ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5140/18 Номер провадження 33/814/99/18Головуючий у 1-й інстанції Савченко А.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1,

з секретарем судового засідання Гнітько А.М.,

з участю порушника ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 26 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Полтава, вул. М. Вовчка, 28, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодружений, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 2 липня 2018 року о 00 год. 17 хв. керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Котляревського в м. Полтава з ознаками наркотичного спяніння та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому вважає його вину недоведеною, ставить під сумнів пояснення свідків, вважає, що місцевим судом неповно зясовані обставин справи.

Наголошує про відсутність доказів відмови від проходженні огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння у встановленому законом порядку.

Також стверджує про відсутність на момент зупинки працівниками поліції ознак наркотичного спяніння.

Вказує про порушення вимог ст.268 КпАП України під час складення протоколу про адміністративне правопорушення з огляду на те, що працівниками поліції не було розяснено йому права.

В наданій апеляційному суду заяві ОСОБА_2 прохав закрити провадження у справі у звязку із закінченням на момент апеляційного розгляду строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КпАП України.

Заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, переглянувши відеозапис події, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №134480 від 2 липня 2017 року, ОСОБА_2 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с.1).

Вказані обставини правопорушення підтверджуються відеозаписом події та поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, присутність яких під час складання протоколу порушник та його захисник не заперечували.

Допитані в засіданні апеляційного суду працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомили, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_2, виникла підозра, що водій перебуває у стані наркотичного спяніння.

Після розяснення ОСОБА_2 його прав, декілька разів пропонували пройти медичний огляд у Полтавському наркологічному диспансері, на що ОСОБА_2 відмовився.

Такі показання поліцейських є послідовними, логічними та узгоджуються із відеозаписом з бодікамери, який був досліджений під час судового засідання, а також з показаннями свідка ОСОБА_7, який був пасажиром автомобіля під керуванням ОСОБА_2

При цьому ОСОБА_7 в засіданні апеляційного суду підтвердив, що автомобіль був зупинений працівниками поліції. На пропозицію поліцейських пройти медичний огляд у наркологічному диспансері ОСОБА_2 повідомив, що не може поїхати, так як хвилюється за свій автомобіль. При цьому були присутні два свідки.

Свідок ОСОБА_6 - вітчим ОСОБА_2 пояснив, що вночі 2 липня 2017 року після телефонного дзвінка пасинка, він прибув на місце події та забрав автомобіль, яким керував ОСОБА_2, оскільки останній був відсторонений від керування.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» розяснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Доводи захисника про те, що протокол має виправлення, перевірені апеляційним судом.

Дійсно, поліцейський через деякий час після складення протоколу зробив запис про вилучення у ОСОБА_2 посвідчення водія, оскільки на місці події водій відмовився передати документи.

Проте такий запис не спростовує доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_2, оскільки він погоджувався пройти огляд на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу суперечать вимогам закону.

Приписами п2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

Оскільки Інструкцією не передбачено проведення огляду водія на стан наркотичного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейським правильно було запропоновано пройти такий огляд у відповідному закладі охорони здоровя, від проходження якого ОСОБА_2 відмовився.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом'якшують відповідальність.

Доводи порушника про закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом строків, передбачених ст.38 КпАП України, є необґрунтованими.

Відповідно до цієї норми Закону, я кщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як правильно встановив суд і ніким не оспорюється та обставина, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення 2 липня 2018 року, а адміністративне стягнення на нього накладене 26 липня 2018 року, тобто до сплину строків, визначених ст.38 КпАП України.

За таких обставин, закінчення тримісячного строку з дня вчинення правопорушення на день розгляду справи апеляційним судом не може бути підставою для закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 26 липня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.