Єдиний унікальний номер 448/1437/17
Провадження № 3/448/1/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського відділення поліції Яворівського відділу поліції ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 29.06.1985року народження, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, неодруженого,

за ч.2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №083112 від 02.11.2017 року ОСОБА_1, о 01:30 год. в м.Мостиська Львівської області, по вул.Шевченка, керуючи транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2105», реєстр. номер 979-42ТС, не пройшов в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, чим своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, покликаючись на те, що в зазначеному в протоколі місці та час він не керував транспортним засобом, а керував транспортним засобом його товариш, який втік з авто коли його зупинили працівники поліції. Стверджує, що товариш, який керував автомобілем не був в стані алкогольного спяніння, а в тік з машини, оскільки не мав посвідчення водія та документів на даний транспортний засіб.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, який теж перебував у цьому ж автомобілі підтвердив покази надані ОСОБА_1.

Допитай у судовому засіданні поліцейській Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ст.сержант ОСОБА_3, який складав спірний протокол, у своїх поясненнях плутався, не був послідовний та не зміг чітко і послідовно викласти обставини, складання спірного адміністративного протоколу, зазначаючи обставини, які не знайшли свого підтвердження у показах свідка та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб'єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, відповідно до чинного законодавства України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Аналізуючи наведені докази, здобуті в ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, показання свідка та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які є послідовними та переплітаються між собою у хронології подій і часу, приходжу до переконання в недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь якого з порушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, з огляду на наведені положення закону, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, ст.ст. 283-285 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили: « » 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус