3/134/44/2018 Справа №: 134/67/18
П О С Т А Н О В А

26 січня 2018 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, вул. Шевченка-2, Крижопільського району, Вінницької області, не працюючого, не одруженого.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності .

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу серії БД № 364673 від 31.12.2017 о 22 год. 40 хв. в м. Ямпіль по вул. Свободи, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою приладу "Драгер", проба позитивна 0,97%.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. І30 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що автомобілем не керував. Того дня перебував із дружиною в гостях в м. Ямпіль. Попросив свого товариша щоб той підвіз їх з дружиною до аптеки, його ж автомобілем, так як не міг їхати сам, оскільки вживав алкогольні напої. По дорозі до аптеки заїхали на заправку. Підїхали працівники поліції та запитали чия машина і попросили предявити реєстраційні документи на автомобіль. При запропонуванні пройти освідування за допомогою приладу "Драгер", він пояснював, що не керує автомобілем. Однак працівник поліції не взяв до уваги його пояснення на місці та склав протокол. В протоколі підсписався та написав такі пояснення тому, що працівниками поліції було повідомлено, якщо не напишу то заберуть автомобіль на штраф - майданчик. В лікарню їхати не пропонували.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дав покази, що 31.12.2017 його попросив ОСОБА_1 поїхати його ж автомобілем в аптеку, так як сам не міг, оскільки вживав алкогольні напої. Саме він керував автомобілем, а не ОСОБА_1

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 дав покази, що був свідком того, як водій ОСОБА_1 проходив освідування на стан спяніння за допомогою приладу "Драгер". Як керував автомобілем даний водій не бачив.

Свідок ОСОБА_4 дав аналогічні покази.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП відсутня, оскільки відсутні достатні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а тому провадження у справі необхідно закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції. Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року). ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»). Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості. Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинене правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за № 1408/27853 затвердженої МЮ України від 10 листопада 2015 р. та вимог норм КУпАП.

Встановлено, що працівником поліції не було складено та додано до протоколу акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів в порушення п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що згижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція) затвердженої Наказом Мінінстерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В). Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду ( в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеноюст. 256 КУпАП. Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства охорони здоровя України «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) медичних виробів та внесення змін у реєстраційні матеріали» від 10.02.2010р. № 95 відповідно до Порядку державної реєстрації медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497, на підставі висновків експертизи (випробувань) та рекомендацій Науково-експертної ради з питань державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України (протокол від 29.01.2010 № 1), було зокрема перереєстровано та внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення медичні вироби згідно з переліком (додаток 2).

Пункт 33 додатку № 2 до вказаного наказу містить відомості про перереєстрований медичний виріб: «Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, 7410 Alcotest 6510? Alcotest 6810», номер свідоцтва 7261/2007, із зазначенням реєстраційної процедури: перереєстрація на 5 років, у зв'язку з закінченням терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію та зміною назви виробу.

Тобто, термін придатності зокрема приладу електродіагностичного Drager Alcotest 6810 був встановлений до 10.02.2015 р.

Більш того, відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоровя України (http://portal.diklz.gov.ua/PublicSite/PUB/VMDetail.aspx?id=6522284), технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, згідно з Наказом від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо приладу електродіагностичного «Drager Alcotest 6810», згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було дійсне до 10.02.2015 року.

З наведеного вбачається, що огляд на стан спяніння було проведено поліцейськими спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest 6810», який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан спяніння.

Відповідно до п.22. Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, суд приходить до висновку про те, що огляд на стан спяніння стосовно ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції, а результати застосування технічного пристрою «Drager Alcotest 6810» №ARCD-0530, долучені до матеріалів справи, є недопустимим доказом, а також те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, інспектором поліції не надано доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засоб .

Таким чином, дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП згідно зі ст. 247 КУпАП України підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуюсь ч. 1 ст.130, 247 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: