Справа № 415/575/18
Провадження № 33/782/37/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_2, подану на постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2018 року,

встановила:

Постановою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром 10200 грн, із позбавлення права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобовязання сплати ним судового збору у розмірі 352,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 17.01.2018 року, приблизно о 16 годині 35 хвилин ОСОБА_4, рухаючись на належному йому автомобілі НОМЕР_1 на перехресті вулиць Гетьманська-Гарібальді м. Лисичанська Луганської області, перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Стан наркотичного сп'яніння підтверджений висновком лікаря ЛОНД ОСОБА_5 17.01.2018.

На зазначену постанову суду правопорушник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить судову постанову скасувати та закрити провадження у звязку із недоведеністю його знаходження у стані наркотичного сп'яніння.

Посилається на те, що під час зупинки його автомобіля працівники поліції застосовували до нього фізичну силу, щоб витягти із салону автомобіля. Визнає, що, дійсно, перед цими подіями вживав маріхуану, але наразі вилікувався та не є наркозалежним.

Стверджує, що під час лікарського огляду лікар спочатку дав усний висновок про його адекватність, але у висновку дійшов протилежних висновків.

Перевіривши витребувані із Лисичанського міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, вислухавши правопорушника на підтримку поданої апеляційної скарги, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами та відео матеріалами, вважаю, що апеляційна скарга правопорушника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має зясувати, чи було вчинене

правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують відповідальність, а, також, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, судове засідання відбувалось за участі самого правопорушника ,під час яких перевірялись його доводи по обставинам скоєння правопорушення.

Із дослідженого судом відеозапису встановлено, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції, під час спілкування погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння, стверджуючи, що він знаходився у адекватному стані.

Висновком, складеним лікарем Луганського обласного наркологічного диспансеру ОСОБА_5 безпосередньо після затримання правопорушника 17 січня 2018 року встановлено наявність у ОСОБА_2 стану наркотичного сп'яніння.

Документально підтверджених доказів, які б спростовували встановлені судом обставини скоєння правопорушення 17.01.2017, правопорушник не надав як у суді першої інстанції, так і під час розгляду його апеляційної скарги.

Таким чином, суд правильно встановив наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, та наклав відповідне стягнення, у межах строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Обираючи ОСОБА_2 вид та розмір адміністративного стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України, суд врахував його майновий стан, притягнення до адміністративної відповідальності уперше, відсутність як пом'якшуючих, так і обтяжуючих обставин.

Розмір та вид накладеного на ОСОБА_2 адміністративного стягнення відповідає вимогам ст. 130 КпАП України.

Доводи, викладені у апеляційній скарзі правопорушника, не спростовують встановлених судом обставин з огляду на відсутність таких доказів.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

постановила:

Постанову судді Лисичанського міського суду Луганської області від 09 лютого 2018 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КпАП України залишити без змін, а апеляційну скаргу правопорушника - без задоволення.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Рябчун