АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута до відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. ,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 20 серпня 2017 року приблизно о 02.20 год. в м. Києві по вул. Новокостянтинівській, 20, керував транспортним засобом «Dodge Neon» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду для визначення стану сп'яніння ОСОБА_2 відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, просить скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що постанова судді є незаконною та грубо порушує його права.Так, апелянт звертає увагу на те, що суд залишив поза увагою його пояснення стосовно бажання пройти медогляд, у зв'язку з чим він повинен був самостійно звертатись до мед установи, щоб підтвердити свою правоту.

Крім того, апелянт наголошує на тому, що він з'явився до суду першої інстанції, та безвідповідальності за неналежне виконання та ухиляння від цього обов'язку немає.

Також ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує, що суд безпідставно послався на докази його винуватості у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме на пояснення свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та бере до уваги лише їх шаблонні пояснення, згідно яких він відмовився від проходження медичного огляду та підпису матеріалів. Проте, апелянт зазначає, що даний факт спростовується самими матеріалами справи, оскільки він підписав протокол, та зазначив, що з порушенням не погоджується.

Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що протокол не може бути допустимим та належним доказом, так як містить виправлення, та відсутні дані про повторність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, опитавши свідків, переглянувши відеозапис, наданий на запит Апеляційного суду міста Києва, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляції, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ці вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що обставини, які викладені в постанові суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи. Він 20 серпня 2017 року вночі повертався додому з роботи. Був зупинений працівниками патрульної поліції, які пояснили зупинку його транспортного засобу тим, що в автомобілі не було заднього номеру. Номер був за склом, але його важко було побачити. Він пред'явив працівникам патрульної поліції документи. На запитання працівників поліції, чи вживав він щось, він повідомив, що ні. На це працівники поліції сказали йому, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Він з цим не погодився. Працівники поліції склали протокол, зазначили свідків, але свідків не було при цьому. Потім підійшли два хлопця, в присутності яких працівники поліції у нього запитали, чи погоджується він з протоколом. Він відповів, що не погоджується. Більш того, він вважав, що протокол склали за інше порушення ПДР України. Як тільки його відпустили працівники поліції, він одразу поїхав, керуючи автомобілем, до медичного закладу та здав аналізи. Через декілька днів він забрав результати, де було вказано, що в нього відсутнє наркотичне сп'яніння. Працівники поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом, а просто після складання адмінматеріалу відпустили його.

Допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 суду пояснив, що 20 серпня 2017 року разом з напарником на службовому автомобілі патрулювали у нічну зміну. Зупинили транспортний засіб без заднього бамперу, що й слугувало причиною зупинки. Окрема постанова за порушення ПДР України не виносилась, а обмежились усним зауваженням, оскільки водій сказав, що цю запчастину до автомобіля важко знайти. Потім, відповідно до наказу МОЗ України та МВС України оглянули водія на стан сп'яніння. При огляді були виявлені ознаки наркотичного сп'яніння, такі як порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей розширені та не реагували на світло. Водій відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Вони зупинили двох свідків та в їх присутності запропонували пройти огляд у лікаря нарколога, проте, водій від проходження огляду відмовився. Відповідно, у зв'язку з відмовою водія пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану сп'яніння, було складено адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Запропонували водію написати пояснення. Щодо застосування приладу «Драгер» не було потреби, оскільки інспектором патрульної поліції було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння. Все зафіксовано на нагрудний відеореєстратор.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням захисника ОСОБА_1 інспектор патрульної поліції ОСОБА_8 суду повідомив, що 20 серпня 2017 року патрулювали з напарником у нічну зміну. Зупинили транспортний засіб без заднього бамперу. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду в медичному закладі «Соціотерапія» водій відмовився. Зупинили двох свідків, та в їх присутності ОСОБА_2 відмовився. Було складено адміністративний протокол за п. 2.5 ПДР України. Щодо застосування приладу «Драгер» потреби не було, оскільки він не виявляє наркотичне сп'яніння, а пояснення свідків шаблонні, в яких зазначається в тому числі відмова від проходження огляду в медичному закладі. Від керування транспортного засобу водій не відсторонювався, автомобіль не евакуйовувався.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 апеляційним судом було направлено запит до Управління патрульної поліції в м. Києві про надання відеозапису подій, зафіксованих на відеореєстраторі інспекторів патрульної поліції. На диску вбачається дві папки «0574» та «0738».

З папки «0738», на якій містяться 4 відео-файли, вбачається, що перший відеофайл, що розпочинається о 01:47:09 та закінчується о 01:48:35, не відноситься до даної пригоди;

Другий відеофайл розпочинається о 01:49:14 та закінчується 01:56:51. З нього вбачається, що працівники поліції зупинили транспортний засіб, встановлюють особу водія, в ході розмови між ними ОСОБА_2 повідомляє, що ще в 2013 році було ДТП дуже рідкісний бампер із певними зусиллями його знайшов, але не прикрутив. Працівник поліції посвітив ліхтариком на зіниці очей ОСОБА_2, а останній повідомив, що працює кальянщиком та нічого не вживав. Згодом працівник поліції за допомоги проби Ромберга намагається визначити стан сп'яніння ОСОБА_2 Працівник поліції запитує, чи будемо складати протокол, оскільки ознаки сп'яніння є. ОСОБА_2 заперечує щодо складання протоколу. Далі працівник поліції роз'яснює, що вони складуть протокол про відмову, і через 20 хвилин він поїде до дому, а на наступний день, після того, як відпочине, може поїхати здати аналізи на вул. Визволителів, принести в суд висновок, і на основі висновку медичного закладу суд прийме рішення;

Третій відеофайл розпочинається о 02:01:42 та закінчується о 02:24:18. З даного файлу вбачається, що працівник поліції роз'яснює, що у ОСОБА_2 наявні ознаки сп'яніння. Пропонує поступити «по-людські»: зупинити двох свідків, в присутності яких ОСОБА_2 відмовиться від проходження огляду у лікаря нарколога, вони оформлюють протокол, і через 15-20 хвилин ОСОБА_2 їде до дому. Після чого роз'яснює повторно, що на наступний день ОСОБА_2 може поїхати до лікаря та здати аналізи. Якщо відмова, то тоді також складається протокол за відмову, більше варіантів немає. Після того, як ОСОБА_2 не заперечує проти цього працівники поліції зупиняють двох свідків, в присутності яких ОСОБА_2 відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння. Працівник поліції складає протокол, в якому ОСОБА_2 зазначає, він був тверезий.

Четвертий відеофайл розпочинається о 02:43:11 та закінчується о 02:46:49 та є ідентичним відео з папки «0574».

В папці з найменуванням «0574» один відеофайл розпочинається о 02:58:54 та закінчується о 03:03:53, з якого вбачається, що інспектор патрульної поліції ОСОБА_7 зачитує ОСОБА_2 протокол, пропонує останньому написати в протоколі, чи він погоджується з порушенням, чи ні, а також пропонує підписати протокол, з посиланням на те, що ОСОБА_2 ставить підпис тільки за загальні матеріали. Інспектор патрульної поліції повертає поліс страхування, свідоцтво про реєстрацію, копію протоколу, а також пропонує сфотографувати оригінал, що ОСОБА_2 і робить.

З переглянутих відеозаписів вбачається, працівниками поліції ОСОБА_2 не були роз'яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, всупереч вимог ст.. 265-2 КУпАП транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, не затримали, ОСОБА_2 від керування транспортним засобом не відсторонили, а, побажавши щасливої дороги, відпустили його.

Крім того, в ході проведення апеляційного розгляду, витребувано належним чином завірену копію акту медичного огляду № 006416, складеному 20 серпня 2017 року о 05.20 год. відповідно до якого ОСОБА_2 на підставі самозвернення був оглянутий лікарем-наркологом ОСОБА_9 в КМКНЛ «Соціотерапія» та було встановлено, що поведінка особи - адекватна, мовна здатність - непорушена, дихання - незмінне, пульс - 72 удари/хв., артеріальний тиск -120/80, зіниці - незмінні, реакція на світло - жива, рухова сфера - збережена, міміка - звичайна, хода Ромберга - стійка, точні рухи пальцево-носова проба - без промахів, заперечує вживання наркотичних речовин, лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запах алкоголю з порожнини рота - відсутній, результат лабораторних тестів № 1304 етанолу не виявлено, № 2398 - морфін, марихуана, амфетамін, метамфетамін, барбітурати, мета дон - негативний, висновок та діагноз за результатами огляду - тверезий (ас. 36).

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин викладених у протоколі серії БР № 163578.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва