АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 620/711/17 Суддя 1-ї інстанції: Яценко Є.І.
Провадження № 33/790/78/18
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.11.2017 року у відношенні ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.11.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції з посиланням на зміст матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 було встановлено, що 14.11.2017 року водій ОСОБА_2 близько 21:30 по вул. Соборній в с. Зачепилівка, Зачепилівського району Харківської області керував мотоциклом «Днепр-11», НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком Красноградської ЦРЛ Харківської області №1213 від 14.11.2017 року, такими діями він порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 29.11.2017 року та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 10.12.2017 року.

В апеляційній скарзі вказує, що постанова була прийнята за його відсутності, а також з порушенням правил підсудності. Вважає, що справа повинна була розглядатися у Красноградському районному суді Харківської області.

Вказує, що під час складання відносно нього протоколу, працівниками поліції не було дотримано порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, та порушені норми законодавства, а саме ними не було складено акт огляду, направлення на огляд до закладу охорони здоров'я, та працівниками поліції було незаконно доставлено його до медичного закладу, оскільки відмови від огляду/або незгоди з його результатами не було зафіксовано, що в подальшому, як на думку апелянта, робить незаконною вимогу щодо проведення такого огляду.

Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №026958 від 14.11.2017 року в полі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» пояснення викладені не його рукою, підпис він не залишав, протокол заповнений незрозумілим почерком, та на копії, що залишився у нього неможливо прочитати текст.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що матеріали справи свідчать про те, що останній подав апеляційну скаргу в передбачений законом строк, та необхідно відмовити у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В судовому засіданні апеляційного суду на питання судді ОСОБА_2. зазначив, що вживав вранці, в той день коли його зупинили 0.5 літри безалкогольного пива. Однак такі пояснення апеляційний суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи медичним висновком від 14.11.2017 року № 1213, яким встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння. Достовірність цього висновку апелянт не спростував ніякими доказами.

Враховуючи, що ОСОБА_2 підтвердив факт керування ним транспортним, при цьому матеріалами справи підтверджено, що він перебував у стані алкогольного сп'яніння, враховуючи наведене вище, зміст протоколу серії БР 026958 від 14.11.2017 року, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, врахувавши особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення та ступінь його суспільної небезпеки, що дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров'ю, тяжкість ймовірних наслідків, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Зачепилівського районного суду Харківської області від 29.11.2017 року у відношенні ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик