АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/98/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року. м. Харків

Суддя апеляційного суду Харківської області Чопенко Я.В. за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, прокурора Радіонова С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_2, 1971 року народження, громадянина України, мешканця м. Харкова -

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Суддею встановлено, що відповідно до протоколу № 318 від 28.11.2017 року, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу - начальника 2 сектору оперативних чергових відділу управління службою штабу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані про набуття 09.02.2017 року права власності на транспортний засіб, вартість якого становить 130 000 грн., чим скоїв адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судову постанову, а провадження закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що на час надходження справи до суду і на час розгляду її по суті збігли строки притягнення до адміністративної відповідальності, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 на підтримку своєї апеляційної скарги, заперечення прокурора Радіонова С.А. проти її задоволення, вивчивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга підлягає не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб'єктами декларування - є особи, зазначені у пункту 1, підпункті «а» пункту 2 частини 1 ст. 3 Закону, інші особи, зобов'язані подавати декларації відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, перебуваючи на посаді заступника начальника відділу начальника 2 сектору оперативних чергових відділу управління службою штабу Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, 09.02.2017 року придбав транспортний засіб HYUNDAI SANTA FE, VIN НОМЕР_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09.02.2017 року №7089/17/000290. На транспортний засіб оформлено свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 та закріплено номерний знак НОМЕР_3.

Згідно декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) від 15 вересня 2017 року вартість зазначеного транспортного засобу становить 130000 грн., про що свідчить копія договору комісії, копія договору купівлі-продажу та письмові пояснення ОСОБА_2 Зазначена вартість автомобіля перевищує поріг у 50 мінімальних прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2017 року, про що відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» повинен був повідомити НАЗК протягом 10 днів, а саме до 19.02.2017 року.

В порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону ОСОБА_2 не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua про набуття 09.02.2017 року права власності на зазначений вище транспортний засіб, вартість якого становить 130 000 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зазначені зміни ОСОБА_2 були відображені у декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (перед звільненням) 15.09.2017 року..

Згідно ст. 1 Закону визначено, що правопорушення, пов'язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим законом вимоги, заборони та обмеження , вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/ або цивільно-правову відповідальність.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди керуються Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Міжнародні стандарти протидії корупції зобов'язують держави вживати заходи для встановлення у своєму національному законодавстві відповідальності за вчинення корупційних діянь. Це закріплено, зокрема, у Главі ІІ «Кримінальної Конвенції про боротьбу з корупцією» від 27.01.1999 року, Главі ІІ Додаткового протоколу до неї від 15.05.2003 року, Главі ІІІ «Конвенції ООН проти корупції» від 31.10.2003 року, що ратифіковані Верховною Радою України 18.10.2006 року та є обов'язковими для України.

В рішенні від 08.10.2005 року скарга № 8812/02 у справі «Wypych v. Poland» Європейський суд з прав людини відхилив скаргу члена місцевої ради в Польщі, який відмовився подати свою майнову декларацію, стверджуючи, що визначений законодавством обов'язок розкривати деталі його фінансового та майнового стану порушував статтю 8 Європейської конвенції про права людини.

Європейський суд з прав людини схвалив оприлюднення та інтернет-доступ до декларацій, вважаючи, що "широка громадськість має правомірний інтерес в тому, щоб пересвідчитися, що місцева політика є прозорою, а інтернет-доступ до декларацій робить доступ до такої інформації дієвим та простим". "Без такого доступу цей обов'язок не матиме практичного значення або реального впливу на міру поінформованості громадськості".

Відповідно до п.п. 12,13 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу про адміністративне правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його.

Особі, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, пропонується надати по суті вчиненого адміністративного правопорушення письмове пояснення, яке підписується зазначеною особою. Пояснення може додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення окремо, про що робиться запис у ньому.

ОСОБА_2 надав пояснення (а.с. 47-48), жодних заперечень щодо порушень оперуповноваженим - ОСОБА_3 законодавства при складанні протоколу не заявляв.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення № 318 від 28.11.2017 року (а.с. 1-7), копією договору купівлі - продажу від 09.02.2017 року (а.с. 43).

Позиція апелянта щодо відсутності в його діях умислу на вчинення правопорушення апеляційним судом не приймається, оскільки автомобіль HYUNDAI SANTA FE, VIN НОМЕР_1 ОСОБА_2 набув 09.02.17р., а даних щодо обставин, які об'єктивно могли завадити ОСОБА_2 для подачі до НАЗК декларації про суттєві зміни майнового стану у встановлений законом строк апелянтом не надано, а матеріали справи їх не містять.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року щодо притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області Я.В. Чопенко