Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/5/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., при секретарях Верещагіній В.В. та Піроженко Д.В., за участю особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, її захисника - адвоката Усатенка Ю.Ю., потерпілого ОСОБА_5, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 листопада 2017 рокувідносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, освіта вища, працює викладачем англійської мови в ПТУ № 16 сел. Олександрівка, на утриманні має малолітню дитину віком 9 років, проживаючої по АДРЕСА_1 РНОКПП - НОМЕР_1,

яку визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП танакладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2017 року, ОСОБА_3 визнана винною у тому, що вона 23.08.2017 року, близько 16-30 год., керуючи транспортним засобом «Daewoo Matiz», д/н НОМЕР_2, по вул. Попова у м. Кропивницькому, під час виникнення перешкоди для руху у вигляді пішохода, який вийшов на проїзну частину, не вжила заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників дорожнього руху об'їзду перешкоди, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Mitsubishi Outlander», д/н НОМЕР_3. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду щодо неї та закрити провадження по справі, так як відсутній у її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом дана неправильна оцінка доказам, що є в матеріалах справи, якими спростовується підтвердження її винуватості.

При цьому вказує на те, що відповідальність за ст. 124 КУпАП наступає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також, вказує і на те, що відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а відповідно до ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Тому, вона вважає, що спричинення тілесних ушкоджень дитині є більш значною шкодою ніж спричинення механічних ушкоджень автомобілю іншої особи, незалежно від її посади.

Таким чином на її думку вона діяла в стані крайньої необхідності.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Посилається і на те, що суддя обійшов своєю увагою, що саме пішохід діяв у порушення ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 127 КУпАП, а у батьків дитини за ст. 184 КУпАП.

Суддею введено поняття «абсолютної виправданості маневру», та необхідність наявності доказів, що є порушенням принципу презумпції невинуватості та ст. 7 КУпАП.

Таким чином, скаржник вважає, що постанова винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушення норм процесуального права та піддягає скасуванню з закриттям справи за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що вона 23.08.2017 року о 16 год. 30 хв., керувала автомобілем НОМЕР_2, по вул. Попова у м. Кропивницькому, в напрямку вул. Ю. Коваленка та рухалась по правій полосі проїзної частини. Перед зупинкою громадського транспорту, а саме біля магазину автозапчастин, побачила як перед її автомобілем, на відстані приблизно 5-6 метрів від неї, на проїзну частину у невстановленому для переходу місці раптово вибіг малолітній хлопчик і став перед нею справа наліво перебігати дорогу.

Щоб уникнути наїзду на дитину вона застосувала екстрене гальмування і вивернула кермо вліво, в результаті чого вдалося уникнути наїзду на дитину, однак при цьому вона допустила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», що рухався по зустрічній смузі руху.

Вважає, що складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в її діях немає, так як вона діяла з метою уникнення більш значної шкоди - наїзду на дитину, яка раптово вибігла на дорогу.

Потерпілий ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він 23.08.2017 року о 16 год. 30 хв., керував автомобілем НОМЕР_3 і біля магазину АТБ виїхав на вул. Попова в м. Кропивницький та продовжив рух в напрямку вул. Героїв України. Рухався по своїй смузі руху, ближче до середини дороги зі швидкістю близько 20 км/год., оскільки справа від нього на краю дороги стояли інші автомобілі. Перед його автомобілем рухався автомобіль ВАЗ 2199 темно - синього кольору.

Заздалегідь побачив зустрічний автомобіль «Daewoo Matiz» під керуванням ОСОБА_3, яка рухалась ближче до правого краю дороги, оскільки справа у неї автомобілів не було. Приблизно на відстані 8 метрів спереду від нього він побачив, як невідомий хлопчик перебігає дорогу зліва направо, приблизно на відстані 5-6 метрів перед автомобілем «Daewoo Matiz», який збив хлопчика з ніг і той впав на коліна, після чого той відразу підвівся на ноги і побіг на їхню сторону дороги, перебігаючи дорогу перед автомобілем ВАЗ 2199 темно - синього кольору, який встиг загальмувати і пропустив хлопчика, і він перебіг вулицю і зник.

Він також загальмував у той момент, коли гальмував автомобіль ВАЗ 2199, пропускаючи хлопчика. Автомобіль ВАЗ 2199 темно - синього кольору, пропустивши хлопчика продовжив рух.

Він також хотів продовжити рух і в цей момент, як тільки з ним порівнялась бортова вантажна машина світлого кольору, із за неї вилетів автомобіль «Daewoo Matiz» і вдарив його машину «Mitsubishi Outlander» в ліву сторону.

Також, у своїх письмових поясненнях наданих апеляційному суду потерпілий ОСОБА_5 вказує на те, що в Кіровському суді він детально пояснював про те, що перед тим як автомобіль «Daewoo Matiz» наїхав на хлопчика у синій футболці, перед цим автомобілем проїхали дві автомашини, маршрутне таксі марки «Газель» і бортова вантажна машина світлого кольору марки «Газель» чи JАС. Потім дорогу почав перебігати хлопчик у синій футболці і тут його збиває автомобіль «Daewoo Matiz». Це було приблизно більше як 25-30 метрів від його автомобіля. Маршрутне таксі зупинилось на зупинці, а бортова вантажна машина світлого кольору об'їжджала її зліва і проїхала поряд з його машиною. І тоді коли вона порівнялась його машиною вилетіла злощасна «Daewoo Matiz», яка вдарила його машину.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні апеляційного суду пояснила, що 23.08.2017 року, о 16-30 год., вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 у якості пасажира виїхали на автомобілі «Mitsubishi Outlander» біля магазину «АТБ» на вул. Попова у м. Кропивницькому та рухались в сторону вул. Героїв України. Зліва перед ними була зупинка громадського транспорту і вона побачила малолітнього хлопчика, який раптово вибіг із - за зупинки на проїзну частину у невстановленому для переходу місці. Перед їх автомобілем рухався автомобіль ВАЗ 2199 темно - синього кольору. Вона побачила, як зустрічний автомобіль «Daewoo Matiz», зачепив хлопчика і збив його з ніг, він упав на коліна, після чого відразу підвівся на ноги і побіг на їхню сторону. Автомобіль ВАЗ 2199 темно - синього кольору загальмував, пропустив хлопчика, який перебіг вулицю і зник.

Також, вона бачила, як водій автомобіля «Daewoo Matiz» ОСОБА_3 та її пасажир разом вивернули руля вліво і на повному ходу влетіли у їхній автомобіль «Mitsubishi Outlander», що рухався у своїй полосі руху. Коли вони вийшли з автомобілів, то ніхто тілесних ушкоджень не отримав, а коли знайшли хлопчика, який перебігав дорогу, то вона бачила, що в нього були розбиті коліна.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та її захисника - адвоката Усатенко Ю.Ю., які повністю підтримали апеляційну скаргу і просили скасувати постанову районного суду та закрити провадження по даній справі, пояснення потерпілого ОСОБА_5, який заперечив задоволення апеляційної скарги та просив постанову районного суду залишити без зміни, зваживши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У порушення вимог ст.ст. 245, 251 та 280 КУпАП, районний суд об'єктивно не з'ясував фактичні обставини справи, що призвело до необгрунтованого висновку про винуватість водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 079569 від 23.08.2017 року, ОСОБА_3 поставлено у провину порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен відразу зменшити швидкість руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху об»їзду перешкоди.

Проте у даному випадку районним судом належним чином не встановлено, що для водія ОСОБА_3 небезпека для руху, у вигляді хлопчика, який раптово став перебігати дорогу у невстановленому для цього місці була такою, яку водій об'єктивно спроможний виявити, оскільки у своїх поясненнях у суді апеляційної інстанції, як ОСОБА_3 так і сам потерпілий ОСОБА_5 підтвердили, що хлопчик, яким як встановлено матеріалами адміністративної справи виявився малолітній ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, дійсно раптово перебігав дорогу перед автомобілем ОСОБА_3, у безпосередній близькості від її автомобіля. До того ж, вказаний хлопчик не вийшов на дорогу, як про це помилково вказано в даному адміністративному протоколі від 23.08.2017 року, а раптово перебігав її, та ще й у невстановленому для цього місці, що підтвердили у суді апеляційної інстанції усі учасники даної дорожньої пригоди, а саме ОСОБА_3, потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_7 Крім того, сам потерпілий у своїх письмових поясненнях наданих апеляційному суду також вказав і на те, що малолітній ОСОБА_8 вискочив на дорогу із - за автомобіля Газель (маршрутне таксі), який у той момент зупинився біля правого краю дороги по руху автомобіля ОСОБА_3, що також перешкоджало ОСОБА_3 завчасно виявити вказану небезпеку для її руху, та належним чином на це відреагувати.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає помилковими висновки районного суду з приводу того, що в даному випадку небезпека для руху водія автомобіля «Daewoo Matiz» ОСОБА_3, у вигляді хлопчика, який раптово став перебігати дорогу у невстановленому для цього місці була такою, яку вона об'єктивно спроможна була виявити.

З урахуванням вищенаведеного, районним судом дана неправильна оцінка доказам, що є в матеріалах справи та якими спростовується підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У такому разі, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що вона у даному випадку діяла у стані крайньої необхідності.

Як передбачено ст. 18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бити усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Незважаючи на те, що у даному випадку в результаті зіткнення вказаних вище автомобілів, яке хоч і сталося з вини ОСОБА_3, яка виїхала на смугу зустрічного руху де зіткнулася з автомобілем потерпілого ОСОБА_5, в результаті чого дійсно заподіяла останньому значну матеріальну шкоду, у вигляді механічних пошкоджень його автомобіля.

Однак, у даному випадку заподіяна потерпілому матеріальна шкода без будь-якого сумніву є менш значною, ніж відвернута ОСОБА_3 шкода у вигляді можливого наїзду на малолітнього пішохода ОСОБА_8 та заподіяння йому при цьому тілесних ушкоджень, а можливо і спричинення смерті останньому.

Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Також, як передбачено п.4 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Враховуючи те, за наведених вище обставин, дії ОСОБА_3, яка 23.08.2017 року, близько 16-30 год., керуючи автомобілем «Daewoo Matiz», на вул. Попова у м. Кропивницькому, під час виникнення перешкоди для руху у вигляді пішохода, який перебігав проїзну частину дороги у безпосередній близькості від її автомобіля, виїхала на смугу зустрічного руху де допустила зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», слід вважати такими, що вчинені даною особою, яка діяла в стані крайньої необхідності.

З урахуванням викладеного вважаю, що суд першої інстанції під час розгляду справи всебічно не дослідив усі зібрані по справі докази, не надав їм правильної оцінки, а тому з урахуванням вищезазначеного, помилково дійшов висновку про підтвердження винуватості водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За таких обставин справи апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова районного суду від 14.11.2017 року щодо неї підлягає скасуванню, із закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 ч.1 п.4 КУпАП, а саме у зв'язку з вчиненням нею вказаного адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. 294 ч.8 п.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.11.2017 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.4 КУпАП провадження по справі закрити у зв'язку з вчиненням ОСОБА_3 вказаного адміністративного правопорушення у стані крайньої необхідності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Ремез П.М.