П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Відповідно до постанови, ОСОБА_4 29 листопада 2017 року приблизно в 08 год. 40 хв. біля будинку № 13 по вул. Чавдар в м. Києві, керував автомобілем «КІА», номерний знак НОМЕР_1 та в порушення п.п. 2.3(б), 13.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечної дистанції та вчинила зіткнення з автомобілями «Чері», номерний знак НОМЕР_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 просить скасувати постанову в частині накладення адміністративного стягнення та прийняти нову, якою накласти на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

В доводах апеляційної скарги представник ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_4 під час складання протоколу вела себе зухвало, надала пояснення працівникам поліції, які не відповідають дійсності.

З огляду на це, апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував ці обставини, а тому постанова суду підлягає скасуванню.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_4 просить залишити постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вона звертає увагу на те, що апелянтом в своїй апеляційній скарзі не наведено жодних обставин, які відповідно до ст.ст. 33, 35 КУпАП могли б виправдовувати застосування більш суворої санкції ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_4 зазначає, що визнала свою вину в повному обсязі та щиро розкаялась, а тому вважає, що суд першої інстанції прийняв законне рішення.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення представника потерпілої ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався в повній мірі.

За доводами апеляційної скарги ОСОБА_2 вважає, що судом при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_4 не в повній мірі врахована її поведінка та наслідки, які настали в результаті ДТП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Викладений у постанові судді висновок про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ніким не оскаржується, а тому в цій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

У відповідності з вимогами ст. ст. 33, 34 КУпАП суд при накладенні стягнення на ОСОБА_4 врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, і наклав стягнення, яке за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення наданого даному громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Накладаючи на ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу, суд в постанові зазначив, що в діях ОСОБА_4 відсутня ознака повторності, а також, що доказів застосувати більш тяжче адміністративне стягнення до ОСОБА_4 представниками потерпілої суду не надано.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

З огляду на зазначене, суд вважає, що накладене на ОСОБА_4 стягнення у виді штрафу є таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення та особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому постанова суду в цій частині є обґрунтованою та законною.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах потерпілої ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун