Провадження № 3/234/221/18
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2018 року м. Краматорськ
Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупрово Калганського району Читинської області, працює: в/ч НОМЕР_1 водій-машиніст екскаватора ІПР, ІСР, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, -
17.12.2017 року ОСОБА_1 , перебуваючи на території в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані під час особливого періоду, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172 20 КУпАП «вживання пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв військовослужбовцями, вчинене в умовах особливого періоду».
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином та від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду клопотання.
Вина ОСОБА_1 підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення № 96 від 24.12.2017 року, актом № 093/983 від 17.12.2017 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За таких обставин, провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 172 - 20 ч. 3 КУпАП доведена у судовому засіданні та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП.
На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП,дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: його щире каяття, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції статті 172 20 ч. 3 КУпАП, у вигляді штрафу на користь держави.
Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачається підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 352,40 грн.
Керуючись ст. 172-20 ч. 3 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-
П О С Т А Н О В И В:
Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172 - 20 КУпАП та піддати штрафу на користь держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3655,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 коп.)
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 352,40 (триста двадцять) грн.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя Д. Г. Костюков