автобуса БАЗ-Еталон реєстраційний номер НОМЕР_2 і автомобіля Toyota Aventis реєстраційний номер НОМЕР_1 - є в комплексі невідповідності у діях водія автомобіля Toyota Aventis реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 вимогам

п.п. 8.7.3 є) та 16.8 Правил дорожнього руху України., оскільки зіткнення відбулось коли для напрямку руху автобуса БАЗ-Еталон реєстраційний номер НОМЕР_2 горів жовтий сигнал світлофора, а для напрямку руху автомобіля Toyota Aventis реєстраційний номер НОМЕР_1 - жовтий з червоним сигнал світлофора.

Виходячи з вищенаведеного приходжу до висновку, що вимоги апеляційної скарги адвоката Антонова такими Д.К. підлягають задоволенню, постанову суду з наведених вище підстав необхідно скасувати, як незаконну, та постановити нову, якою ОСОБА_3 необхідно визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки він, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, близько 13:30 години 19.09.2016 року в м. Дніпро на перехресті вул. Старокозацької та вул. А.Фарба, керуючи автомобілем Тойота Авенсіс, державний номер НОМЕР_1, перед початком руху не переконався у безпеці своїх дій, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем БАЗ, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Оскільки дана подія мала місце ще 19.09.2016 року, строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП вже закінчились, то вважаю за необхідне, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП звільнити ОСОБА_3, який винен у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - від накладення адміністративного стягнення за скоєне правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити адвокату Антонову Д.К. строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року щодо ОСОБА_3.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Антонова Д.К. - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2016 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі ст.38 КУпАП провадження у справі закрити, у зв'язку зі спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.Д.Коваленко