АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Вовка Сергія Петровича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього остаточне адміністративне стягнення, за правилами ст.36 цього Кодексу, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник Вовк С.П. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, вважаючи її незаконною.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що перевищення допустимого рівня вмісту алкоголю в організмі ОСОБА_2 зумовлене не вживанням алкоголю, а прийманням медичного препарату, який містить у своєму складі етиловий спирт, а саме настоянку часнику. На підтвердження цього надає консультативний висновок лікаря про необхідність прийому спиртової настоянки часнику у зв'язку з виявленим захворюванням.

З огляду на незначне перевищення допустимого рівня вмісту алкоголю вважає, що накладене на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами є надмірно суворим, а тому на підставі ст.22 КУпАП просить звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у зв'язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Одночасно подав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що апеляційна скарга була подана в день укладення угоди про надання правової допомоги з ОСОБА_2

З огляду на наведені у клопотанні обставини, суд задовольняє клопотання захисника та поновлює строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Вовка С.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 16.10.2017 року о 16.20 год. керував автомобілем НОМЕР_1, в місті Києві по вул. Саперно-Слобідській в стані алкогольного сп'яніння, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3б, 2.9а та 13.1 ПДР України, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення в межах поданої апеляційної скарги. Встановлені судом фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та правова кваліфікація його дій не оспорюються та не оскаржуються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Постановивши рішення про накладення адміністративного стягнення за ст.130 КУпАП, суддя прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у порушенні п.2.9а ПДР доводиться даними протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп'яніння, яким зафіксовано, що концентрація алкоголю в крові водія складає 0,25 проміле.

За приписами п.2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом як у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, так і у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не спростовуються такий висновок і доводами апеляційної скарги про те, концентрація алкоголю в крові водія складає лише 0,25 проміле, оскільки допустимою нормою є рівень, що не перевищує 0,2 проміле.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суддя у відповідності до положень ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 визнав своєю вину у вчиненні адміністративного правопорушення та щиро розкаявся, суд апеляційної інстанції не знаходить правових підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки вчинене ним правопорушення не є малозначним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 07 листопада 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, за правилами ст.36 цього Кодексу, у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Вовка СергіяПетровича в інтересах ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз