АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 21 серпня 2017 року, о 12 год. 10 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1, в с. В.Чернігівка, Овруцького району, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9. "а" «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження стосовно ОСОБА_2 за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що після огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" ОСОБА_2 не погодився з результатами такого огляду, та просив провести медичний огляд у закладі охорони здоров'я, однак працівники поліції відмовили йому у проведенні такого огляду, та на його прохання не надали документи на прилад "Драгер". При цьому, працівники поліції висловили вимогу ОСОБА_2 затримати транспортний засіб та доставити його на зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів у випадку, якщо він відмовиться підписувати протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник зазначав, що вказані обставини підтверджуються і наданими суду письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, який зазначав, що ОСОБА_2 після проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер" не погодився з його результатами та просив направити його до закладу охорони здоров'я для проведення медичного огляду. Однак суддя місцевого суду не взяв до уваги зазначені свідком відомості, не надав оцінку доводам ОСОБА_2

Також апелянт посилався на відсутність у матеріалах справи про адміністративне правопорушення акту огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння, що свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення такого огляду.

Крім того, захисник зазначав, що у відповідь на його адвокатський запит йому надано копію сертифіката відповідності приладу "Драгер", за допомогою якого проведено огляд ОСОБА_2 згідно даних вказаного сертифікату, він був чинний до 27 березня 2017 року, тобто на момент проведення огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння, прилад "Драгер" не мав діючого сертифікату відповідності, що на думку апелянта, свідчить про недійсність проведеного огляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 21 серпня 2017 року, у відповідності до якого, 21 серпня 2017 року, о 12 год. 10 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ», державний номер НОМЕР_1, в с. В.Чернігівка, Овруцького району, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на який проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків /а.с. 1/;даними роздруківки результату тестування ОСОБА_2 за допомогою приладу «Драгер» на стан алкогольного сп'яніння, результат тесту становить 1,04 проміле /а.с. 2/; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 21 серпня 2017 року, з яких убачається, що у присутності вказаних осіб 21 серпня 2017 року ОСОБА_2 пройшов перевірку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту якого становив 1,04 проміле /а.с. 3-4/; даними акту огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, у зв'язку з виявленими ознаками: різким запахом алкоголю з ротової порожнини, та тремтінням кінцівок, у присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проведено огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», результат тесту становить 1,04 проміле /а.с. 5/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника ОСОБА_3 на те, що ОСОБА_2 не погодився із результатами огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу "Драгер", та наполягав на проведенні медичного огляду на стан сп'яніння у закладі охорони здоров'я, не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, які не містять даних про прохання ОСОБА_2 провести медичний огляд на стан сп'яніння.

Крім того, ОСОБА_2 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення про свою незгоду з результатами огляду на стан сп'яніння та намір пройти огляд у закладі охорони здоров'я. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури проведення огляду на стан сп'яніння, та результатів огляду за допомогою пристрою «Драгер» у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення або акту огляду на стан сп'яніння ОСОБА_2 не висловлював, натомість зазначив, що згоден із викладеними у протоколі обставинами.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як доказ у справі про адміністративні правопорушення.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції погрожували ОСОБА_2 затримати транспортний засіб та доставити його на зберігання на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, ретельно перевірялися під час апеляційного розгляду, однак не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп'яніння не встановлено.

Суддя місцевого суду навів у постанові обгрунтовані мотиви, з яких він не взяв до уваги надані стороною захисту у судовому засіданні письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 14 листопада 2017 року, зазначивши, що вказані пояснення не підтверджують та не спростовують позицію ОСОБА_2

У відповідності до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

До основних засад правосуддя відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час судового розгляду суддею місцевого суду та апеляційної інстанцій ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_3, які наділені правом під час судового розгляду подавати клопотання про виклик та допит свідків, з відповідними клопотаннями, у тому числі про безпосередній допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_4, не звертались.

Доводи апелянта про недолучення працівниками поліції до протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 акту огляду на стан сп'яніння, спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, які містять акт огляду ОСОБА_2 на стан сп'яніння від 21 серпня 2017 року /а.с. 5/.

Доводи захисника про те, що згідно відповіді на його адвокатський запит заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі України №3423-0946278 від 13 грудня 2017 року, прилад «Драгер» мав сертифікат відповідності лише до 27 березня 2017 року, а тому на момент проведення огляду ОСОБА_2 працівники поліції не мали права застосовувати зазначений прилад, вважаю безпідставними.

У відповідності до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» №1314-VII від 05 червня 2014 року, який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.

Згідно пункту 1 статті 17 вказаного Закону, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Вказаним Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії "Драгер", що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2немає.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.