Справа № 743/1787/17
Провадження №3/743/21/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2018 року смт.Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі: головуючого - судді Жовток Є.А., при секретарі Марченко А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, неодруженого, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 року близько 13 години 10 хвилин ОСОБА_1, по вул.Центральній в смт.Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області, керуючи автомобілем НОМЕР_2 та, виявляючи ознаки алкогольного спяніння, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, на вимогу працівника поліції, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що він на прохання ОСОБА_2, котрий перебував у стані алкогольного спяніння, сів за кермо автомобіля, належного останньому, з метою зїздити в смт.Добрянка. Під час руху з с.Вербівка до смт.Добрянка автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинили працівники поліції і ОСОБА_1, який не мав документів на право керування транспортними засобами, не погодився на проходження огляду на стан спяніння, у звязку з чим відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. Під час оформлення адмінматеріалів працівники поліції залучали інших осіб, котрі засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння. У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно писав пояснення про те, що перед керуванням транспортним засобом він випив 100 гр. самогону. В подальшому ОСОБА_1 доповнив свої пояснення в суді тим, що 26.12.2017 року близько 07 години ранку він вжив незначну кількість безалкогольного пива, внаслідок чого у нього стався розлад шлунку. Під час складення протоколу працівники поліції не застосовували відносно ОСОБА_1 фізичного або психологічного примусу.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, його винність у вчиненні правопорушення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що в його власностоі перебуває автомобіль НОМЕР_3 і, 26.12.2017 року він, будучи тверезим та їдучи в смт.Добрянка, вважаючи що ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами відповідної категорії, на прохання останнього передав йому керування автомобілем. На вїзді в смт.Добрянка автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинили працівники поліції та склали відносно цієї особи протокол за відмову від проходження огляду на стан спяніння. Під час складення протоколу працівники поліції зупиняли водія іншого транспортного засобу - ОСОБА_3, однак з якою метою, свідкові невідомо. В подальшому ОСОБА_2 доповнив свої пояснення тим, що на той момент, коли він передавав керування автомобілем ОСОБА_1, то сам знаходився у стані спяніння і під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відволікався та не памятає всіх обставин події.

З власноручних письмових пояснень ОСОБА_1 на протокол про адміністративне правопорушення вбачається, що він визнав факт вживання горілки перед керуванням транспортним засобом. Оголошеними в судовому засіданні письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується, що 26.12.2017 року в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП, особа, яка керує транспортним засобом, несе відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення ПДР України настає незалежно від того, де були допущені ці порушення (на магістралі, шосе, вулиці, залізничному переїзді, полі, території підприємства, у дворі, тощо). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а його заперечення стосовно фактичних обставин справи суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом відповідальності. Вирішуючи питання про вид та розмір стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, відомості про особу винного, відсутність обставин помякшуючих і обтяжуючих його відповідальність. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 40-1, 252, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Розяснити правопорушнику, що штраф має бути сплачений протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови з наданням квитанції до суду у вказаний строк. У разі несплати штрафу, постанова звертається для примусового виконання, а з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу. Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в дохід держави, у розмірі 320 грн.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів, з дня її винесення.

Суддя Є.А. Жовток