Номер провадження: 33/785/85/18
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Котелевського Р.І.,

за участю:

секретаря - Тьосової Я.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2

захисника - Довбишева Д.О.

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 23.11.2017 року, -

встановив:

оскарженою постановою судді районного суду,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працюючий в кінокомпанії «Вікторія», проживаючий за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, та стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно постанови судді районного суду, водій ОСОБА_2, 29.09.2017 року, о 1000 год., керуючи транспортним засобом «Lexus RX330», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Дмитра Донського в м. Одесі навпроти будинку №61 на перехресті з вул. Ванцетті, при виконанні обгону, в порушення п.14.6 Правил дорожнього руху, не переконався в безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який повертав праворуч з вул. Ванцетті на вул. Дмитра Донського, та при спробі уникнути зіткнення автомобіль «Lexus RX 330» здійснив наїзд на автомобіль «Nissan Juke», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Ноздрюхін В.Д. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді районного суду скасувати та провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт посилається на те, що суддя районного суду розглянувши справу, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою необґрунтоване рішення про визнання його винним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Довбишева Д.О.; потерпілого ОСОБА_4, який просив суд не позбавляти права керування транспортними засобами ОСОБА_2; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 щодо обставин справи, останній визнав свою вину повністю та підтвердив обставини скоєння адміністративного правопорушення, які відображені в протоколі.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 та його захисника, що ОСОБА_2 мав право здійснювати обгін виїхавши на зустрічну смугу руху, з огляду на те, що дорога не мала забороняючої розмітки на знаків щодо заборони здійснення обгону, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення та схеми ДТП вбачається, що останнім обгін здійснювався всупереч вимогам п.14.6а ПДР саме на перехресті вул. Дмитра Донського з вул. Ванцетті, чого ОСОБА_2 під час судового засідання фактично не заперечував та пояснив суду, що не мав зауважень до правильності складеної схеми ДТП, яку він добровільно підписав.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена, а тому рішення судді районного суду щодо визнання останнього винним в скоєні адміністративного правопорушення - є законним та обґрунтованим.

В той же час, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши доводи ОСОБА_2, його захисника та потерпілого, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_2, суддя районного суду не в повній мірі дотримався вимог закону, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді вбачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_2 у виді 1 (одного) року позбавлення права керувати транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, як встановлено апеляційним судом, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суддя першої інстанції, розглянувши справу, не з'ясував думку потерпілого щодо виду та розміру адміністративного стягнення, та залишив поза увагою, що потерпілий не наполягає на позбавленні ОСОБА_2 права керування транспортним засобом.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, який, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також враховує думку потерпілого, який просив не позбавляти ОСОБА_2 прав на керування транспортними засобами.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами статей 23, 33 КУпАП, суд вважає за можливе частково задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси, від 23.11.2017 року, якою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області Р.І. Котелевський