Справа № 240/956/17
Провадження № 3/240/3/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Шинкаренко А.І. розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія ВН №936391, виданий 19.12.2012 року Олександрівським РВ ГУМВС України в Донецькій області,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП, якому у відповідності зі ст.268 КУпАП, розяснені його права та право відводу судді,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2017р. о 14 год. 10 хв., ОСОБА_1 в с. Петрівка Друга, по вулиці Центральній, будинок 4, Олександрівського району Донецької області, керував мопедом Дельта, з наявними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з ротової порожнини). Огляд на стан спяніння був проведений із застосуванням Alkotest 6810, результат якого 0,21 проміле, що є порушенням п.2.9а ПДР України, проходити медичний огляд в медичному закладі на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП. Дане порушення скоєне повторно протягом року.

Справа надійшла до суду 14.12.2017 року, розгляд якої було призначено на 26.12.2017 року, о 09 год. 00 хв., проте, ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим було відкладено розгляд справи на 09.01.2018 року 09 годину 00 хвилин. Повідомлення суду про виклик ОСОБА_1 у судове засідання було направлено поштою.

09.01.2018 року ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з'явився, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи суду він не надав, а також документів на підтвердження поважності причин неявки у судове засідання та причин того, що він не зміг отримати поштове повідомлення, яке прийшло за адресою його мешкання. Суддею було встановлено, що повідомлення суду про виклик ОСОБА_1 не отримав у зв'язку з тим, що він не прибув до пошти для отримання повідомлення.

Тобто, ОСОБА_1 знав, що відносно нього розглядається в суді справа про адміністративне правопорушення, проте, він всі судові виклики проігнорував, жодних доказів про поважність причин неявки до суду не надав і його поведінку можна розцінювати як навмисне затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності, шляхом забезпечення перебігу, визначеного ст. 38 КУпАП 3-х місячного терміну в період якого може бути застосовано адміністративне стягнення.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення

процедури слухання.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, викладеними у протоколі, письмовими поясненнями свідків, тестом алкотесту 6810 від 28.10.2017р.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2017 року, відповідно до вимог ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів», ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою технічних засобів у присутності двох свідків.

До справи додано тест від 28.10.2017р. алкотестеру 6810, результат тестуючого ОСОБА_1 складає 0,21 проміле.

Відповідно до п.2.7 «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції уповноваженими особами Державтоінспекції МВС з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту у видихуваному повітрі мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Отже, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад порушення п. 2.9а ПДР України, який передбачає, що водій не повинен керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення останнім вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки відповідно до ч.ч. 2 і 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного спяніння в закладах охорони здоровя проводиться, у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або результатами такого огляду. Докази не погодження ОСОБА_1 з результатами тесту відсутні.

Порушення пунктів 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху України утворюють окремі самостійні склади адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена статтею 130 КУпАП.

Отже, порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 повторно протягом року правопорушення, повязаного з вживанням спиртних напоїв, підтверджується постановою Олександрівського районного суду Донецької області від 24.04.2017 року, за якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн.

Обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення суду не надано.

На підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 повторно протягом року скоїв правопорушення, повязане з вживанням спиртних напоїв, що за своїм характером становить велику суспільну небезпечність, ту обставину, що посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалось, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягується до адміністративної відповідальності адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з особи, що притягується до адміністративної відповідальності необхідно стягнути судовий збір у сумі 352,40 грн.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст. 40-1, ч.2 ст. 130, ст. 283 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 коп. на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (стягувачем є Державна судова адміністрація України)

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Шинкаренко