Справа № 425/1361/17
Провадження №3/428/2614/2017
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Рочевої М.О.,

прокурора Сухіна Д.В.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, 2 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка працює суддею Брянківського міського суду Луганської області (тимчасово прикріплена до Рубіжанського міського суду Луганської області), не заміжньої, яка зареєстрована за місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, мікрорайон МолодіжнийАДРЕСА_1, -

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.ч. 1,2 ст 172-6 КУпАП.

Як вбачається з протоколу № 99 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_1, Указом Президента України від 14.10.2002 року №926/2002 призначена на посаду судді Брянківського міського суду Луганської області, Постановою Верховної Ради України від 22 травня 2008 року №300-VI обрана суддею цього ж суду безстроково, відповідно до Рішення ради суддів України від 04.02.2016 року №11 та наказів голови Рубіжанського міського суду Луганської області тимчасово прикріплена до Рубіжанського міського суду Луганської області, будучи відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог, передбачених п. 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 р., що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 958/29088, несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (надалі - Декларація) за 2015 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу № 100 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, ОСОБА_1, Указом Президента України від 14.10.2002 року №926/2002 призначена на посаду судді Брянківського міського суду Луганської області, Постановою Верховної Ради України від 22 травня 2008 року №300-VI обрана суддею цього ж суду безстроково, відповідно до Рішення ради суддів України від 04.02.2016 року №11 та наказів голови Рубіжанського міського суду Луганської області тимчасово прикріплена до Рубіжанського міського суду Луганської області, будучи відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» письмово не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася до суду надала письмові пояснення в яких просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 172-6 КУпАП не визнає. Що стосується протоколу №99 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, дійсно декларацію за 2015 рік в електронному варіанті нею було подано 31.01.2017 року, а не в період з 01.09.2016 по 30.11.2016р. (відповідно до вимог Закону) з об'єктивних причин, а саме: інформація, яку потрібно було відображати в електронному варіанті на той час у неї була відсутня, так як усі документи були вивезені її старшим сином - ОСОБА_2 за межі України під час бойових дій у липні 2014 p., де вона мешкала під час проведення АТО, а 23.06.2015 року її син трагічно загинув у ДТП і їй знадобилося більше року, щоб знайти та повернути документи додому, а без заповнення вказаних колонок декларацію не можливо було заповнити. Вказані причини вважає поважними. Крім того, паперову декларацію про доходи за 2015 рік нею було подано своєчасно - 28.03.2016р., але в ній не міститься граф, які є у електронному вигляді і вона не могла звідти взяти додаткові дані, вона мешкає в зоні проведення АТО та їй був потрібен додатковий час для збирання даних, що є поважною причиною. Отже, умислу в її діях не було, і жодних шкідливих наслідків діями спричинено також не було. Усі дані були відображені у паперовому носії, і тільки воєнні дії в зоні АТО - зоні перебування її нерухомості - зашкодили їй своєчасно надати електронну декларацію. Відносно протоколу №100 від 31.05.2017року, то вона не отримувала суддівську винагороду протягом 6 місяців (із березня до серпень включно) і це була заборгованість її суддівського винагороди, яку було нараховано і не сплачено своєчасно. 31.01.2017 року вона надала електронну декларацію про доходи і вказана сума суддівської винагороди (заробітної плати) там вказана. У матеріалах справи є довідка судової адміністрації, яка містить дані, що вказана сума нараховувалася щомісяця. У своїх роз'ясненнях НАЗК тлумачить, що не слід подавати повідомлення про дохід, який нараховано але не сплачено.

Прокурор Сухін Д.В. в судове засідання надав письмовий висновок, який долучений до матеріалів справи та пояснив, що Закон України «Про запобігання корупції» розрізняє поняття «корупційне правопорушення» та «правопорушення, пов'язане з корупцією». З метою запобігання можливим корупційним проявам в діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави, законодавець запровадив заходи та вимоги щодо фінансового контролю їх способу життя. Мова йде про обов'язок осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічно подавати у встановлений строк декларацію та у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Разом з тим, ОСОБА_1, будучи відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог, передбачених, пунктом 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону та рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088, несвоєчасно, а саме 31.01.2017, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2015 рік. Крім того, ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», отримавши 28.09.2016 дохід у вигляді суддівської винагороди в розмірі 79685,06 грн., тобто такому, що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року, письмово не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані. Проте, на теперішній час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1, в зв'язку з чим просив визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 172-6 КУпАП та, з урахуванням статті 38 КУпАП, провадження закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Всебічно та обєктивно дослідивши матеріали провадження, суд, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 172-6 КУпАП за протоколами № 99 та №100 про вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією від 31.05.2017 року закінчилися.

Водночас згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією», адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП).

Продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. А сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, обєктивного і повного зясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до субєктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справі.

Таким чином, суд вважає за необхідне встановити, чи містять діяння ОСОБА_1 ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить ОСОБА_1 до субєктів цього корупційного правопорушення та чи винна ОСОБА_1 в його вчиненні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень знайшла своє підтвердження у судовому засіданні виходячи з наступного.

Так, що стосується доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, то суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України, п.п. 6,7 п. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Пунктом 1 Рішення № 2 від 10.06.2016 Національного агентства з питань запобігання корупції, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 № 958/29088 із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 № 1153/29283 визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи. Першим етапом було зобовязано службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займали згідно зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальне чи особливо відповідальне становище, подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2015 рік. Строк у який потрібно було подати таку декларацію - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року по 30 жовтня 2016 року, а саме 60 діб.

Згідно з приміткою до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті віднесено, зокрема посаду судді.

Подання зазначеної Декларації відбувається у порядку затвердженому рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089) «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Отже, з вищевикладеного встановлено, що ОСОБА_1 будучи субєктом декларування та особою, яку віднесено до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, а саме суддею, зобовязана була подати Декларацію за 2015 рік до 30.10.2016.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 подала Декларацію за 2015 рік лише 31.01.2017, тобто з порушенням строків передбачених ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» (https://public.nazk.gov.ua/declaration/d0725351-e5f4-481b-b7ad-7c99f38c4383).

Відповідно до листа НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - Реєстр) співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Реєстру.

Судом встановлено, що 29.01.2016 року ОСОБА_1 Територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Луганській області було надано довідку про її доходи за 2015 рік.

Відповідно до Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік, поданою ОСОБА_1 у паперовому вигляді, зазначена в ній інформація не має такого обсягу, що потребує більше, ніж 60 діб на збір та встановлення достовірності, суд приходить до висновку, що для заповнення ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у термін передбачений законодавством, була наявна вся необхідна інформація.

Також, відповідно до листа НАЗК від 01.02.2017 року № 53-09/2205/17, обмежень доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у період з 01.09.2016 по 30.10.2016 року не було.

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 стосовно того, що вона не мала необхідних відомостей для заповнення декларації, та розцінює вказані пояснення, як спробу уникнути адміністративної відповідальності та покарання. Висновки суду про вину ОСОБА_1 засновані на доказах, які безпосередньо були вивчені судом при розгляді даної адміністративної справи.

Крім того, суд зазначає, що кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави, без поважної причини.

Встановлення причин і визначення їх поважності (неповажності) є одним із основних завдань у справах вказаної категорії. Перелік таких причин законодавцем не передбачено, отже це є оціночним поняттям. При цьому факт наявності таких підстав має бути документально засвідчений відповідними документами, тоді як ОСОБА_1 до суду не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин несвоєчасного подання декларації.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларації, через несумлінне ставлення до вимог антикорупційного законодавства.

Разом з тим, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією №99 від 31.05.2017;

- наказом Рубіжанського міського суду Луганської області №116-ОС від 10.11.2015;

- довідкою про доходи, сформованої 29.01.2016;

- копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1, сформованої 28.03.2017;

- копією Декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за 2015 рік ОСОБА_1;

- скрін-шотом з зайту Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому зазначено інформацію щодо подання ОСОБА_1 декларацій до Єдиного державного реєстру декларацій;

- копією декларацій ОСОБА_1 поданих до Єдиного державного реєстру декларацій за 2015, 2016, 2016 роки;

- копією листа НАпЗК від 01.02.2017 № 53-09/2205/17;

- копією листа НАпЗК від 02.03.2017 № 93-05/4886/17;

- копією листа Управління захисту економіки в Луганській області ДЗК НПУ від 11.04.2017 №2415/39/111/01-2017;

- копією листа Рубіжанського міського суду Луганської області від 19.04.2017

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Що стосується доведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно- правову відповідальність.

Підпунктами 6, 7 частини 7 статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суддя зобовязаний виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції, яка діяла на час отримання ОСОБА_1 доходу, тобто станом на 28.09.2016) у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб- сайті Національного агентства.

Також, Рішенням від 10.06.2016 № 2 Національного агентства з питань запобігання корупції (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 р. за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», відповідно до пункту 5 частини першої статті 12, пункту 2 Розділу XIII Прикінцеві положення Закону України Про запобігання корупції Національне агентство з питань запобігання корупції вирішило:

1. Визначити, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України Про запобігання корупції (далі - Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування, зокрема: повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з приміткою до ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції», до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, відносяться і судді.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 №928-УІІ, установлено з січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати - 1378 грн., тобто 50 мінімальних заробітних плат складало 68900 грн.

Відповідно до листа територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 18.04.2017 судді Брянківського міського суду Луганської області Мігуновій Л.С. 28.09.2016 року на картковий рахунок платіжним дорученням № 682 було перераховано дохід (суддівська винагорода) в розмірі - 79685,06 грн., що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року, тобто є суттєвою зміною у її майновому стані.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 після отримання вказаного доходу в сумі 79685,06 грн., розмір якого перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня 2016 року, що є суттєвою зміною у майновому стані, у десятиденний строк з моменту отримання, письмово не повідомила про це Національне агентство з питань запобігання корупції, шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не повідомлення та несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення підтверджується матеріалами наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме:

- Протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією №100 від 31.05.2017;

- листом територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області від 18.04.2017 № 706/17Вх;

- копією Наказу Рубіжанського міського суду Луганської області № 81-ОС від 19.09.2016;

- довідкою про доходи ОСОБА_1 за період січня-грудня 2016 року, сформованою 27.01.2017;

- копією Наказу Рубіжанського міського суду Луганської області № 116-ОС від 10.11.2015;

- копія листа НАпЗК від 01.02.2017 № 53-09/2205/17;

- копія листа НАпЗК від 02.03.2017 № 93-05/4886/17;

- скрін-шот з сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому зазначено інформацію щодо подання ОСОБА_1 декларацій до Єдиного державного реєстру декларацій;

Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1, що вона не отримувала суддівську винагороду протягом 6 місяців, і це була заборгованість її суддівської винагороди, яку було нарахована та не сплачено своєчасно, оскільки такі її пояснення є невизнанням вини, позицією захисту і повністю спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищезазначеними документами.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП та закрити відносно ОСОБА_1 провадження по справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.ч.1-2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи закінчився трьохмісячний строк з дня виявлення правопорушення, протягом якого можливо накласти стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 38, 40-1, 172-6, 247, 283-285 КУпАП, ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Луганської області у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова