Провадження № 33/779/31/2018
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Кінаш М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2017 року,-

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, ?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у сумі 320 (триста двадцять ) грн. 00 коп.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_2 16 жовтня 2017 року о 18 год. 10 хв. в м. Івано-Франківську по вулиці Мазепи, 169, керував транспортним засобом марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

У своїй АС ОСОБА_2 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2017 року щодо нього скасувати, закривши провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було роз'яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення і пояснив, що дійсно спочатку відмовлявся надати документи, що посвідчують особу та право на керування транспортним засобом працівникам поліції та від огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки йому не надали сертифікату відповідності на алклтестер «Драгер», за допомогою якого мав проводитись огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки. Окрім цього, зазначає, що він пропонував проїхати в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, однак працівники поліції не звертали на це увагу.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_4 пояснила, що того дня в її присутності водій ОСОБА_2 відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вимагав від поліцейський надати йому сертифікат відповідності на алкотестер «Драгер» та наполягав пройти такий огляд в медичному закладі, однак працівники поліції не надали йому таких документів та склали протокол, за те, що він керував автомобілем з явними ознакими алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження такого огляду.

В засіданні апеляційного суду свідок - інспектор поліції ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 16 жовтня 2017 року близько 18 години під час патрулювання працівниками поліції в м. Івано-Франківську, по вул. Мзаепи було виявлено порушення Правил дорожнього руху України водієм транспортного засобу марки "Mercedes-Benz", д.н.з. НОМЕР_1, а саме не увімкнено світловий покажчик повороту при об'їзді перешкоди на проїжджій частині по вул. Мазепи у напрямку вул. Дорошенка в м. Івано-Франківську, у зв'язку з чим працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу. В ході спілкування з водієм вищевказаного транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_2, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння у зв'язку із чим він працівник поліції запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, від якого ОСОБА_2 відмовився. Після цього водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в спеціалізованому медичному закладі, від якого він також відмовився, наслідком чого стало складання працівниками поліції матеріалів з метою фіксації вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_6 пояснила, що дійсно 16.10.2017 року, вона знаходилась в автомобілі, під керуванням ОСОБА_2, як пасажир. Рухаючись по вул. Мазепи, в м. Івано-Франківську, їх зупинили працівники поліції, за нібито не ввімкнення світлового покажчика повороту. Потім, інспектор поліції почав заявляти про те, що ОСОБА_2 керує автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та запропонував пройти огляд на стан такого сп'яніння на місці за допомогою алкотестера «Драгер». На вимогу ОСОБА_2 працівник поліції не надав йому документи, а саме сертифікат якості на вказаний прилад, у зв'язку із чим, ОСОБА_2 відмовився пройти такий огляд на місці, однак наполягав на проходженні медогляду в медичному закладі. Однак працівники поліції не звернули на це увагу та склали протокол, за те, що він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження такого огляду. Після вказаної події, приблизно через одну годину часу, вона разом із ОСОБА_2 поїхали в Івано-Франківський ОНД, де останній пройшов огляд на стан сп'яніння та згідно медичної довідки, алкогольного сп'яніння, в ОСОБА_2 виявлено не було. Окрім цього зазначила, що працівником поліції не складалася постанова за порушення ПДР, в частині не ввімкнення світлового покажчика повороту, яке і стало причиною зупинки.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_2 та його захисника - адвоката ОСОБА_7, які просять скасувати постанову, а провадження закрити; переглянувши відеозаписи з нагрудних камер інспекторів поліції; вислухавши пояснення свідків; перевіривши матеріали справи, вважаю, що АС слід задовольнити, виходячи із наступного.

Згідно із ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Строк на апеляційне оскарження даної постанови слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин, так як ОСОБА_2 хоча був присутній при розгляді справи в суді і прийнятті рішення, однак одразу ж після постановлення судового рішення він перебував у відрядженні терміном 20 календарних днів, про що свідчить копія посвідчення про відрядження додана ним до АС, що позбавило його можливості оскаржити її у строк, передбачений ст. 289 КУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.ст.280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Вказаних вимог закону суддя першої інстанції не дотримався.

Покликання ОСОБА_2 у АС на те, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладенні стягнення на ОСОБА_2, суддя допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суті, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав про них.

З оскаржуваної постанови судді не вбачається, що суддя дійсно досліджував наявні в матеріалах справи докази і чи дав їм належну правову оцінку.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначено тільки про вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, однак, будь-яких інших об'єктивних доказів щодо керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмова від такого огляду вказаний протокол не містить. Також в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення про відомі обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №221687 від 16.10.2017 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмовмвся від проходження такого огляду.

Між тим, розгляд справи повинен відбуватися в межах доводів протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, а суд не має права у будь-який спосіб конкретизувати пред'явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення та його змінювати, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України.

Під час апеляційного провадження встановлено грубе порушення відповідними посадовими особами поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року.

Так, із змісту ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп'яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків на місті зупинки транспортного засобу.

Вимога щодо присутності двох свідків під час проведення огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу міститься також у п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року (далі - Інструкція).

Вказана процедура проведення огляду працівниками поліції не дотримана.

На думку апеляційного суду, лише чітке дотримання вказаної вище процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Згідно з ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. За змістом п. 6 Порядку водій транспортного засобу, що висловив незгоду з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Як випливає з п. 7 Розділу 1 Інструкції у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я. З наведеного чітко випливає, що відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу була підставою для проведення огляду ОСОБА_8 на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я. Як підтверджують матеріали справи про адміністративне правопорушення працівники поліції після відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на місці, не виконали приписи п. 7 Розділу 1 Інструкції та п. 6 Порядку і ч. 3 ст. 266 КУпАП, а саме не запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я, що є порушенням процедури огляду на стан сп'яніння.

В той час, згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, що має місце і в даному випадку.

Пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду, апеляційний суд визнає достовірними доказами і такими, що повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Окрім цього, при перегляді відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що інспектор поліції ОСОБА_5 при зупинці водія ОСОБА_2 не роз'яснював останньому його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, в тому числі і право на захист, натомість роз'яснював права працівників поліції при виконанні ними службових повноважень, зокрема ст. 213 КУпАП. Також із відеозапису видно, що вказаний інспектор поліції, не виносив постанови про притягнення водія до адмінвідповідальності за порушення ним ПДР в частині не подачі світлового сигналу при перестроюванні - зміні руху. Окрім цього, протокол про адміністративне правопорушення інспектор поліції почав складати о 18 год. 13 хв. без залучення свідків. Водій ОСОБА_2 вимагав від інспектора поліції надати йому сертифікат відповідності на алкотестер «Драгер». Із даного відеозапису не видно, що водій ОСОБА_2 порушував ПДР, а тому зупинка вказаного транспортного засобу була безпідставна.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів вказаної справи, зокрема довідки Івано-Франківського ОНД №60 від 16.10.2017 року, в громадянина ОСОБА_2 сп'яніння не виявлено.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмови від проходження такого огляду, за що передбачено відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційний суд приходить до висновку, про відсутність в його діях події і складу даного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

З урахуванням встановленого, вважаю, що будь-яких достовірних доказів, які б підтверджували керування ОСОБА_2 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння та відмову в проходженні такого огляду, як це зазначено в протоколі, під час апеляційного розгляду справи не здобуто.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази про вчинення апелянтом зазначеного адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, АС ОСОБА_2 підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області Ю.Д. Шкрібляк