Провадження № 33/792/13/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретарів судового засідання Пелюх О.С., Коростелкіної Ю.І., захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Андрєєва Д.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2017 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працює водієм, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_3 визнано винним в тому, що він 22 серпня 2017 року близько 19 год. 49 хв. в м. Хмельницькому по вул. Кошового, в районі будинку № 46, керував транспортним засобом марки «ГАЗ-24», д/н НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується довідкою ХОНД № 3602 від 22 серпня 2017 року. Даними діями ОСОБА_3 порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт заперечує доведеність своєї вини у вчиненні правопорушення, вказуючи, що належних та допустимих доказів, якими підтверджується факт керування ним транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи немає, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннями, крім того, відеозапис на підтвердження доведеності його вини, який покладено в основу судом першої інстанції, не дає можливості з впевненістю сказати, що саме він був за кермом автомобіля та керував ним, а свідок ОСОБА_4 підтвердила, що автомобілем він не керував, а лише вживав спиртне в салоні автомобіля.

Суд вважає можливим закінчувати апеляційний розгляд у відсутність апелянта, який в останні два судові засідання не з»являвся, об»єктивні доказів, підтверджуючі поважність причин неявки, суду не надавались.

Заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до відповідальності - адвоката Андрєєва Д.В. в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга апелянта задоволенню не підлягає, постанову суду першої інстанції слід залишити без зміни з наступних підстав.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 22 серпня 2017 року о 20 год. 20 хв. був складений інспектором роти № 3 УПП в м. Хмельницькому лейтенантом поліції Костюком Ю.А., того ж дня близько 19 год. 49 хв. в м. Хмельницькому по вул. Кошового, 46 ОСОБА_3 керував автомобілем «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан алкогольного сп'яніння встановлено лікарем-наркологом ХОНД в встановленому законом порядку, висновок ХОНД № 3602 (а.с. 1). Обгрунтованих підстав вважати, що складений протокол є недопустимим доказом, апелянтом та його захисником не наведено. В суді першої інстанції ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, при цьому підтвердив факт вживання алкогольних напоїв та заперечив факт керування транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню в зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, що суд дійшов безпідставних висновків, що ОСОБА_3 керував автомобілем з ознаками сп'яніння, не приймаються апеляційним судом до уваги, позаяк такі його твердження суперечать сукупності досліджених судом доказів.

Відповідно до п.п. 2 ч. 1 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

ОСОБА_3 не оспорював факту вживання ним спиртних напоїв, що підтверджується також даними запису фіксування порушення, з якого вбачається нечіткість мовлення, порушення ходи ОСОБА_3

За наведених обставин поліцейський мав підстави вважати, що ОСОБА_3 перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння та запропонувати ОСОБА_3 пройти огляд у встановленому законом порядку.

Судом першої інстанції ретельно перевірялось дотримання працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп'яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції порушені вимоги цих нормативних актів, є необґрунтованими.

Встановлені судом першої інстанції обставини підтверджуються також даними відеозапису, зробленого працівниками поліції на місці зупинки, з якого видно, як ОСОБА_3 виявив бажання пройти огляд в медичному закладі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що в провадженні відсутні дані, які б вказували, що ОСОБА_3 керував автомобілем стані сп'яніння. Суд першої інстанції перевіряв такі ж твердження апелянта, та обґрунтовано відхилив їх та такі ж показання свідка ОСОБА_4

Погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, суд враховує, що згідно даних запису фіксування порушення, видно, що поліцейський, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_3 запитував, чому водій не вмикав показчик повороту(чого він не заперечував). Впродовж всього часу спілкування з поліцейськими, під час перебування в медичному закладі, апелянт жодного разу не вказав, що не керував автомобілем, навпаки, прагнув врегулювання питання без складення документів. Лише потім при поверненні з поліцейським до автомобіля, після встановлення факту перебування в стані сп'яніння, почав стверджувати, що авто бачить вперше, за кермом не перебував, хоча на початку відеозапису чітко зафіксовано, як ОСОБА_3 виходив з-за керма цього авто. За таких обставин доводи його апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не можуть бути враховані апеляційним судом, а протилежні його твердження та свідка ОСОБА_4 апеляційний суд розцінює як намагання уникнути настання відповідальності. Також апеляційний суд враховує наявність в справі нескасованої постанови поліцейського (а.с.20) про накладення на ОСОБА_3 штрафу в розмірі 425грн. за ч.1 ст. 126 КУпАП (за те, що той 22 серпня 2017року о 19год.49хв. в м.Хмельницькому по вул. Кошевого, 31, керував автомобілем «ГАЗ», номерний знак НОМЕР_1, без посвідчення водія).

Ті обставини, що на одному з відеозаписів не видно номерного знаку автомобіля, який рухався, та обличчя водія, не спростовують висновків суду першої інстанції зважаючи, що початок запису здійснювався на досить значній відстані, поліцейські, прослідувавши за рухом цього автомобіля, за відсутності руху інших автомобілів в секторі приватної забудови, зразу ж під»їхали до автомобіля ОСОБА_3 Дані відеозапису фіксування правопорушення, проведення огляду давали підстави суду вважати, що за кермом був саме ОСОБА_3, відтак суд підставно не врахував протилежних доводів ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4

При розгляді справи щодо ОСОБА_3 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду, допущено не було.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дав вірну оцінку зібраним та дослідженим судом першої інстанції доказам, з якою погоджується апеляційний суд. Доводи апеляційної скарги апелянта про те, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, не відповідають фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді. Суд першої інстанції обґрунтовано обрав стягнення в виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що, на думку суду, є достатнім для виховання особи, що вчинила правопорушення та попередження вчинення нею нових адміністративних правопорушень.

Підстав для пом»якшення призначеного стягнення з тих підстав, що робота апелянта пов»язана з керуванням транспортними засобами, про що вказував під час апеляційного розгляду захисник, в апеляційного суду немає. Санкція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає лише накладення безальтернативних стягнень в виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, яке і було застосоване судом.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2017 року стосовно ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області Бондар В.В.