Справа №: 343/315/18
Провадження №: 3/0343/79/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, вид. 29.07.1999 р. Болехівським МВ УМВС в Івано-Франківській області, ідент.код НОМЕР_2, українки, громадянки України, жительки м. Долина, вул. Вітовського, 16 Iвано-Франкiвської області, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючої на посаді заступника начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА,

за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП України,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1, будучи посадовою особою управління соціального захисту населення Долинської РДА, порушила Закон України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необгрунтовано віднесла інформацію до інформації з обмеженим доступом.

Правопорушення вчинено при наступних обставинах.

До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини надійшло звернення ОСОБА_2 від 18.05.2017 р. щодо порушення посадовими особами управління соціального захисту населення Долинської РДА вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації». Як вбачається із матеріалів скарги, заявник скаржиться на безпідставне не надання інформації на його запит № 20 від 24.03.2017 р. Листом від 28.03.2017 р. № 757/02-20/89 заявнику було відмовлено у наданні запитуваної інформації у звязку з тим, що запитувана інформація є конфіденційною інформацією, а розпорядження про призначення ОСОБА_1 заступником начальника Управління розміщене на офіційному веб-сайті Долинської РДА.

Представник Секретаріату Уповноваженого ВРУ з прав людини в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.02.2018 року також вказала, що відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень. Таким чином, рішення про призначення на посаду, посадові інструкції, розмір окладу, премій, матеріальної допомоги посадових осіб управління соціального захисту Долинської РДА не відноситься до інформації з обмеженим доступом та підлягає наданню у відповідь на запит.

З огляду на вищевикладене вбачається, що у діях заступника начальника Управління ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме необгрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та пояснила, що вважає складений відносно неї протокол таким, що не відповідає вимогам КУпАП. При його складенні порушені її права на ознайомлення з ним, на дачу пояснень. Їй взагалі не роз'яснювалися будь-які права, так як протокол складався у її відсутності. Що стосується запитів ОСОБА_2, то на адресу управління соціального захисту населення Долинської РДА поступають численні запити останнього, які стосуються особисто її, її особової справи, персональних даних. З якою метою чи з якими намірами він збирає таку інформацію у запитах не зазначено. Однак, їх чисельність та необгрунтованість дає їй підстави вважати, що ОСОБА_2 переслідує її з корисливою метою. Так і запит від 24.03.2017 р. стосувався її особової справи та її особистих персональних даних. У встановлені строки вона надала йому відповідь та роз'яснила, що запитувана інформація, зокрема, розпорядження про призначення її на посаду та інші документи розміщені на офіційному сайті районної державної інформації, її декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік розміщені в єдиному державному реєстрі декларацій, а тому він не позбавлений можливості знайомитися з ними в будь-який зручний для нього час. Вона відмовила у наданні інформації, яку вважала конфіденційною та яка стосується її персональних даних, зокрема, щодо місця проживання і реєстрації, копії декларації про майно, доходи і витрати, оскільки в ній також містяться дані щодо її проживання, паспортні дані тощо. Окрім цього, просила закрити провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за закінченням строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Представник Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини в Івано-Франківській області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП настає за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме за необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону публічною є інформація, яка відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, право на доступ до публічної інформації гарантується обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Статею 14 Закону передбачено, що розпорядники інформації зобовязані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 13 Закону визначено перелік розпорядників публічної інформації, на яких поширюються норми Закону. При цьому, кожний визначений Законом розпорядник інформації є розпорядником лише щодо певного виду інформації.

Пунктом другим частини першої статті 13 Закону визначено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів.

Крім того, до розпорядників інформації, зобов'язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб'єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, шо сталися або можуть статися і загрожують здоров'ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією) ( ч. 2 статті 13 Закону).

Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеженню підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Відповідно до пункту другого частини першої ст. 22 Закону розпорядник має право відмовити в задоволенні запиту у разі, якщо інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 (далі - «трискладовий тест») цього Закону.

Згідно з пунктом четвертим частиною четвертою ст. 22 Закону у відмові в наданні запитуваної інформації повинна бути мотивована підстава відмови, тобто в тексті відмови повинно міститись обґрунтування, чому обмеження доступу є можливим відповідно до умов трискладового тесту.

Відповідно до частини другої ст. 6 Закону обмеження доступу до інформації здійснюється згідно закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Згідно ст. 101 Конституції України парламентський контроль за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина здійснює Уповноважений Верховної Ради України з прав людини.

Мета парламентського контролю за додержанням конституційних прав і свобод людини і громадянина визначається ст. 3 Закону України "Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини". Так, відповідно до п. 3 ч. 1 цієї статті метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Відповідно до п. 8-1 ч. 1 ст. 255 КУпАП уповноважені особи Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини або представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст. 212-3 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, до Представника Уповноваженого ВР України з прав людини надійшло звернення гр. ОСОБА_2П від 18.05.2017 р. щодо порушення посадовими особами управління соціального захисту населення Долинської РДА вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якому останній вказував про безпідставне ненадання інформації на його запит № 20 від 24.03.2017 р.

Листом заступника начальника управління від 28.03.2017 р. на вказаний вище запит ОСОБА_2 було відмовлено у наданні запитуваної інформації у звязку з тим, що вона є конфіденційною інформацією, та повідомлено, що розпорядження про призначення ОСОБА_1 заступником начальника управління розміщене на офіційному веб-сайті РДА. Декларація про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2016 рік ОСОБА_1 розміщена в Єдиному реєстрі декларацій.

Відповідно до розпорядження № 29к від 19.03.2015р. ОСОБА_1 призначена на посаду заступника начальника Управління соціального захисту населення Долинської РДА.

Згідно посадової інструкції заступника начальника УСЗН РДА ОСОБА_1 від 04.06.2015р., з якою остання ознайомилась 08.06.2015 р., про що свідчить її підпис, заступник начальника Управління організовує, регулює та контролює своєчасний та якісний розгляд працівниками управління звернень громадян, громадських об'єднань, державних і недержавних підприємств, установ та організацій, органів місцевого самоврядування з питань, які стосуються діяльності Управління, а також розробляє за результатами їх аналізу відповідні рішення згідно з чинним законодавством, які виносить на розгляд керівництва органу.

Враховуючи викладене, фактична відмова ОСОБА_1 в наданні доступу до запитуваної інформації ОСОБА_2 (зокрема, щодо розпорядження про призначення її на посаду, посадових інструкцій, розміру окладу, інших виплат за місцем роботи) на підставі її належності до категорії інформації з обмеженим доступом без застосування «трискладового тесту» суд вважає неправомірною, оскільки порушуються вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Окрім цього, відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про Захист персональних даних» не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, повязану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що запитувана ОСОБА_2 інформація щодо розпорядження про призначення на посаду ОСОБА_1, її посадових інструкцій, розміру окладу, інших виплат за місцем роботи, не відноситься до інформації з обмеженим доступом.

А тому, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме необгрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом.

Винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується копіями скарги ОСОБА_2, запиту від 24.03.2017 року, відповіді заступника начальника управління соціального захисту населення Долинської РДА від 28.03.2017 р. та протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що витребовувана ОСОБА_2 інформація була надана останньому, про що свідчить копія листа від 21.11.2017р. №9/4/822/02-22/82, чим повністю відновлені його права.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що з часу вчинення адміністративного правопорушення (28.03.2018 р.) на момент розгляду даної справи минули строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, 268, 283- 285, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: