ПОСТАНОВА

Справа № 137/1098/18

20.07.2018 3/137/365/18

Суддя Літинського районного суду Вінницької області Гопкін П.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, з даних адмін матеріалу - не працюючого, за ч.2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2018 р. о 21:00 год. по пров. Вінницькому, в с. Дашківці Літинського району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував мопедом "Вайпер" з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП тобто від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння особами в стані алкогольного сп'яніння яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп'яніння.

Правопорушник ОСОБА_1 до судового засідання не з'явився проігнорувавши виклик суду, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся заздалегідь та належним чином (а.с. 16), будь-яких клопотань на адресу суду не надав. Таким чином вважаю, що ОСОБА_1М, належним чином повідомлений про судовий розгляд.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п. 50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989р. у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 умисно не з'являється у судове засідання, не повідомляє про причини неявки, не цікавиться ходом розгляду справи (хоча про існування якої йому відомо), у зв'язку з чим, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд матеріалу про адміністративне правопорушення провести у відсутність правопорушника.

Так, постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2017 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 18).

Винуватість ОСОБА_1 інкримінованому йому правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 225150 від 23.06.2018 (а.с. 2), довідкою (а.с. 1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 3-4), рапортами інспекторів поліції (а.с. 5-7), витягом із системи «армор» (а.с. 8-12).

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1, слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на викладене вище, з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 130, ст. 283, ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави України судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня її винесення

Суддя: Гопкін П. В.