Справа № 167/1680/17 Провадження №33/773/60/18 Суддя в 1 інстанції: Сіліч І. І.
Категорія:ч.1 ст.164-16 КУпАП. Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" січня 2018 р. місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Філюк П.Т., з участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1, непрацюючий, інвалід ІІ групи, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 (трьохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п'ять тисяч сто) гривень.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він займався господарською діяльністю, щодо якої є заборона, а саме в період з вересня 2017 року по 14 грудня 2017 року за адресою АДРЕСА_1, здійснював реалізацію фальсифікованого алкогольного напою домашнього виробництва.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, не оспорюючи факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, вважає постанову судді в частині накладеного стягнення необґрунтованою. Посилається на те, що він є пенсіонером, інвалідом ІІ групи, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаюється, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Просить постанову судді в частині накладеного стягнення змінити та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу 1700 гривень.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, відповідають фактичним обставинам і які апелянтом не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При розгляді справи в апеляційній інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, є пенсіонером та інвалідом ІІ групи, за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності притягується вперше.

Також в судовому засідання оглянуто амбулаторні картки та виписка з Волинської обласної клінічної лікарні, згідно даних документів ОСОБА_1 хворіє та потребує медикаментозного лікування.

Дії ОСОБА_1 не спричинили істотної шкоди громадським або державним інтересам. Крім того, будь-яких обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню. Вважаю, що в даному випадку, застосування стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень є явно несправедливим.

За наведених вище обставин, суд прийшов до переконання, що правопорушника ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.164-16 КУпАП, у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

На думку суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Рожищенського районного суду Волинської області від 18 грудня 2017 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164-16 КУпАП, в частині накладеного адміністративного стягнення скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, у зв'язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області П.Т. Філюк