Справа №: 653/4532/17
Провадження № 3/653/10/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

17.01.2018 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Венглєвської Н.Б.

секретаря - Копєйко Д.В.,

розглянувши матеріали які надійшли від Азово-Сиваського національного природного парку про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1 ІНПП: НОМЕР_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого у ФОП ОСОБА_1,

за ст. 91 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 02 грудня 2017 року о 12.04 год. в озері Сиваш на відстані трьох км. від станції Сиваш та 800 м. від берега поблизу острова Верблюдка, порушив режим території Азово-Сиваського національного природного парку, а саме: здійснював незаконний вилов водних живих ресурсів (личинки хіронаміди) у заповідній зоні парку за допомогою технічних засобів мотопомпи з обладнанням в кількості 2 штук, чим порушив вимоги ч.3 ст.7, ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», п.4.2.1 «Положень про Азово-Сиваський національний природний парк» від 01 листопада 2010 року № 407, своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 91 КпАП України, а саме порушення правил охорони та використання територій та обєктів природно-заповідного фонду.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Під час складання протоколу надав пояснення в яких заперечував факт порушення ним вимог Закону України «Про природно-заповідний фонд України», оскільки він у встановленому порядку отримав дозвільні документи на вилов хіронамід, а з отриманої ним інформації з відкритих джерел вбачається, що місце вилову біоресурсів не відноситься до території Азово-Сиваського національного природного парку. Вважає що в його діях відсутній склад правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 подала до суду клопотання про закриття провадження у справі у звязку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.. 91 КУпАП. Своє клопотання обґрунтувала тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про розміщення інформаційних та охоронних знаків на березі оз. Сиваш, які б вказували на віднесення певних ділянок до території національного парку. У свою чергу з Публічної кадастрової карти України вбачається, що на ділянці де вчинено правопорушення, відсутні будь-які обмеження та відомості щодо належності цих земель до водного фонду Азово-Сиваського національного природного парку, що підтверджується листом сільського голови Чонгарської сільської ради від 27.01.2017 року.

Крім того у своєму клопотання посилається на те, що протокол не містить інформації про документи, що до нього долучено, а також інформації про нанесення місця розташування мотопомп та їх приналежність. А службова особа, яка складала відповідний протокол, не предявляла ОСОБА_1 ні посвідчення, ні картосхем, та документів які підтверджували б межі заповідного парку. Вказані обставини у своїй сукупності на думку представника ОСОБА_1 свідчать про відсутність у його діях складу правопорушення.

В судовому засіданні представник правопорушника ОСОБА_2 також заперечувала проти наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 91 КУпАП та просила справу про адміністративне правопорушення закрити, з підстав вказаних нею у своєму клопотанні.

Представник Азово-Сиваського національного природного парку за дорученням ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_2 з підстав вказаних у клопотанні, та суду пояснив, що доводи ОСОБА_1 та його адвоката не відповідають дійсності, так як місце вилову біоресурсів відноситься до водної території природно-заповідного фонду Азово-Сиваського національного природного парку. Також вказує, що дозвіл на вилов водних біоресурсів, що має ОСОБА_1 не дає йому право на вилов біоресурсів на території заповідного парку. У свою чергу публічна-кадастрова карта вказує на наявність коефіцієнту 0.4 природо охоронних земель, відповідно до якої місце де здійснював діяльність ОСОБА_1 є ділянкою із забороною будь-якої діяльності крім наукової, що підтверджується картосхемою складеною ПП "Центр екологічного управління", яка позначена фіолетовим кольором. Вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 91 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суддя приходить до наступних висновків.

Так з протоколу про адміністративне правопорушення №000031 від 02.12.2017 року вбачається, що 02 грудня 2017 року о 12.04 год. в озері Сиваш на відстані трьох км. від станції Сиваш та 800 м. від берега поблизу острова Верблюдка, було виявлено ОСОБА_1, який здійснював вилов водних живих ресурсів (личинки хіронаміди) у заповідній зоні Азово-Сиваського національного природного парку за допомогою технічних засобів мотопомпи з обладнанням в кількості 2 штук.

Відповідно до експертного висновку ПП «Центр екологічного управління» №516 від 05 грудня 2017 року та картосхеми, місцезнаходження двох мотопомп ОСОБА_1, зафіксовано у точці з координатами 45,975334 пн.ш та 34,470491 сх.д. помпа №1 та 45,975254 пн.ш. та 34,470523 сх.д. помпа №2, та вказані координати належать до акваторії Азово-Сиваського національного природного парку, та дана ділянка належить до заповідної зони з абсолютною забороною будь-якої діяльності, крім наукової, згідно наказу №67 від 09.02.2010 року. Підстав вважати вказаний висновок неналежним чи не допустимим доказом судом не встановлено.

Допитаний в судовому засіданні начальник Генічеського відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду ОСОБА_4 пояснив, що 02 грудня 2017 року склав адміністративний протокол відносно ОСОБА_1, який відповідальний за вилов Хірономід ФОП ОСОБА_1, відповідно до якого він, на озері Сиваш - на території заповідної зони, біля о. Верблюдка, здійснював вилов личинок хірономіди. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ним було надано на ознайомлення порушнику його посвідчення та проектні документи, що підтверджували здійснення вилову на території заповідного парку. Також вказаний свідок зазначив, що на місцевості на побережжі, встановлено знаки, які містять вказівку що вказана ділянка є охоронною зоною та діяльність на ній заборонена.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працює інспектором природо-заповідного парку. 02 грудня 2017 року на території Азово-Сиваського парку працювала установка по видобутку личинок хірономіди в оз. Сиваш. Заповідну зону було позначено відповідним знаком, який було знято а в подальшому знову встановлено. Вказує, що всі місцеві жителі знають про межі національного парку, тому посилання порушника на те, що він не знав про те, що вказана ділянка відноситься до заповідного фонду не відповідає дійсності.

Крім того, судом досліджено надані сторонами письмові докази, які на думку суду у своїй сукупності підтверджують факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.12.2017 року.

Так, відповідно до п.4.3.1. Положення про Азово-Сиваський національний природний парк (нова редакція) від 01 листопада 2016 року № 407, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів 28 вересня 2015 року № 354, заповідна зона призначена для охорони та відновлення найбільш цінних природних комплексів, режим якої визначається відповідно до вимог, установлених для природних заповідників.

На території заповідної зони забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, що суперечить цільовому призначенню цієї зони, порушує природний розвиток процесів та явищ і створює загрозу шкідливого впливу на її природні комплекси та обєкти, зокрема: мисливство, рибальство, туризм, інтродукція нових рослин і тварин, селекційний відстріл тварин.

Відповідно до наказу директора Азово-Сиваського національного парку ОСОБА_6 № 35 від 08 травня 2013 року, затверджено склад служби державної охорони парку, та призначено відповідальних за виконання завдань та обовязків покладених на службу державної охорони Азово-Сиваського НПП, серед яких начальник Генічеського відділу служби державної охорони ПЗФ ОСОБА_4, який склав вищевказаний протокол відносно ОСОБА_1.

Частиною 4 ст.7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», передбачено, що межі територій та обєктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та обєктив природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та обєктів природно-заповідного фонду.

Згідно проекту організації території Азово-Сиваського національного природного парку охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та обєктів, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 09 лютого 2010 року №67, визначено координати та межі національного природного парку, зокрема частина Центрального Сиваша межує на півдні з Автономною республікою Крим (від дамби між мисами Кутара і Джангара на заході з автомобільним мостом через Чонгарську протоку на сході), а на півночі (вздовж берега) з адміністративними кордонами Генічеського і Новотроїцького районів Херсонської області.

Тобто з досліджених судом доказів та наданих пояснень вбачається, що дійсно 02.12.2017 року ОСОБА_1 здійснював видобуток личинок хірономіди на території Азово-Сиваського національного природного парку, тим самим порушивши вимоги ч.3 ст.7, ст.21 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», п.4.2.1 «Положень про Азово-Сиваський національний природний парк» від 01 листопада 2010 року № 407.

Достатніх доказів, о спростовували б ці обставини суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ст. 91 КУпАП як порушення правил охорони та використання територій та обєктів природо-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення стягнення накладається в межах, установлених цим Кодексом. При накладенні стягнення враховуються характер правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При вирішенні питання, щодо накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення; особу ОСОБА_1, який до адміністративної відповідальності притягується вперше, що правопорушник офіційно працює. Відсутність помякшуючих та обтяжуючих обставин, через що суд дійшов висновку про необхідність накладення стягнення відповідно до санкції ст.. 91 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, 91, 283 284 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 /триста сорок/ грн. на р р/р № 0112, банк УК в Генічеському районі, МФО 852010, , код платежу 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 352 /триста пятдесят дві/ гривні 40 коп. на р/р № 0001, банк ГУК у м. Києві, МФО 820019, 3, код платежу 22030106, призначення платежу / «Судовий збір», код 02886775 Відповідно до З.У. «Про судовий збір»/.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Постанова може бути предявлена до ____________________2018 р.

Постанова набрала чинності ____________________2018 р.

СУДДЯ: Н.Б. Венглєвська