Справа № 370/2023/17 Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 33/780/128/18 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 138 31.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 січня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1, її захисника - адвоката Кучерука М.В., потерпілого ОСОБА_3, представника потерпілого - адвоката Агапова О.І., свідка ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучерука М.В. на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірім 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 22 вересня 2017 року близько 12 години 30 хвилин в с. Комарівка біля с. Борівка Макарівського району Київської області, водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, при виїзді з другорядної дороги не надала переваги в русі автомобілю НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі та скоїла з ним зіткнення, чим порушила вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП. У результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобіль НОМЕР_1 та автомобіль НОМЕР_2, отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Кучерук М.В. просить скасувати постанову Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року щодо ОСОБА_1 та провадження по справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно з апеляційною скаргою було подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року. Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим, та прийнятим без дослідження в повному обсязі матеріалів адміністративного провадження, з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи. Зазначає, що зіткнення (ковзання) відбулося після повного виїзду ОСОБА_1 з другорядної дороги на головну дорогу та після того, як вона пропустила всі транспортні засоби. На час дорожньо-транспортної пригоди вона покинула межі смуги руху, де повинен був рухатися автомобіль НОМЕР_3. Зіткнення відбулося у зустрічній для автомобіля «Opel Astra» смузі руху, оскільки останній не рухався у межах своєї смуги, а рухався займаючи відразу обидві смуги (посередині проїзної частини). Зіткнення відбулося тоді, коли автомобіль НОМЕР_4 виїхав у свою смугу руху (зустрічну для «Opel Astra» д.н. НОМЕР_5). Вказане, на думку апелянта, свідчить про порушення водієм автомобіля НОМЕР_6 ОСОБА_6 вимог п. 11.10 ПДР. Окрім того, адвокат зазначає, що механізм та локалізація пошкоджень на автомобілі НОМЕР_7 повністю підтверджують позицію ОСОБА_7 та додатково вказує на неможливість зміни напрямку руху, з'їзду на узбіччя автомобілем НОМЕР_6 від зіткнення та отримання в подальшому пошкоджень, що підтверджується і схемою ДТП, зокрема, гальмівним шляхом. Окрім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було допущено процесуальні порушення, зокрема, щодо розгляду справи без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що позбавило її права на захист.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисника, які повністю підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; потерпілого ОСОБА_3 та його представника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; заслухавши показання свідка, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, яке обґрунтовано тим, що, оскільки судовий розгляд відбувся без їх участі, а про прийняте судове рішення стало відомо лише 27 грудня 2017 року в день отримання копії постанови, визначений законом строк було пропущено з об'єктивних причин.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції зазначені вимоги чинного законодавства були дотримані.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2017 року серії БД № 006470, 22 вересня 2017 року о 12 годині 30 хвилин в селі Комарівка біля села Борівка при виїзді з другорядної дороги, транспортний засіб «Mazda СХ-5», д.н. НОМЕР_8 під керуванням ОСОБА_1, не надав переваги в русі автомобілю НОМЕР_9, який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення; при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками /а.с. 2/.

Відповідно до вказаного протоколу, водієм ОСОБА_1 було порушено п. 10.2 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з'їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1, доданих до протоколу серії БД №006470, 22 вересня 2017 року близько 120 години 30 хвилин вона перебувала на своєму автомобілі Mazda CX-5 в лісі неподалік с. Комарівка. Через деякий час вона виїжджала на своєму автомобілі з лісової зони на головну дорогу, коли вона виїхала майже на проїжджу частину, то побачила ліворуч від себе автомобіль НОМЕР_10, який рухався по головній дорозі, після чого виникло зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження /а. с. 4/.

Дані пояснення ОСОБА_1 підтвердила і в суді апеляційної інстанції зазначивши, що коли вона виїжджала на головну дорогу, то автомобіль Opel знаходився метрів за 200 від її автомобіля і вона встигла завершити свій маневр, а автомобіль під керуванням ОСОБА_3 рухався, займаючи одразу обидві смуги руху, тобто по середині проїжджої частини.

В поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 вказав, що 22 вересня 2017 року близько 12 години 30 хвилин він прямував на своєму автомобілі НОМЕР_10 з с. Комарівка до с. Борівка. Між цими селами з другорядної дороги почав виїжджати автомобіль Mazda CX-5, який мав його пропустити, оскільки він рухався по головній дорозі, автомобіль Mazda CX-5 продовжував свій рух, внаслідок чого виникло зіткнення та автомобілі отримали механічні пошкодження /а. с. 5/.

Крім того ОСОБА_3 зазначив, що побачивши автомобіль Mazda почав гальмувати, щоб уникнути людських жертв, вивернув кермо вправо, від удару його автомобіль потрапив в кювет. Автомобіль ОСОБА_1 під час удару знаходився поперек дороги на його смузі руху.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав суду наступні показання. У вересні 2017 року, точної дати не пам'ятає, він поїхав у ліс за грибами. Залишивши свій автомобіль на автодорозі між населеними пунктами Комарівка та Борівка на заїзді в ліс, пішов за грибами. Через декілька годин, коли він проходив мимо свого автомобіля, він побачив припаркований автомобіль червоного кольору «Мазда». Пізніше він почув скрегіт гальм і удар, та побіг в бік цього звуку. Потім він побачив ДТП, а саме - червоний джип виїхав на асфальтовану дорогу, а біля заїзду в ліс в кюветі знаходився автомобіль «Опель». Сам момент удару він не бачив. За кермом «Опеля» був водій чоловік, за кермом «Мазди» - жінка. Свідок викликав швидку допомогу та поліцію. Висловлюючи свою думку свідок вказав, що водій «Мазди» не пропустила «Опель», який рухався по головній дорозі. Коли він виїздить на трасу, то рухається дуже повільно, оскільки в тому місці поганий огляд. Гальмівний шлях в «Опеля» був, його зафіксували в протоколі працівники поліції.

Враховуючи схему місця ДТП /а.с. 2/, локалізацію пошкоджень транспортних засобів, а саме, що в автомобіля НОМЕР_2 пошкоджено ліве переднє крило, передній бампер, ліву передню фару, правий поріг автомобіля; в автомобіля НОМЕР_1 пошкоджено задній бампер, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході розгляду справи судом першої інстанції надано належну оцінку всім обставинам, оскільки в діях ОСОБА_1 вбачається порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху України, тобто, наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення від 22 вересня 2017 року серії БД № 006470 щодо ОСОБА_1 та схема до нього підписані учасниками ДТП, ніким не оспорювалися в адміністративному порядку, а тому вказані в них дані є достовірними.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Кучерука М.В. - залишити без задоволення.

Постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винною вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон