АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Кірічевської О.І. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 13.10.2017 року о 23 годині 45 хвилини керував автомобілем «Сітроен» д.н. НОМЕР_1 по вул. Берковецька, 6 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Не погодившись з вказаним рішенням адвокат Кірічевська О.І. подала в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду, постановити нову, якою матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві на доопрацювання для усунення недоліків.

Мотивуючи апеляційну скаргу, Кірічевська О.І. зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд грубо порушив норми матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Зокрема, вказує, що працівники поліції, при складанні матеріалів про адміністративне правопорушення, порушили порядок проведення огляду, встановленого Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", оскільки на вимогу водія не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку приладу, що стало підставою відмови останнього від проходження огляду на місці з використанням технічного засобу "Драгер". При цьому працівники поліції відмовились їхати до медичної установи для проходження огляду. Також посилається на невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП через не зазначення в ньому частини ст.130 КУпАП, за якою притягається ОСОБА_3

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Кірічевської О.І., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 надав пояснення, які відповідають змісту апеляційної скарги та разом із захисником КірічевськоюО.І. просили її задовольнити з наведених в ній підстав або закрити провадження у справі через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, за результатами якого суддею місцевого суду останнього визнано винуватим та на нього накладено стягнення, відбувся в межах строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими , оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Вимоги апеляційної скарги про скасування постанови судді місцевого суду та прийняття нової постанови, якою матеріали справи необхідно повернути до Управління патрульної поліції у м. Києві на доопрацювання для усунення недоліків, також не підлягають задоволенню через їх невідповідність вимогам ч. 8 ст. 294 КУпАП, які визначають повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Крім того, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 162839 від 14.10.2017 року, ОСОБА_3 13.10.2017 року о 23 годині 45 хвилини керував автомобілем «Сітроен» д.н. НОМЕР_1 по вул. Берковецька, 6 в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів). Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Також із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що ОСОБА_3 ознайомився з протоколом, підписав його та надав пояснення, у яких зазначив, що відмовився проходити огляд на місці з використанням технічного засобу "Драгер" через не надання сертифікату відповідності.

Проте, у письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння як з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", так і в закладах охорони здоров'я. (а.с. 2).

З рапорту інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві ПеченюкаО.Б. вбачається, що сертифікат відповідності приладу "Драгер" надавався ОСОБА_3, але останній відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння як з використанням спеціального технічного засобу "Драгер", так і в закладах охорони здоров'я.

Застережень, що ОСОБА_3 не відмовляється від проходження огляду на стан сп'яніння у в закладах охорони здоров'я, матеріали справи не містять.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_3 про те, що він не відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння та доводять, що він, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, а отже і факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 або його захисник не надали.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки протокол містить посилання на частину та статтю КУпАП, за якою особа притягається до відповідальності.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення порядку проведення огляду на стан сп'яніння, встановленого Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", також не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, оскільки сам ОСОБА_3 у судовому засіданні надав пояснення, з яких вбачається, що сертифікат відповідності надавався йому для ознайомлення працівниками поліції, однак, на його думку, вказаний сертифікат не був належним чином оформлений.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кірічевської О.І. в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя