АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Давнього В.П., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляцією ОСОБА_2 на постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою адміністративну справу щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, провадженням закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 06.12.2017 року близько 18-00 год., знаходячись по місцю проживання в житловому будинку, який розташований АДРЕСА_1, вчинив суперечку з невісткою ОСОБА_2, почав ображати її нецензурною лайкою, завдавши їй шкоди психічному здоров'ю, вчинив правопорушення передбачене ст.173-2 ч.1 КУпАП.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга від потерпілої ОСОБА_2, в якій вона просить скасувати постанову суду, визнавши винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-2 ч.1 КУпАП. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що постанова суду не відповідає матеріалам справи та прийнята із порушенням процесуальних норм.

Розглянувши справу, заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, суд вважає, що подана апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з'ясування обставин по справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» від 15.11.2001 року, насильство в сім'ї - будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному Справа № 33/794/6/18 Головуючий у І інстанції: Кибич І.А.

Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

здоров'ю; члени сім'ї - особи, які перебувають у шлюбі; проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання;

Стаття 173-2 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї

Допитаний в ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції показав, що він являючись пенсіонером та інвалідом 2 групи є власником будинку АДРЕСА_1. Однак у ньому він не проживає, у зв'язку із тим, що там мешкає його син ОСОБА_3 із сім'єю, а він живе навпроти будинку у літній кухні. Із ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_2 у нього склалися неприязні відносини, вони постійно конфліктують із-за того, що останні не бажають звільнити будинок, власником якого він являється. Невістка з сином створили неможливі умови проживання, змінили замок вхідних дверей, перешкоджають користуванню його нерухомим майном, господарськими спорудами та підвалом, син вчиняє відносно нього фізичне насильство, а невістка психічне, погрожують розправою. Він неодноразово звертався до органів влади та місцевого самоврядування про допомогу у вирішенні конфліктної ситуації. Зазначав, що жодних дій по насильству в сім'ї не вчиняв, нецензурною лайкою не виражався.

В своїй апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_2 вказала, що ОСОБА_1 06.12.2017р. в ході сварки на подвір'ї господарства АДРЕСА_1, де вона проживає із своїм чоловіком та трьома малолітніми дітьми, ображав її нецензурною лайкою, кинув її на землю, наніс декілька ударів руками по різних частинах тіла, тягнув по землі.

В той же час, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06.12.2017р. ОСОБА_1 вчинив сварку із ОСОБА_2 в ході якої ображав її нецензурною лайкою, чим завдав шкоду психічному здоров'ю останньої. (а.с.1)

В своїй заяві та письмових поясненнях ОСОБА_2 вказувала, ОСОБА_1 в ході сварки ображав її нецензурною лайкою та штовхнув її на землю.

Про те, що ОСОБА_1 в ході конфлікту наніс їй декілька ударів руками по різних частинах тіла, а також тягнув по землі, остання раніше не вказувала і в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 дані дії не ставились у вину, а тому такі доводи апелянти апеляційним судом до уваги не беруться.

У зв'язку із наведеним, апеляційний суд погоджується із висновками районного суду про те, що показання ОСОБА_2 є непослідовними, суперечать поясненням наданих в судовому засіданні ОСОБА_1 та іншим письмовим доказам по справі, а тому вірно визнав їх упередженими та такими, що не можуть бути покладеними в вину ОСОБА_1, як належний та допустимий доказ.

Будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 в матеріалах справи не має.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог потерпілої ОСОБА_2 та скасування постанови районного суду від 07.12.2017 року.

Будь-яких процесуальних порушень, які слугували б підставою для скасування постанови Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Чернівецької області В.П. Давній