Справа № 686/9933/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Навроцького В.А.,

при секретарі - Норчук Р.В.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

представника ОСОБА_1 - адвоката Вітюка В.Ж.,

прокурора Гринь О.,

розглянувши матеріали, які надійшли з управління захисту економіки в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, пенсіонерки, ІПН НОМЕР_1, -

за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про вчинення адміністративних правопорушень, пов'язаних з корупцією передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП за № 73 від 25.05.2017 року ОСОБА_1, перебуваючи на посаді директора Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» з 17.08.2011 року по даний час, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та у відповідності до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не повідомила свого безпосереднього керівника, а саме Міністерство освіти та науки України про реальний конфлікт інтересів та прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до наказу управління освіти Хмельницької ОДА № 3-к від 04.01.1993 року ОСОБА_1 переведено з 06.01.1993 року з посади заступника директора по навчально - виробничій роботі Хмельницького професійно - технічного училища № 10 на посаду директора даного училища. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 377 від 13.06.2003 року Хмельницьке професійно - технічне училище № 10 реорганізовано у Хмельницький професійний ліцей сфери послуг. Після чого з ОСОБА_1 було укладено контракт від 27.06.2007 року та додаткову угоду (до контракту від 07.06.2012 року), а вже відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 978 від 17.08.2011 року було змінено тип навчального закладу з Хмельницький професійний ліцей сфери послуг на Державний навчальний заклад «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг». Строк дії вказаного контракту від 27.06.2007 року відповідно до додаткової угоди до контракту від 07.06.2012 року, продовжено до 02.07.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про професійно - технічну освіту», а також п. 6.3 Статуту директор державного професійно - технічного навчального закладу приймає на посади та звільняє з посад працівників закладу, затверджує відповідно до кваліфікаційних характеристик їхні посадові обов'язки, формує педагогічний колектив.

Розділом І «Загальні положення» контракту від 27.06.2007 року передбачено, що ОСОБА_1 здійснює керівництво Центром на підставі єдиноначальності, на умовах викладених в контракті, у відповідності з чинним законодавством України, рішенням Уряду, Міністерства і Статутом Центру.

Згідно п. 3.7 вказаного контракту ОСОБА_1 зобов'язана забезпечити дотримання чинного законодавства, зміцнення договірної, трудової дисципліни.

Відповідно до Наказу директора Хмельницького професійного ліцею сфери послуг № 107 від 16.04.2010 ОСОБА_3 прийнято на роботу, на посаду юриста та відповідно до Наказу директора Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» № 322к від 03.09.2012 року ОСОБА_3 переведено з 01.09.2012 року на посаду юрисконсульта відповідно до штатного розпису.

ОСОБА_1 при отримані листа з Міністерства освіти і науки України від 14.02.2017 року за № 1/11-1411, щодо термінового самостійного врегулювання конфлікту інтересів, згідно наказу (розпорядження) № 60-к від 03.03.2017 року ОСОБА_1 звільнила свого сина ОСОБА_3 з посади юрисконсульта, про що листом за № 467 від 06.03.2017 року повідомила заступника міністра освіти і науки України.

Згідно наказу (розпорядження) № 61-к від 03.03.2017 року ОСОБА_1 прийняла ОСОБА_3 на роботу викладачем Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг».

Однак, директор Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» ОСОБА_1 в порушення п.2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила Міністерство освіти і науки України про наявність реального конфлікту інтересів при виданні зазначеного наказу, що стосується близької особи, а саме - сина, що підтверджується листом Міністерства освіта і науки України з додатками № 1/11-4482 від 12.05.2017 року та листом директора Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» № 791 від 17.05.2017 року, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 в порушення п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в умовах реального конфлікту інтересів, маючи можливість приймати на роботу, переводити та звільняти з роботи працівників навчального закладу, 03.03.2017 року видала наказ (розпорядження) № 61 «Про прийняття на роботу» на підставі якого з 03.03.2017 року свого сина ОСОБА_3 прийняла на роботу викладачем Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг», що виразилось у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційних діянь передбачених ч.1 ст.172-7 та ч.2 ст.172-7КУпАП.

Під час розгляду адміністративної справи судом ОСОБА_1 свою вину у вчиненні корупційних правопорушень не визнала та показала, що будь-яких корупційнихдій не вчиняла.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Вітюк В.Ж. в судовому засіданні пояснив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, оскільки остання самостійно врегулювала конфлікт інтересів про що повідомила у встановленому випадку та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та самостійно його врегулювала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що з 1991 року він працює на посаді викладача в Державному навчальному закладі «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг», а з 2010 року по 02.03.2017року працював як на посаді юристконсульта так і викладача предмета «Основи правових знань». В подальшому з 03.03.2017 року по 31.08.2017 року на посаді викладача, а з 01.09.2017 року по теперішній час на посаді юристконсульта та є викладачем предмета «Основи правових знань» з погодинною оплатою праці. Крім того, вказав, що в прямому підпорядкуванні директора данного закладу будучи викладачем не був.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши адміністративний матеріал та подані суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Так, відповідно до абзацу першого частини першої ст. 2 Закону України «Про запобігання корупції» не можуть мати у прямому підпорядкуванні близьких їм осіб або бути прямо підпорядкованими у зв'язку з виконанням повноважень близьким їм особам, особи зазначені у підпунктах «а», «в» «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону.

Таким чином, дане обмеження не поширюється на керівників закладів освіти, оскільки вони належать до категорії осіб, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме - посадових осіб юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої статті 27 Закону.

Врегулювання конфлікту інтересів здійснюється шляхом вжиття заходів зовнішнього та самостійного врегулювання конфлікту інтересів.

Самостійне врегулювання конфлікту відповідно до частини другої статті 29 Закону передбачає позбавлення відповідного приватного інтересу з наданням підтверджуючих на це документів безпосередньому керівнику або керівнику органу, до повноважень якого належить звільнення (ініціювання звільнення з посади).

Зовнішнє врегулювання конфлікту інтересів здійснюється згідно з частиною першою ст. 29 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом усунення особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфліктів інтересів; застосування зовнішнього контролю за виконанням особою відповідного завдання, чинення нею дій чи прийняття рішень; обмеження доступу особи до певної інформації; перегляду обсягу службових повноважень особи, переведення особи на іншу посаду; звільнення особи.

З метою недопущення необґрунтованого переведення та звільнення особи у зв'язку з наявністю конфлікту інтересів, відповідні заходи врегулювання конфлікту інтересів застосовуються як виключні, тобто лише у разі, якщо конфлікт інтересів не може бути врегульований шляхом усунення такої особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішень чи участі його прийнятті, обмеження її доступу до інформації, перегляду її повноважень та функцій, позбавлення приватного інтересу.

Таким чином, ОСОБА_1 отримавши листа від Міністерства освіти та науки України від 14.02.2017 року із проханням терміново самостійно врегулювати конфлікт інтересів, що виник між директором Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» ОСОБА_1 та її сином ОСОБА_3, який працював у цьому ж закладі освіти на посаді юрисконсульта та був у прямому підпорядкуванні директора закладу, а також працював викладачем за сумісництвом, врегулювала його звільнивши із посади юрисконсульта та залишивши працювати викладачем, видавши два накази: № 60-к від 02.03.2017 року та № 61-к від 03.03.2017 року, відповідно до поданої ОСОБА_3 заяви про звільнення його з посади юрисконсульта та залишення працювати викладачем від 02.03.2017 року.

ОСОБА_3 працював викладачем даного навчального закладу з 20.09.1991 року із перервами, що підтверджується довідкою Державного навчального закладу «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» № 1831 від 12.12.2017 року, № 1832 від 12.12.2017, довідкою № 1867 від 19.12.2017 року, протоколом засідання тарифікаційної комісії від 29.08.2016 року про розподіл педагогічного навантаження працівників навчального закладу на 2016-2017 навчальний рік, наказом ДНЗ «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг» № 63 від 30.08.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_3, як викладач мав педагогічне навантаження 435 год. на рік.

Правовою підставою працевлаштування ОСОБА_3 викладачем до 03.03.2017 року є постанова КМУ від 03.04.1993 року № 245 «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» та Положенням про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій, затверджених Наказом Мінпраці, Мінюсту і Мінфіну від 28.06.1993 року № 43, зареєстрованого у Мінюсті України 30.06.1993 року за № 76.

Тому, твердження про те, що ОСОБА_1 прийняла свого сина ОСОБА_3 на роботу на посаду викладача діючи в умовах реального конфлікту інтересів та не повідомила про це Міністерство освіти та науки України, є безпідставним, оскільки ОСОБА_3 до виконання зазначеного наказу працював викладачем ДНЗ «Хмельницький центр професійно - технічної освіти сфери послуг», як викладач не перебував у прямому підпорядкуванні директора навчального закладу, а тому між ним, як викладачем та його матір'ю ОСОБА_1, як директором навчального закладу не виникало реального конфлікту інтересів.

Перебування ОСОБА_3 на посаді викладача в одному навчальному закладі, де його матір ОСОБА_1 працювала на посаді директора, може свідчити про наявність потенційного конфлікту інтересів, однак відповідальність за ст. 172-7 КУпАП, що ставиться в вину ОСОБА_1, виключається, через те, що з об'єктивної сторони правопорушення, передбачене цією статтею можуть виражатися в трьох формах: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, - адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП,-

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову через суд першої інстанції, який її постановив, може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду В.А. Навроцький