Справа № 214/7197/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 січня 2018 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, її законного представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали справи, які надійшли від Саксаганського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1), що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

28.11.2017 року близько 07.30 год. ОСОБА_2, знаходячись за місцем проживання його неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, за адресою: вул. Співдружності, 45/7, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, спровокував конфлікт з останньою та здійснив відносно неї психологічне насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, посилаючись на відсутність з його боку психологічного та фізичного насильства відносно його доньки ОСОБА_3, натомість, зазначив, що напередодні здійснював відносно останньої заходи виховного характеру, давши їй ляпас, оскільки він не підтримує її відносини з хлопцем, а вона не приймає його зауважень до уваги. Так, зазначив, що 28.11.2017 року він дійсно штовхнув доньку, оскільки вона його не пускала до квартири, де він хотів забрати свої речі, однак, ні образ, ні принижень на її адресу він не висловлював. Раніше вони з донькою підтримували нормальні стосунки, доки її мати не стала на заваді, а після розлучення батьків, їх стосунки погіршились.

Присутня в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3, в присутності свого законного представника ОСОБА_4, суду пояснила, що вона проживає разом з матірю ОСОБА_4, раніше разом з ними проживав батько ОСОБА_2, з яким вони на даний момент відносини не підтримують, оскільки останній систематично принижує та ображає їх, погрожуючи розправою. Зазначила, що 27.11.2017 року до них додому прийшов батько ОСОБА_2 та побачивши її з хлопцем, став кричати на неї, ображати, вдарив її по обличчю стопкою паперу, після чого взяв з кухні ніж та продовжував кричати на неї з ножем в руках, що дуже налякало її. На її крики прийшла сусідка з чоловіком та вони забрали ніж з рук батька. Наступного дня, 28.11.2017 року, близько о 07.30 год., коли вона збиралась до школи, на виході з квартири на майданчику зустріла батька, який намагався зайти до квартири, вона завадила йому, у відповідь на що він штовхнув її назад у перегородку. Вона одразу зателефонувати матері, по прибуттю якої відбувся конфлікт між ними та батьком, у звязку з чим вона спізнилася до школи. Керівництву школи вона дійсно повідомила про періодичне чинення ОСОБА_2 психологічного та фізичного насильства відносно неї.

Допитана в судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 підтвердила пояснення своєї доньки ОСОБА_3 стосовно ситуації, що виникла 28.11.2017 року та суду показала, що проживає разом з донькою ОСОБА_3, раніше, з ними проживав її колишній чоловік ОСОБА_2, з яким вона розлучилась у 2015 році. У звязку з тим, що ОСОБА_2 поводить себе неадекватно, напередодні проходив лікування в психоневрологічному диспансері, систематично здійснює відносно неї та доньки психологічне та фізичне насильство, залякує їх, вони уникають спілкування з ним.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 суду показала, що вона працює в Криворізькому навчально-виховному комплексі №35 «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів багатопрофільний ліцей «Імпульс», де в 11-а класі навчається неповнолітня ОСОБА_3 Підтвердила, що 28.11.2017 року ОСОБА_3 дійсно скаржилася на свого батька, у звязку з чим вони з класним керівником викликали її батьків та службу у справах дітей та профбесіду. Мати прийшла, а батько проігнорував їх виклик. Тоді ОСОБА_3 з матірю показали смс-повідомлення погрозливого змісту, які їм надсилає ОСОБА_2 Крім того, додала, що раніше викликали ОСОБА_2 до школи, який пояснював свою агресивну поведінку відносно доньки тим, що йому не подобається її хлопець, йому було винесено попередження про недопустимість такого поводження, до того ж, його донька ОСОБА_3 позитивно характеризується та гарно навчається.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, її законного представника, покази свідка, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП (в редакції, діючій на момент розгляду справи, з урахуванням змін, які набрали чинності 07.01.2018 року) передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно ст.251 КУпАП наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові доказами, та інші документи.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в родинних стосунках прямої лінії споріднення, а саме є батьком та донькою, та разом не проживають.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 343741 від 30.11.2017 року, повідомлення директора КНВК №35 «Імпульс» ОСОБА_6 до Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, 28.11.2017 року ОСОБА_3 здійснював психологічне та фізичне насильство відносно своєї доньки ОСОБА_3

При цьому, як пояснила неповнолітня ОСОБА_3, що підтвердила свідок ОСОБА_5, випадки періодичного вчинення насильства відносно неї з боку ОСОБА_2 мали місце й раніше, у звязку з чим керівництвом навчального закладу ОСОБА_2 виносилось офіційне попередження про недопустимість учинення насильства в сімї від 30.11.2017 року. Вказані обставини також підтвердив ОСОБА_2

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є дитиною, яка постраждала від домашнього насильства з боку батька ОСОБА_2, а останній, в свою чергу, є кривдником, що відповідає положення п.п.2, 6 ч.1 ст.1, ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому суд вважає такими, що знайшли підтвердження викладені в протоколі факти висловлення ОСОБА_2 на адресу доньки ОСОБА_3 словесних образ, погроз, приниження, переслідування, залякування, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та завдали шкоди її психічному здоровю.

Підстави ставити під сумнів достовірність викладених доказів у справі відсутні, оскільки ці докази повністю узгоджуються між собою, до того ж сам ОСОБА_2 не заперечував наявність між ним та донькою конфлікту, нанесення ляпасу їй напередодні, що свідчить про наявність в його діях агресивної поведінки та ставить під загрозу нормальний психологічний розвиток ОСОБА_3

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства відносно доньки ОСОБА_3, а відтак і поза розумним сумнівом доводять його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Самі по собі доводи ОСОБА_2, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, та не визнання ним вини за доведеності в ході судового розгляду обставин вчинення ним інкримінованого йому правопорушення суд розцінює як захисну версію та намір уникнути відповідальності.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2, який вину у вчиненні правопорушення не визнав, не розкаються, продовжував вчинення протиправної поведінки стосовно своєї доньки, незважаючи на вимоги та попередження керівництва навчального закладу припинити це, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Підстав для направлення ОСОБА_2 як особи, яка вчинила домашнє насильство, на проходження програми для таких осіб, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд не вбачає на даний момент, що у випадку прояву з його боку тенденції до допущення насильства й надалі, не позбавляє ОСОБА_3 прав на дієвий, ефективний та невідкладний захист, звернення особисто або через свого представника до субєктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдника до відповідальності, застосування до нього спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству (відповідно до визначених ст.10 Закону), та інші права, визначені ст.ст.21, 22 вказаного Закону.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 30-1, 33-35, 40-1, ч.1 ст.173-2, 245, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником та потерпілим протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Євтушенко О.І.