П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 217899 ОСОБА_1, 30 жовтня 2017 року о 08 год. 13 хв., в м.Запоріжжя по вул.Південне шосе,52 керував транспортним засобом Hyundai Santa fe , н.з. АР 8880 АА у стані алкогольного сп»яніння, який підтверджується висновком КУ „ЗОНД ЗОР № 5124 від 30.11.2017 р., чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з протоколом не згоден, працівники поліції безпідставно звинуватили його в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння, під час зупинки працівниками поліції він пояснював, що має підвищений тиск, від проходження огляду на місці зупинки він не відмовлявся, з результатами медичного огляду у лікаря-нарколога він не згоден, його не знайомили з результатом дослідження.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 заявив клопотання про призначення судово-медичної експертизи для дослідження відібраних зразків біологічного середовища лікарем-наркологом КУ „Обласний клінічний наркологічний диспансер ЗОР у ОСОБА_1 для підтвердження факту перебування його у стані алкогольного спяніння.

Дослідивши матеріали про адміністративне правопорушення, проаналізувавши надані у розпорядження докази, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Процедура встановлення факту перебування особи, що керує транспортним засобом, у стані алкогольного спяніння нормативно врегульована положеннями «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, згідно Розділу ІІ якої за наявності ознак алкогольного сп'яніння поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник зазначили, що під час керування транспортним засобом він не мав ознак алкогольного спяніння, від проходження огляду на предмет встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів не відмовлявся, йому не було запропоновано пройти вказаний огляд на місці зупинки транспортного засобу. Крім того, він не згоден з висновками медичного огляду КУ „Обласний клінічний наркологічний диспансер ЗОР лікарем-наркологом ОСОБА_3 Доводи ОСОБА_1 та його адвоката під час судового розгляду спростовані не були.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 217899 не зазначені свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на предмет встановлення стану алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічних засобів.

Досліджений відеозапис не підтверджує того, що у присутності свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу поліцейським.

Що стосується медичного огляду ОСОБА_1 у КУ „Обласний клінічний наркологічний диспансер ЗОР лікарем-наркологом ОСОБА_3, з відеозапису встановлено, що сам лікар-нарколог запитував у поліцейських про проходження огляду за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак на спростування доводів ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, та він не згоден з висновком щодо результатів медичного огляду від 30.10.2017 рок, постановою суду від 21.12.2017 року була призначена судово-медична експертиза на предмет дослідження зразку біологічного середовища відібраного у ОСОБА_1, з встановленням терміну, - до 21.01.2018 року.

26.01.2018 року до суду надійшла відповідь КУ „Обласний клінічний наркологічний диспансер ЗОР про неможливість проведення експертизи у повному обсязі.

Такі обставини ставлять під сумнів правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу під його керуванням. Та обставина, що йому на місці зупинки у присутності свідків було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, матеріалами справи не підтверджена.

Інших доказів, які б спростовували твердження ОСОБА_1 та підтверджували його вину в інкримінованому йому правопорушенні, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Зважаючи на те, що згідност. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП,ст. 283-285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Н.І.Рибалко