Справа № 214/580/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 20.01.2018 о 01 год. 40 хв. в м. Кривому Розі, в Саксаганському районі, по вул. Волгоградська, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_3 повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, що підтверджується підписом в протоколі та повідомленням про направлення повісток, причини неявки суду не відомі.

За таких обставин слід зазначити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на справедливий суд, коли кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Керуючись практикою ЄСПЛ, суд виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб'єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_3 на підставі наявних доказів.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №424783 від 20.01.2018, відповідно до якого 20.01.2018 о 01 год. 40 хв. в м. Кривому Розі, в Саксаганському районі, по вул. Волгоградська, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1);

-поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 20.01.2018, відповідно до яких вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_3 В їх присутності вказаний водій транспортного засобу ВАЗ 21063 н.з. НОМЕР_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп'яніння, що засвідчено їхніми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2);

-відеозаписом фіксації правопорушення, з якого встановлено, що на пропозицію проїхати до медичного закладу на встановлення наявності наркотичного сп'яніння водій ОСОБА_3 відмовився у присутності двох свідків (а.с. 4).

Обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов'язаний з'ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.п. 2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп'яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ вказаної вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Так, відповідно до відеозапису оглянутого в судовому засіданні, судом встановлено, що водій ОСОБА_3 мав ознаки наркотичного сп'яніння в момент його зупинки 20.01.2018. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред'явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ОСОБА_3 огляду на визначення стану наркотичного сп'яніння в медичному закладі. Відмова водія ОСОБА_3 від проходження мед огляду підтверджується зібраними по справі доказами.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини правопорушника ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як у останнього були наявні ознаки наркотичного сп'яніння, які перелічені в протоколі: розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходи, мови, виражене тремтіння пальців рук, інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану сп'яніння, від проходження якого ОСОБА_3 відмовився в присутності двох свідків.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в даному випадку присутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обираючи вид стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_3, його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров'ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником та потерпілим або на неї може бути внесено подання прокурором упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Строк пред'явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги або подання прокурора.

Суддя Хомініч С.В.