ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Дніпро

13 грудня 2018 року суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського Апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого ФОП ОСОБА_3В., проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

провадження за ст. 124 КупАп закрито за відсудністю складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року провадження відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсудністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 13.08.2018 року об 20.00 год. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1, знаходячись на перехресті вул. Мечнікова та вул. А.Фабра у м. Дніпро, перед початком руху не впевнився у безпеці, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Рута» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по смузі зустрічного руху. Внаслідок ДТП транспортні засоби пошкоджені, чим спричинена матеріальна шкода. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка не створює необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою

Вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відхилив інші.

На думку ОСОБА_1 суд взагалі не дослідив фактичні обставини ДТП, механізм ДТП.

Окрім того, ОСОБА_1 зазначає, що 13.08.2018 року близько 20.00 год. він, керуючи автомобілем «Рута» д/н НОМЕР_2, яке працює у режимі маршрутного таксі, рухався від вул. Комсомольської до пр. Д. Яворницького у м. Дніпро у лівій смузі, оскільки у правій смузі стояли припарковані автомобілі, у тому числі і автобус «Богдан. На перехресті вул. ОСОБА_4 та вул. Мечнікова, коли він проїжджав повз вказаного автобуса «Богдан», із-за нього виїхав автомобіль «Тойота», який почав рухатися поперек його смуги руху на розворот. В цьому місці є суцільні смуги і побачивши цей автомобіль, він пригальмував і змінив рух вліво, намагаючись уникнути зіткнення. Однак автомобіль «Тойта» рухався і вїхав в його автомобіль у бокові передні двері. Після зіткнення він проїхав трохи правіше та зупинився. Пасажири, які знаходилися в салоні його автомобіля, всі вийшли і серед цих пасажирів він свідка ОСОБА_5 не бачив. Він рухався зі швидкістю 40 км/год.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1, та його захисник, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі і просили її задовольнити.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги і просив її залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана ОСОБА_1 30 жовтня 2018 року з порушенням встановленого ст. 294 КУпАП десятиденного строку на оскарження постанови судді. При цьому докази направлення на його адресу копії постанови судді в триденний строк, визначений ст. 285 КУпАП, в матеріалах справи відсутні взагалі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає необхідним задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен зясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Дані вимоги закону судом першої інстанції не були виконані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду передвчасна є обгрунтованими та вмотивованими.

Висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Те що, ОСОБА_2 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується матеріалами справи, які судом першої інстанції не були дослідженні в повному обсязі, а саме: - протоколом про адміністративне правопорушення від 16.08.2018 року (а.с. 1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2); письмовими поясненнями учасників ДТП (а.с. 4,5,6); фото місця ДТП (а.с. 7).

Суд апеляційної інстанції не враховує покази свідка ОСОБА_5 оскільки вони є необгрунтованими та спростовуються матеріалами відеозапису відповідно до якого 3.08.2018 року близько 20.00 год. ОСОБА_1, керував автомобілем «Рута» д/н НОМЕР_2, яке працює у режимі маршрутного таксі, рухався від вул. Комсомольської до пр. Д. Яворницького у м. Дніпро у лівій смузі, оскільки у правій смузі стояли припарковані автомобілі, у тому числі і автобус «Богдан. На перехресті вул. ОСОБА_4 та вул. Мечнікова, коли він проїжджав повз вказаного автобуса «Богдан», із-за нього виїхав автомобіль «Тойота», який почав рухатися поперек його смуги руху на розворот. В цьому місці є суцільні смуги і побачивши цей автомобіль, він пригальмував і змінив рух вліво, намагаючись уникнути зіткнення. Однак автомобіль «Тойта» рухався і вїхав в його автомобіль у бокові передні двері. Після зіткнення він проїхав трохи правіше та зупинився. Пасажири, які знаходилися в салоні його автомобіля, всі вийшли і серед цих пасажирів він свідка ОСОБА_5 не бачив. Він рухався зі швидкістю 40 км/год.

Положеннями ст. 251 КупАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції не обгрунтовано врахував те, що пояснення учасників ДТП водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_6 є кардинально протилежними щодо обставин ДТП та механізму зіткнення транспортних засобів.

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_2, він у момент ДТП стояв, чекаючи на розворот. Водій ОСОБА_6 напроти наполягав, що на перехресті вул. ОСОБА_4 та вул. Мечнікова, коли він проїжджав повз автобуса «Богдан», із-за нього виїхав автомобіль «Тойота», який почав рухатися поперек його смуги руху на розворот, внаслідок чого сталося ДТП. Із пояснень допитаного свідка ОСОБА_5 вбачається, що він, знаходячись в якості пасажира в маршрутному таксі «Рута», бачив, як на перехресті вул. ОСОБА_4 та вул. Мечнікова у м. Дніпро водій маршрутного таксі на великій швидкості проїхав на червоний сигнал світлофору і побачивши попереду автобус «Богдан», перестроївся вліво, де у той час знаходився автомобіль «Тойота», після чого він виїхав на зустрічну смугу, де побачивши зустрічний транспорт, повернувся у ліву смугу та вдарив автомобіль «Тойота». який стояв на розворот.

Враховуючи, що учасники ДТП є зацікавленими особами у вирішенні справи, неможливо дійти до однозначного висновку про те, пояснення кого з учасників ДТП відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд першої інстанції не обгрунтовано прийшов до висновку, що на підставі наявних в матеріалах справи доказів неможливо встановити наявність або відсутність в діях водій ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки достатньо доказів, які б беззаперечно підтверджували невідповідність дій ОСОБА_2 вимогам Правил дорожнього руху України.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Також відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних в наслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Тобто, враховуючи вказані норми Закону, призначення експертизи, висновок якої, як і інші джерела доказів, не є обовязковим для суду, що розглядає справу, а є прерогативою суду та його правом.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявник склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Під час апеляційного перегляду було встановлено, що датою вчинення адміністративного правопорушення є 13.08.2018 року, що підтвержується матеріалами справи.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП та не включає в себе стадію оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, що передбачена главою 24 КУпАП.

Отже, на момент розгляду судом апеляційної інстанціх справи про адміністративне правопорушення строки, передбачені статтею 38 цього Кодексу, сплинули, та є підстави для застосування положень ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_2.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КупАП та провадження по справі закрити у звязку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

Апеляційного суду ОСОБА_7