Номер провадження: 33/785/120/18
Номер справи місцевого суду: 505/2159/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Стояновій Л.І. за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника - адвоката ОСОБА_3 розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, пенсіонера, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.08.2017 року, о 17 годині 00 хвилин, у м. Подільськ Одеської області, по вул. Мельниченка, керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110557, д/з ВН 3959 ВМ з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому порядку - відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

За даним фактом, відносно ОСОБА_2, було складено протокол серії АП2 № 429153 від 16.08.2017 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП України, зібрані пояснення свідків вказаного правопорушення та інші документи.

В апеляційній скарзі, адвокат ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилаючись на те, що воно ухвалено з порушенням норм процесуального права, порушує питання щодо скасування постанови, оскільки не встановлені обставини, які мають значення для справи та ці обставини були неповно з'ясовані при розгляді зазначеної адміністративної справи.

Апелянт зазначає, що не згоден з протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2 № 429153 від 16.08.2017 року, а саме: що час зупинення ОСОБА_2 - 14 годин 45 хвилин, а не 17 годин 00 хвилин, а також, що він не вживав спиртні напої. В протоколі не містяться дані про проведення поліцейськими огляду на стан спяніння, та у присутності двох свідків, не містить інформація про те, що ОСОБА_2 виказував незгоду з оглядом. Згідно з висновком Подільської міської лікарні щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 318 від 16.08.2017 року ОСОБА_2 був направлений черговим відділу НП о 18 годині 00 хвилин, тобто після спливу більше трьох годин з часу затримання, а оглянутий ОСОБА_2 згідно з цим же протоколом був о 18 годині 50 хвилин. Крім того, зазначений висновок містить суперечливі судження - в п. 7 висновку зазначено, що огляд відбувся 16.08.2017 року о 18 годині 50 хвилин, а в п. 10 зазначено, що від обстеження в повному обємі відмовився, при цьому не зазначено, хто конкретно відмовився. Крім того ОСОБА_2 стверджує, що його пояснення були сфальсифіковано поліцейським ОСОБА_4, так як перед підписанням ОСОБА_2 їх не прочитав.

Відповідно до цього, адвокат ОСОБА_3, в інтересах ОСОБА_2 просить розглянути його апеляційну скаргу, постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2017 року скасувати, а провадження по справі закрити, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Допитати у судовому в якості свідків лікарів Котовської міської лікарні - ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, відносно якої винесена оскаржувана постанова та її представника, допитавши свідка, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно зясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та заперечив факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного спяніння і відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому порядку. При цьому ОСОБА_2 визнав факт того, що керував транспортним засобом, коли його зупинили співробітники поліції та почали предявляти безпідставні претензії, що він нібито знаходиться в стані алкогольного спяніння. Він з цим категорично не погодився, так як він хвора людина і алкогольні напої не вживає. При цьому зазначив, що постійно вживає ліки, які настояні на спиртовій настойці «Прополіса» по 2-3 рази на день по одній столовій ложці. Після цього його відвезли до лікувального закладу де він відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння, так як вважав, що в нього будуть брати кров з вени, а він боїться виду крові.

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 повністю підтримав пояснення ОСОБА_2 та доводи апеляційної скарги, звернув увагу суду на порушення співробітниками поліції нормативних актів з приводу передбаченого порядку проведення огляду особи на стан алкогольного спяніння. Вважає, що ці порушення є підставою для скасування постанови районного суду та закриття провадження по справі.

Однак апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи, а пояснення свідків, які були допитані в судовому засіданні районного суду.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 за № 429153 від 16.08.2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 керуючи автомобілем, порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, у звязку з тим, що він відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, незважаючи на те, що він керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка, почервоніння очей /а.с. 3/.

Слід звернути увагу на те, що 16.08.2017 року, ОСОБА_2 надав письмові пояснення, згідно яких визнав факт, що перед тим як сісти за кермо автомобіля вживав 350 грамів горілки, після чого поїхав в магазин, де був зупинений співробітниками поліції. При цьому в поясненнях ОСОБА_2 свою провину визнав повністю та пояснення підписав своїм підписом, який не заперечує /а.с. 4/.

Апеляційний суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_2 про фальсифікацію даних пояснень співробітниками поліції, так як вони ним підписані і ніяких заперечень з приводу їх змісту він не заявляв та дії поліцейських не оскаржив.

Допитані в судовому засіданні районного суду поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_4 дали пояснення, що 16.08.2017 року, приблизно о 18 годині, вони находились на чергуванні в м. Подольськ Одеської області і ними було затримано ОСОБА_2, так як автомобіль ЗАЗ, яким він керував, виїхав на зустрічну полосу і їм ледве вдалося уникнути зіткнення. Водій ОСОБА_2 знаходився за кермом з явними ознаками алкогольного спяніння, після чого його доставили до Подільської міської лікарні, де він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою пристрою «Драгер».

Допитана в судовому засіданні районного суду свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона працює лікарем Подільської міської лікарні і 16.08.2017 року знаходилась на чергуванні. В цей час співробітники поліції доставили ОСОБА_2 для проходження огляду на стан алкогольного спяніння у якого дійсно були всі ознаки алкогольного спяніння, а саме : почервоніння очей та різкий запах алкоголю з рота. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою пристрою «Драгер», який вимірює рівень змісту алкоголю в крові особи, ОСОБА_2 відмовився.

Пояснення свідків підтверджуються висновком Подільської міської лікарні від 16.08.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 знаходячись в приміщенні цієї установи в повному обсязі відмовився від огляду на стан алкогольного спяніння /а.с. 6/.

Апеляційний суд вважає, що пояснення допитаного в судовому засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_8 з приводу того, що 16.08.2017 року, приблизно о 14 годині, він проїздив поблизу господарського магазину «Подільськ» і бачив автомобіль ОСОБА_2, не мають значення для вирішення апеляційної скарги, оскільки не містять жодних даних, які вказують на спростування чи підтвердження доводів останнього та вказують на те, що він не був свідком зазначених подій.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

Враховуючи надані ОСОБА_5 пояснення, апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_2 про його відмову від проходження огляду в звязку з необхідністю відбору крові, оскільки останньому пропонувалося пройти такий огляд з застосуванням приладу «Драгер», яким не проводиться відбір біологічних зразків. Також зазначене твердження спростовується показами свідків та особистими письмовими поясненнями ОСОБА_2

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому його слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим доказами адміністративної справи та добутими в судовому засіданні.

Позиція апелянта на час розгляду апеляційної скарги щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_2 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в звязку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що посилання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на порушення з боку співробітників поліції «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, не можуть слугувати підставою, яка спростовує факт перебування останнього у стані алкогольного спяніння, так як вони не стосуються доказової бази з питання вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив

Апеляційну адвоката ОСОБА_3, діючого в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16.11.2017 року відносно ОСОБА_2, якою він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням на неї стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9.