Провадження № 33/824/936/18 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар: Ганжа В.В.,

за участю:

захисника ОСОБА_3,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_4,

особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року, якою, відносно:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом, 11 червня 2018 року о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4, на пр. Григоренка в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Audi» н.з. НОМЕР_3, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого автомобіль «Audi» за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.3. ПДР.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_4, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, потерпілий ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року відносно ОСОБА_4 та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постановляючи дану постанову суд першої інстанції не дотримався вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283, 284 КУпАП. Обгрунтовуючи свої висновки про відсутність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення, на письмові пояснення учасників ДТП та схему місця ДТП, аналізуючи які, суддя не навів жодних конкретних даних, які підтверджуються вищевказаними доказами.

Крім цього, суд першої інстанції не викликав в суд інших учасників справи для з'ясування всіх обставин справи, що призвело до неповного, не всебічного та необ'єктивного дослідження обставин справи. Натомість, суд при прийнятті рішення обмежився виключно поясненнями та аргументами ОСОБА_4

Також, постановляючи дану постанову суд першої інстанції послався на те, що матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, фотокопії з місця пригоди, пояснення учасників пригоди не підтверджують того факту, що ОСОБА_4 не виконав п. 10.3. ПДР України, проте даний висновок є необґрунтований, оскільки суд не навів жодних основних ознак за якими було встановлено, що саме автомобіль «Ауді» ковзним дотиком зіткнувся з автомобілем «Фольксваген». Матеріалами справи та мотивувальною частиною постанови суду підтверджується, що суд не проводив жодного фахового дослідження по визначенню взаємного розташування ТЗ у момент їх контактування, місця зіткнення ТЗ, установлення механізму утворення слідів, розташування ТЗ відносно проїзної частини на момент контактування.

Окрім того, ОСОБА_5 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року в якому просить, визнати причини пропуску подання апеляційної скарги поважними та поновити строк для подання апеляційної скарги на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_3,

показання свідка ОСОБА_7, експерта ОСОБА_8,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Враховуючи те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_5 та відсутні будь-які дані про його належне повідомлення про судовий розгляд, вважаю, що апеляційна скарга подана в межах встановленого законом строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Так, суд першої інстанції при закритті адміністративної справи за відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, належним чином не перевірив доказів наявних у справі, крім того в своїй постанові взагалі не виклав досліджені докази в судовому засіданні, не навів підстав для визнання відсутності складу адміністративного правопорушення із зазначенням мотивів з яких відкинув одні докази, а взяв до уваги інші.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню з постановленням нової постанови.

Так, вина ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 096289 згідно з яким, 11 червня 2018 року о 17 год. 30 хв., ОСОБА_4, на пр. Григоренка в м. Києві, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Audi» н.з. НОМЕР_3, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтись та здійснив з ним зіткнення, в результаті чого автомобіль «Audi» за інерцією здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.3. ПДР.

Судом першої інстанції не наведено достатньо підстав та мотиви неврахування вказаного протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім протоколу, вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується:

схемою ДТП (а.с.2 ), яка підписана обома водіями і будь-яких зауважень до схеми не зазначено; поясненнями водіїв (а.с.3,4), фотознімками з місця події.

Суддя, під час розгляду вказаної справи не в повному обсязі надав оцінку доказам по справі і дійшов необґрунтованого висновку про закриття вказаного провадження, саме з підстав відсутності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1.3-1.5 ПДР, учасники дорожнього руху зобов'язані знати та неухильно виконувати вимоги цих правил.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п. 10.3 цих правил, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він рухався в полосі розгону паралельно полоси руху , по якій їхав автомобіль «Audi», є безпідставними, так як на схемі ДТП зображено напрямок руху автомобіля «Volkswagen», який рухався під гострим кутом по відношенню до смуги руху, по якій рухався автомобіль «Audi» та на яку мав намір перестроїтися водій ОСОБА_4 Будь-яких заперечень до даної схеми пригоди та визначення напрямку руху автомобіля ОСОБА_4 не зазначено (а.с.2).

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_8 підтвердив той факт, що зіткнення автомобілів відбулося під гострим кутом.

Доводи судді першої інстанції про те, що відповідно до пошкоджень автомобілів між ними відбувся ковзний удар є безпідставними, та спростовуються наданими фото пошкоджень транспортних засобів та підтверджують те, що відбувся саме удар під гострим кутом.

Доводи ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_3 про те, що саме з вини водія ОСОБА_5 відбулось зіткнення транспортним засобів, що саме даний водій порушив ПДР (перевищив дозволену швидкість, не надав переваги автомобілю під керуванням водія ОСОБА_4). - є безпідставними. Оцінка дій водія ОСОБА_5 не є предметом розгляду вказаної справи. Будь-яка інформація на предмет того, що стосовно ОСОБА_5 складався протокол про адміністративне правопорушення за порушення правил ПДР - відсутня. Навіть при умові (що не є фактом), що водієм ОСОБА_5 були порушені ПДР, а саме швидкісний режим, це не виключає факт порушення ОСОБА_4 п.10.3 ПДР України, яке призвело до зіткнення з іншим автомобілем.

Вина ОСОБА_4 в зазначеній ДТП встановлена в наслідок порушення саме п. 10.3 ПДР. Так, вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, який повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Таким чином, відповідно до досліджених доказів в ході розгляду справи в апеляційному суді, суд вважає, що своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.10.3 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Наданий в ході апеляційного суду висновок експерта №2018-2111 від 29.11.2018 р. не спростовує висновків суду апеляційної інстанції про винуватість ОСОБА_4 в даній ДТП.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП є правильною, оскільки він порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В зв'язку із викладеним апеляційний суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, задовольнивши в цій частині апеляційну скаргу ОСОБА_5

Проте, згідно ч.2 ст.38 КУпАП стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а оскільки правопорушення було вчинено 11.06.2018 р. і на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплинув, то провадження у справі підлягає закриттю, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 17 серпня 2018 року відносно ОСОБА_4 - скасувати.

Постановити нову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 , ст.38 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Рудніченко