Справа № 447/2121/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/783/101/18 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Гуцала І.П., з участю адвоката Шурина Юрія Володимировича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу особи, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо якої закрито, ОСОБА_3 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 5 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_3 за ч.1 ст. 163-1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 5 жовтня 2017 року закрито справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 163-1 КУпАП у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови судді 8 вересня 2017 року встановлено, що громадянин ОСОБА_3, перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Західна аграрна компанія», порушив вимоги Податкового кодексу Украни, а саме: занижено податок на прибуток на суму 1096 594 грн., завищено суму бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 2494 944 грн., завищено суму від'ємного значення з ПДВ на суму 58 554 грн.

Не погоджуючись з постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 5 жовтня 2017 року, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою визнати його таким, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 5 жовтня 2017 року. В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 зазначає, що, оскільки він не був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, тому був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи в суді першої інстанції. Про зміст оскаржуваного рішення він довідався 16 січня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та 18 січня 2018 року ним було подано апеляційну скаргу. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ним був пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо незаконності постанови судді зазначає, що його незаконно було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАп, оскільки сам факт порушення ним встановленого законом порядку ведення податкового обліку не було доведено. Зазначає, що оскільки ДФС України не доведено порушення порядку ведення податкового обліку ТОВ «Західна аграрна компанія», то визнавати його винним у вчиненні вказаного порушення не було підстав.

Заслухавши пояснення адвоката Шурина Ю.В. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 5 жовтня 2017 року не був присутній під час розгляду справи в суді першої інстанції, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений не був, про зміст оскаржуваної постанови дізнався 16 січня 2018 року та 18 січня 2018 року в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови судді звернувся з апеляційною скаргою. Таким чином, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції є поважними, а тому даний строк підлягає поновленню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він, перебуваючи на посаді директора ТзОВ «Західна аграрна компанія», порушив вимоги Податкового кодексу України, а саме: занижено податок на прибуток на суму 1096 594 грн., завищено суму бюджетного відшкодування по ПДВ на суму 2494 944 грн., завищено суму від'ємного значення з ПДВ на суму 58 554 грн., тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Оскаржуваною постановою судді Костевича О.І. було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом з тим, пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, формулювання абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Ураховуючи вищенаведене, приходжу до переконання про те, що постанову судді суду першої інстанції відносно ОСОБА_3 слід змінити шляхом виключення з неї покликання про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Миколаївського районного суду Львівської області від 5 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 5 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, та провадження у даній справі щодо нього закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови покликання судді про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.

В решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Гуцал І.П.