Справа № 240/15/18
Номер провадження № 3/240/15/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2018 року смт. Олександрівка

Суддя Олександрівського районного суду Донецької області Попович І.А., розглянувши матеріали справи, які надійшли від т.в.о. начальника Олександрівського ВП Краматорського ВП ГУ Національної поліції в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, мешкає с. Іверське Олександрівського району Донецької області, вул. Піонерська 17,

ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП розяснено,

- за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2017 року о 13 годині 30 хвилин в с. Іверське Олександрівського району Донецької області, по вул. Зелена 33, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103 н/з Д 3134 Х, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного засобу та огляду в закладі охорони здоров'я відмовився в присутності свідка ОСОБА_2, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1, в судове засідання з'явився, суть адміністративного правопорушення, що викладена в протоколі, визнав та надав судді показання, відповідно до яких, 25.12.2017 року він зранку випив 150 гр. горілки, та в зв'язку з тим, що наступного дня мав намір везти свого хворого батька до лікарні, сів за кермо автомобіля, що належить батькові та поїхав до шиномонтажної майстерні, щоб підкачати шини. За 200 метрів від майстерні знаходилися працівники поліції з автомобілем. Побачивши, що він під'їхав, працівники поліції підійшли до нього, запитали документи на право керування та спитали, чи не перебуває він в стані алкогольного сп'яніння. Він зізнався, що перед тим, як став керувати автомобілем, випив 150 гр. горілки. Працівник поліції пропонував йому продути алкотестер "Драйгер", він відмовився, після чого йому було запропоновано пройти медогляд в лікарні, але він також відмовився, оскільки не вважав це за потрібне бо визнав, що вживав алкоголь. Він має посвідчення водія, категорії "А", "В".

ОСОБА_1 просив суддю зважити на те, що його батьки хворіють, та потребують регулярних відвідень лікарів, до яких він возить їх на автомобілі, та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

В судовому засіданні, особа, що склала протокол, поліцейський ОСОБА_3, підтвердив обставини викладені в протоколі, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння, в встановленому законом порядку. Зазначивши, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестеру "Драйгер", на що він відповів відмовою, та пройти огляд в медичному закладі, на що він також відмовився, бо не заперечував стан алкогольного сп'яніння.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2, надав судді пояснення, відповідно до яких 25.12.2017 року він був запрошений у якості свідка при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 В його присутності ОСОБА_1 працівники поліції пропонували продути алкотестер "Драйгер" та пройти огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився, бо визнав, що вжив 150 гр. горілки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4, надав судді пояснення, відповідно до яких 25.12.2017 року він був запрошений у якості свідка при складанні протоколу стосовно ОСОБА_1 В його присутності ОСОБА_1 визнав, що вжив 150 гр. горілки. Свідком того, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп'яніння він не був.

Вислухавши правопорушника, особу, що склала протокол, свідків, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Крім пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена:

- поясненнями свідка ОСОБА_2 при складені протоколу (а.с.3) та в судовому засіданні;

- протоколом про адміністративне правопорушення № 013223 від 25.12.2017 (а.с.1) про те, що ОСОБА_1 керував транспортнім засобом, мав ознаки алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини роту. Від пропозиції пройти огляд на встановлення ступеню сп'яніння відмовився у присутності свідків. Протокол містить підпис особи яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті правопорушення: "выпил 150 гр. водки и управлял автомобилем" та його особистий підпис (а.с.1);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 при складенні протоколу, відповідно до яких 25.12.2017 року близько 12:00 годин він вжив 150 гр. горілки, після чого він сів за кермо автомобіля ВАЗ 2106 та поїхав до с. Іверське де був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його що він вживав спиртні напої та запропонували йому пройти мед. огляд та продути алкотестер "Драгер" на, що він відмовився так як вину свою визнає (а.с. 2);

Пояснення свідка ОСОБА_5 при складенні протоколу (а.с.4), суддя відхиляє як належний та допустимий доказ, оскільки в судовому засіданні свідок зазначив, що не був присутній під час пропозиції працівників поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп'яніння. Суддя приймає пояснення свідка тільки в частині визнання ОСОБА_1 стану сп'яніння.

Сукупність досліджених в судовому засіданні доказів, які є взаємоповязаними між собою, на переконання судді є достатньою для винесення постанови.

Суддя вважає за неможливе задоволення клопотання особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про не застосування до нього такого виду покарання, як позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та не надає судді право вибирати розмір та обсяг покарання. Підстав же для застосування ст.ст. 21, 22 КУпАП суддєю під час розгляду справи не встановлено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні, щиро каявся, що відповідно до ст. 34 КУпАП є обставиною, яка пом'якшує покарання .

Статею 40-1 КУпАП, передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що складає грошову суму 352 грн. 40 коп..

Враховуючи дані про особу порушника: ОСОБА_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, та керуючись ст. ст. 33, 34, 130 ч. 1, 268, 284 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1), адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_1) судовий збір у доход держави у розмірі 352 (тристо п'ятдесят дві) гривні 40 коп. на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106, банк отримувача - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві (стягувачем є Державна судова адміністрація України).

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її вручення до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області.

Суддя Олександрівського

районного суду ОСОБА_6