Віньковецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/26/18
Провадження № 3/670/23/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року смт. Віньківці

Суддя Віньковецького районного суду Хмельницької області Потапов О.О, розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від начальника Віньковецького ВП Ярмолинецького відділу ГУНП України в Хмельницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює,

за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 03.01.2018 року біля 08.30 год. керував автомобілем ВАЗ 21093 д/з ВХ 4850 АО на перехресті вулиці Сковороди та вулиці Комсомольської в смт. Віньківці, виїжджаючи з другорядної на головну дорогу не надав перевагу в русі автомобілю БМВ д.з. ВХ 0484ВХ під керуванням ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі по вул. Комсомольській, допустив зіткнення з цим автомобілем, порушив п. 16.11. ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі ВАЗ та БМВ отримали механічні пошкодження. Вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Погодився дати показання та повідомив, що його автомобіль виїжджав з вулиці Сковороди на вулицю Комсомольську, а зіткнення відбулось тому, що автомобіль ОСОБА_2 рухався на великій швидкості і вимір тормозного шляху на схемі до протоколу огляду місця ДТП перевищує 40 м. Він не зупиняв свій автомобіль на перехресті, а рухався зі швидкістю 10-15 км/год. Не оспорював факт, механізм, місце, час зіткнення, характер пошкодження, наявність дорожніх знаків та лінії розмітки, пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП фактичні дані, що стосуються справи, зокрема наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні, інші обставини, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими документами.

Заслухавши порушника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходжу до висновку, що дії водія ОСОБА_1 є винними, форма вини необережна у вчинені ДТП. Водій не врахував дорожньої обстановки, не дотримався вимог п. 16.11 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем БМВ на полосі зустрічного руху, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Пунктом 16.11 ПДР України визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Вина водія підтверджена:

-змістом протоколу про адмінправопорушення серії БР №054833 в якому зазначено, що саме ОСОБА_1 не дотримався вимог п.16.11 ПДР України, не впевнившись у відсутності перешкоди для руху;

- схемою ДТП ним підписаною та іншими учасниками і понятими, відповідно до якої його автомобіль ВАЗ - 21093 знаходиться на головній дорозі на зустрічній смузі руху. На ньому виявлені сліди пошкодження лівого крила;

-його письмовими пояснення в матеріалах справи та в судовому засіданні про оглядовість дороги, характер зіткнення і місце зіткнення транспортних засобів;

-показаннями ОСОБА_3, який повідомляє, що пошкодив ліве крило а/м ВАЗ-2109, здійснивши зіткнення на смузі зустрічного руху вул. Комсомольській з автомобілем ОСОБА_1, який рухаючись, призупинився та продовжив рух. Суд приймає його версію про те, що він намагався обїхати перешкоду для руху його авто, виїхавши на зустрічну смугу руху. Перешкоду заподіяв йому для руху по головній дорозі водій ОСОБА_4, який їхав з другорядної дороги на головну;

-фотографіями, долученим до схеми місця ДТП з аналізу яких слідує, що зіткнення відбулось передніми частинами автомобілів, на зустрічній смузі руху, що також підкріплює версію ОСОБА_2 про існування і намагання обїхати перешкоду для руху. Розташуванням електроопори, до однієї з яких привязано місце ДТП. Із фотографії слідує, що оглядовість дороги зліва для ОСОБА_1 становила не менше 105 м, виходячи із кількості видимих на фото електроопор (три) та відстані між ними не менше 35 м. Відстань між опорами (прольоти) складає 35-45 м (максимальне по нормах 50 м) для напруги до 1000 В і близько 60 м для напруги 6-10 кВ.

Також суд приймає до уваги показання ОСОБА_1 про швидкість руху його автомобіля 10-15 км/год, тормозний шлях БМВ 40 м та ширину проїзної частини дороги 10,7 м, яку перетинав цей водій. Хоча сторони відмовились від проведення автотехнічної експертизи, проте задані параметри не спростовують версію ОСОБА_2 про призупинення руху автомобіля ВАЗ до моменту зіткнення. Тобто водій ОСОБА_1, виявивши своєчасно перешкоду автомобіль БМВ, мав би діяти відповідно до п.16.11 ДПР та п.12.3 ПДР України, що дало б можливість автомобілю БМВ уникнути перешкоду шляхом її обїзду.

З аналізу наведених доказів його вину у вчинені ДТП, суд вважає доведеною.

Зазначеними вище доказами доведено скоєння ДТП ОСОБА_1, що передбачає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставиною, що пом'якшує відповідальність правопорушника суд вважає його тривалий водійський стаж.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Згідно положень ст. 11 КУпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала, хоч повинна бути і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму, що визначено ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 23, 33, 40-1, 124, 283 - 285 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 340 (триста сорок) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 судовий збір в розмірі 352,40 (триста пятдесят дві гривні 40 коп).

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд.

Суддя О.О. Потапов