Номер провадження: 33/785/106/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Прібилов В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Прібилов В.М., при секретарі Тьосовій Я.В., за участю потерпілої ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.09.2017 року,-

встановив

Зазначеною постановою судді відносно,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови судді, 21.09.2017 року, приблизно о 11.00 годині, ОСОБА_3, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1, вчинив сварку, в ході якого ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу своєї доньки ОСОБА_2.

Приймаючи оскаржуване рішення, районний суд, пославшись на невизнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненому правопорушенні та прийшов до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову потерпілою ОСОБА_2 була подана апеляційна скарга, в якій вона зазначає, що не погоджується з висновками суду, так як при розгляді судом справи судом не участі не приймала та не змогла надати відповідних пояснень по справі.

Вважає, що суд не вивчив належним чином докази по справі та виніс необґрунтоване рішення, оскільки ОСОБА_3 власноруч погодився із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення і підписав його.

Крім того вказує, що пояснення ОСОБА_3 свідчать про те, що він підтверджує свої протиправні дії відносно неї.

Просить скасувати постанову відносно ОСОБА_3 та прийняти нову, якою визнати його винним у скоєнні ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова районного суду скасуванню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, а також зі змісту постанови судді, ОСОБА_2 є потерпілою у справі і має право на оскарження постанови районного суду.

Постанова суду відносно ОСОБА_3 була винесена районним судом 22.09.2017 року, а апеляційна скарга потерпілою ОСОБА_2 була подана 29.09.2017 року. що підтверджується штампом канцелярії суду, тобто в передбачений законом строк.

У відповідності зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи.

Стаття 268 КУпАП України вимагає розгляд судом адміністративних справ за скоєння адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за обов'язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а в разі її ухилення від прибуття в судове засідання особу може бути органом внутрішній справ / Національною поліцією / піддано приводу.

Апеляційний суд намагався забезпечити присутність ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційного суду, про що свідчить виклик його в судове засідання на 18.12.2017 року на 14 годину і який він отримав 04.12.2017 року, але в судове засідання не прибув.

Також, 18.12.2017 року, апеляційним судом було винесено постанову про привід ОСОБА_3 в судове засідання на 03.01.2018 року, яка була направлена для виконання до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області і яке залишилось без виконання, що вимусило суд розглянути апеляційну скаргу у відсутності ОСОБА_3

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно з'ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності вчинила психічне насильство в сім'ї.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що було складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно з яким ОСОБА_3 вчинив насильство в сім'ї.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, місцевий суд вказав, що в судовому засіданні не встановлено обставин при яких можна дійти до висновку, що ОСОБА_3 вчинив насилля в сім'ї, а також не встановлено внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю ОСОБА_5

Однак даний висновок суду не відповідає матеріалам та фактичним обставинам справи встановленим в судовому засіданні апеляційного суду.

Так потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні апеляційного суду показала, що ОСОБА_3 є її батьком, але відносини у них неприязні. Коли померла мати, то він вирішив одружитись на іншій жінці, а її виписати з квартири. В квартирі крім батька і неї також мешкають її старший син ОСОБА_7, молодший син ОСОБА_8 та онук ОСОБА_9, який є хворим. 21.08.2017 року ОСОБА_3 вчинив сварку, обставини якої вона вказала в своїх поясненнях, і вона була вимушена викликати працівників поліції. Пояснення ОСОБА_3 неправдиві, так як ніякого мундира у нього немає. Він дійсно працював в колонії і у нього є військова форма, однак медалями він не нагороджувався. Конфлікт стався на тому ґрунті, що ОСОБА_3 бажає проживати в квартирі самостійно та приватизувати її лише на себе і насправді створює умови, які унеможливлюють проживання у квартирі, про що вона вказала в апеляційній скарзі. Його твердження про наявність собаки - вівчарки є надуманими, оскільки собаки у них взагалі не має. На даний час квартира належить державі і її сім'я немає іншого місця для мешкання, однак коли вона брала довідку Ф-1 то встановила, що за заявою батька її з квартири виписано, що на її думку свідчить про умисність дій її батька, на здійснення умов, які унеможливлять спільне проживання та вказує на насильницькі дії психологічного характеру з його боку.

Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім'ї» - це будь які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї стосовно іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю.

Крім пояснень потерпілої ОСОБА_2 винуватість ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП підтверджена слідуючи доказами :

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що співробітниками Суворовського ВП в м. Одесі відносно ОСОБА_3 було складено протокол про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, згідно якого віна, 21.08.2017 року приблизно об 11.00 годині, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1, вчинив скандал в сім'ї, під час котрого ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою своїй доньці ОСОБА_2, чим вчинив психологічне насильство у сім'ї / а.с. 1/.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що під час складання протоколу ОСОБА_3 визнав себе винним, протокол підписав і заперечень з приводу цього не надав.

З заяви ОСОБА_2 на ім'я керівника прокуратури Радолова А.К. вбачається, що ОСОБА_3 не надає їй можливості проживати в квартирі, веде себе агресивно та погрожує фізичною розправою /а.с. 4/.

Обставини скоєння ОСОБА_3 адміністративного правопорушення відносно неї ОСОБА_2 виклала в своїх поясненнях наданих в Суворовському В.П. м. Одеси від 23.08.2017 року, в яких вказала, що 21.08.2017 року він висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, намагався кидатись в бійку та погрожував фізичною розправою /а.с. 5/.

В судовому засіданні апеляційного суду доводи ОСОБА_2 з приводу того, що саме ОСОБА_3 був ініціатором конфлікту в сім'ї знайшов своє підтвердження в оглянутому відеозапису, який було надано апелянтом ОСОБА_2 і з якого вбачається, що ОСОБА_3 веде себе агресивно та кидається в бійку.

Також, на підтвердження своїх пояснень, потерпілою ОСОБА_2 були надані фотознімки з зображення форми ОСОБА_3, з яких вбачається відсутність на ній нагород /медалі, тощо/.

В зв'язку з цим апеляційний суд критично відносить до пояснень ОСОБА_3 з приводу того, що він адміністративного правопорушення не скоював, а навпаки, такі дії скоювала ОСОБА_2 / а.с. 6 /.

При цьому, надані потерпілою ОСОБА_2 пояснення апеляційний суд вважає такими, які відповідають обставинам вчиненого правопорушення, оскільки вони узгоджуються з іншими матеріалами справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_3 у вчиненому правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, так як він вчинив психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_2, а тому його слід визнати винним.

Районним судом всі ці обставини не були з'ясовані, постанова взагалі не мотивована та наданим суду матеріалам правова оцінка не надана, чим порушено вимоги ст. 245 КУпАП, а тому постанова суду підлягає скасуванню, як постановлена з порушенням закону.

Разом із тим, за змістом п. 7 ст. 247 КУпАП, при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю.

Враховуючи ту обставину, що на момент розгляду справи апеляційним судом та прийняття за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2, строк накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП - скінчився, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.38 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,-

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 22.09.2017 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_3 - закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та провадження у справі закрити в зв'язку з закінченням на момент розгляду строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області В.М.Прібилов.