Справа № 166/821/18 Провадження №33/802/135/18 Головуючий у 1 інстанції:Фазан О. З.
Категорія: ст.ст.122-2, ст. 130 ч.1, 185 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185, ст.122-2 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Також стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352 гривні 40 (сорок) копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 28 червня 2018 року о 22 годині 55 хвилин в смт. Ратне по вул.Центральна керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT 35 д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив, п. 2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім цього, в цей день та час в смт.Ратне по вул.Центральна виражався нецензурною лайкою до працівників поліції, на законну вимогу припинити протиправні дії не реагував та вчинив шарпанину, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

Також , ОСОБА_3 28 червня 2018 року о 22 годині 55 хвилин смт. Ратне по вул.Центральна керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT 35 д.н.з. НОМЕР_1, з непрацюючою підсвіткою номерного знака та не виконав вимогу працівника поліції зупинити транспортний засіб, а саме на сигнал про зупинку який подавався включенням проблискового маячка червоного кольору, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-2 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 вважає постанову судді незаконною. Посилається на те, що матеріали справи не містять будь-якого доказу винуватості його довірителя у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.185, ст.122-2 КУпАП. Зазначає, що наявний в матеріалах справи висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння є неналежним та недопустимим доказом, оскільки такий огляд проводився за допомогою спеціального приладу, строк повірки якого закінчився. Вказує на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4, яка проводила огляд на визначення стану алкогольного спяніння пояснила, що в акті огляду ОСОБА_1 невірно зазначила прилад за допомогою якого здійснювався огляд. Також вважає, що санкція ст.185 КУпАП передбачає можливість накладення більш серйозного стягнення, аніж санкція ст.130 КУпАП, тому навіть за наявності вини ОСОБА_1, згідно ст.36 КУпАП застосуванню підлягає санкція ст.185 КУпАП. Просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили закрити провадження у справі, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Тому дані обставини, з урахуванням положень ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення, та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Також ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону судом першої інстанції не було виконано.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП є слушними і заслуговують на увагу.

Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Орган, який уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення зобов'язаний надавати докази щодо винуватості осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №012582 від 29.06.2018, ОСОБА_1 28 червня 2018 року о 22 годині 55 хвилин смт. Ратне по вул.Центральна керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT 35 д.н.з. НОМЕР_1, з непрацюючою підсвіткою номерного знака та не виконав вимогу працівника поліції зупинити транспортний засіб, а саме на сигнал про зупинку який подавався включенням проблискового маячка червоного кольору, чим порушив вимоги п.2.4 Правил дорожнього руху (а.с.1).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в основу винуватості ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП суддя поклав лише зміст протоколу, який було складено без правопорушника та свідків, який не може в повній мірі вказувати на винуватість ОСОБА_1 у вказаному адміністративному правопорушенні.

Крім того, в оскаржуваному рішенні місцевий суд як на доказ вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185,122-2 КУпАП послався на показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4, які є працівниками медичної установи і не були та не могли бути очевидцями чи свідками вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.185,122-2 КУпАП.

Судом першої інстанції не досліджено та в постанові судді не зазначено будь-якого належного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-2 КУпАП.

Не містять таких доказів і матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 за ст.122-2 КУпАП

Що ж стосується посилань апелянта про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП, то вони також є слушними і заслуговують на увагу.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АА №896661від 29.06.2018, ОСОБА_1 28 червня 2018 року о 22 годині 55 хвилин смт. Ратне по вул.Центральна виражався нецензурною лайкою до працівників поліції, на законну вимогу припинити протиправні дії не реагував та вчинив шарпанину.

Диспозицією ст.185 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обовязків.

У відповідності до п.7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоровя, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» №8 від 26.06.1992 року (зі змінами) розяснено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обовязків, що адміністративна відповідальність за ст.185 КУпАП настає при відсутності застосування фізичної сили з боку винної особи.

Дане правопорушення обов'язково передбачає наявність законної вимоги співробітника поліції при виконанні ним службових обов'язків, оскільки вимога працівника міліції або розпорядження це - акт, юридично рівнозначний наказу, що виражений у категоричній формі, який має бути законодавчо обґрунтований.

Виходячи з наведеного, на наявність складу даного правопорушення в діях особи впливає не лише вимога, яка була поставлена працівниками поліції, але і у зв'язку з чим вона висувалась.

Так як вимога працівника поліції, у зазначеному випадку, була повязана із порушенням ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що обєктивно не підтверджено здобутими по справі доказами та заперечується останнім.

Апеляційним судом двічі викликались свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом надсилання повідомлення на їх домашню адресу, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП, однак згідно поштових повідомлень, адреси проживання вищевказаних свідків зазначені не вірно, відсутні будинки з такими номерами.

Також судом апеляційної інстанції на розгляд справи двічі викликався працівник поліції ОСОБА_8, однак на виклики не зявлявся та причин неявки не повідомляв.

Доводи апеляційної скарги про безпідставне та необґрунтоване притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП також є підставними.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №012581 від 29.06.2018, ОСОБА_1 28 червня 2018 року о 22 годині 55 хвилин в смт. Ратне по вул. Центральна керував транспортним засобом VOLKSWAGEN LT 35 д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

В основу вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП суддя поклала зміст протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4 (працівників закладу охорони здоров'я) та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, які не можуть в повній мірі вказувати на вину ОСОБА_1 у вказаному адміністративному правопорушенні, виходячи з наступного.

Відповідно до копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №107 від 28 червня 2018 року, у ОСОБА_1 встановлено алкогольне спяніння 0,23% та 0.30% проміле, огляд проводився за допомогою приладу «Алкофор 307» (а.с.26).

Разом з тим, згідно письмових пояснення лікаря ОСОБА_4 - ОСОБА_1 освідувався приладом для вимірювання алкоголю в крові «Алконт 01 СУ», але помилково в акті медичного огляду та журналі експертизи алкогольного спяніння вказала прилад Газоаналізатор «Алкофор 307» (а.с.54).

Як вбачається із відповіді в.о. головного лікаря Волинського обласного наркологічного диспансеру № 4524/1-7 від 11.12.2018 на адвокатський запит, по фактах викладених у адвокатському запиті, встановлено, що процедура проведення медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції громадянина ОСОБА_1 у Ратнівській ЦРЛ відбулася з рядом порушень, в тому числі й Інструкції від 09.11.2015 № 1452/735 про порядок такого виявлення. А тому висновки щодо результатів медичного огляду складені з порушенням вказаної Інструкції вважаються недійсними.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоровя не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоровя реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоровя.

Приписами ч.5 ст.266 КупАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

З урахуванням наведеного, як встановлено апеляційним судом, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв'язку з чим даний огляд є недійсним.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП зазначено, що до протоколу додаються відеоматеріали, однак вказані докази в матеріалах справи відсутні.

Інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння в матеріалах відсутні.

Працівниками поліції не були використані способи та засоби, в тому числі фіксування адміністративних правопорушень технічними засобами, передбаченими законом.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.122-2, ст.185, ч.1 ст.130 КУпАП, суддя Ратнівського районного суду належним чином не дослідила докази вини особи, не звернула уваги на допущені порушення як під час складення протоколів про адміністративні правопорушення, так і під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, та на викладені порушення і суперечності в матеріалах справи, які не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Вимогами ст.1 КУпАП передбачено, що завданнями Кодексу України про адміністративні правопорушення є в тому числі і охорона прав і свобод громадян.

Приписами ч.1 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вказані обставини, з огляду на відсутність інших належних доказів в підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушеннях, які ставляться йому у провину, приходжу до висновку про об'єктивну недоведеність його вини матеріалами адміністративної справи, а відповідно і відсутність в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Таким чином, постанову судді суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, тому вона підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ратнівського районного суду Волинської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст.185, ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у звязку з відсутністю події та складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов