Справа № 234/623/18
Провадження № 3/234/405/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Чернобай А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції м. Краматорську та Словянська ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, ІПН НОМЕР_1, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

до адміністративної відповідальності притягувався: 1) 23.05.2017р Краматорським міським судом за ст.130 ч.1 КУпАП (провадження №3/234/1178/17) штраф 10200грн; 2) 17.10.2017р Краматорським міським судом за ст.130 ч.2 КУпАП (провадження №3/234/12300/17) штраф 20400грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

який скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

14.01.2018 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_2, у м. Краматорську вул. Паркова біля буд №30, з явними ознаками наркотичного спяніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння рук, бліде обличчя). Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку ухилився шляхом усної відмови в присутності двох свідків, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення, клопотання про відкладання розгляду справи суду не надав та не надав письмових пояснень.

На підставі ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським в присутності двох свідків.

У разі незгоди водія па проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 14.01.2018 року відповідно до вимог ст. 266 КУпАП ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою технічних засобів у присутності двох свідків, а також отримавши його відмову від проходження такого огляду співробітники поліції запропонували ОСОБА_1 проходження медичного огляду на стан спяніння в медичній установі, але останній також від нього відмовився, що підтверджується матеріалами відео фіксації правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 14.01.2018 року, письмовими поясненнями свідків, довідкою з адмінпрактики, згідно якої ОСОБА_1 протягом року двічі піддавався адміністративному стягненню, матеріалами відеофіксації правопорушення.

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягувався: 1) 23.05.2017р Краматорським міським судом за ст.130 ч.1 КУпАП (провадження №3/234/1178/17) штраф 10200грн; 2) 17.10.2017р Краматорським міським судом за ст.130 ч.2 КУпАП (провадження №3/234/2033/17) штраф 20400грн, позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Частиною 3 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалась адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин докази про те, що ОСОБА_1 повторно протягом року у зазначений в протоколі час відмовився від проходження медичного огляду на предмет встановлення стану наркотичного спяніння у справі знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, таким чином вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 3 КУпАП, доведена, і в його діях є склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо міри адміністративного стягнення суд враховує, що санкція ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, статтями 122-1 і 122-2, ч. 3 ст.123, статтями 124 і 130, ч.1 ст.132 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно довідки до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 043182 за обліками Національної автоматизовано інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України не має посвідчення водія.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, з урахуванням відомостей про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, зокрема те, що ОСОБА_1 не працює, правопорушення вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за теж саме правопорушення, а також обставини справи та склад вчиненого ним правопорушення, ступень його вини, відсутність обставин, що помякшують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу на користь держави в сумі 40 800 грн. Однак, враховуючи п. 28 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а також те, що ОСОБА_1 не має посвідчення водія, то до нього неможливо застосувати стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 352,40грн.

Керуючись ст.130 ч.3 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривен.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352,40 (триста пятдесят дві гривень сорок копійок) грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: