АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього за ч. 4 ст. 122 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, за ст. 185 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт. На підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320 гривень.

Згідно постанови, ОСОБА_2 05 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. по просп. Соборності, 2 в м. Києві, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1, на завчасно подану вимогу патрульного поліцейського про зупинку ТЗ не зупинився, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 2.4 ПДР України. Крім того ОСОБА_2 05 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. по просп. Соборності, 2, в м. Києві, здійснив злісну непокору законному розпорядженню/вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на її апеляційне оскарження, скасувати вищезазначену постанову та справу про адміністративні правопорушення за ч. 4 ст. 122, ст. 185 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень.

Справа № 33/796/201/2018

Категорія: ст. 185, ч.2 ст.122 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Бірса О.В.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що вказаний строк пропущено з поважних причин, так як він не є фахівцем у галузі права і не міг самостійно оскаржити постанову судді, а доручення про надання правової допомоги було видане 11 жовтня 2017 року, тому просить поновити пропущений строк.

Вважаючи постанову судді незаконною, винесеною з порушенням вимог ст.ст. 268, 278, 279, 280 КУпАП, ОСОБА_2 в обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що не був своєчасно повідомлений про розгляд справи в суді, судового повідомлення не отримував, а тому був позбавлений прав захищати свої права, як особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що розгляд справи у його відсутність без виклику до суду не відповідає положенням постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

ОСОБА_2 стверджує, що 05 червня 2017 року жодних адміністративних порушень не вчиняв.

Вказує, що його не було повідомлено працівниками поліції про те, що на нього були складені протоколи за ст.122 ч.4, та ст. 185 КУпАП, а також йому не надавали змогу ознайомитись з цими протоколами. Зазначає, що хлопець та дівчина у формі поліції безпричинно зупинили його транспортний засіб у забороненому місці (на мосту), не представилися та не повідомили про причину зупинки. Він, перебуваючи в салоні свого автомобіля, почав телефонувати роботодавцю та просити допомоги по телефону, а потім побачив як до його автомобіля під'їхав ще один автомобіль, з якого вийшов високий хлопець у формі поліцейського, котрий намагався силою за допомогою рук зірвати номери з транспортного засобу ОСОБА_2 Після того, як йому це не вдалося, він почав тиснути на багажник авто, що спричинило тряску автомобіля. Після цього він підійшов до хлопця та дівчини у формі поліції та запропонував в усній формі проколоти колеса на авто марки «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1, після чого підійшов до передньої частини автомобіля, дістав газовий балончик та застосував його, бризнувши якусь рідину у підкапотний простір, через радіатора автомобіля

Крім цього, ОСОБА_2 вказує, що працівниками поліції було безпідставно застосовано до нього фізичну силу, так як вони витягнули його з автомобіля у кущі, протягнувши метрів 20 від 2 свідків, котрі бачили це, де поклали обличчям до землі та почали наносити удари ногами в різні частини тіла, а потім незаконно застосували кайданки.

За його заявою за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0007927 від 08 червня 2017 року, та на даний час триває розслідування.

Також зазначає, що його автомобіль, який не перебуває у розшуку, був незаконно евакуйований співробітниками поліції біля будинку Ентузіастів 21 у м. Києві і на даний час у Солом'янському районному суді м. Києва призначений судовий розгляд позовної заяви ОСОБА_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Крім того вказує, що працівниками поліції було пошкоджено його мобільний телефон, який вони двічі кидали на асфальт, а також пошкоджено відеореєстратор.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши докази, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Оскільки ОСОБА_2 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, даних про отримання ним копії постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року в матеріалах справи немає, так як конверт із поштового відділення провернувся із відміткою "за закінченням терміну зберігання», то строк на апеляційне оскарження постанови судді слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень КУпАП, розгляд судом справи про адміністративне правопорушення проводиться щодо особи-правопорушника та в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Цих вимог при розгляді даної справи в суді першої інстанції дотримано не було.

Зокрема, справу не було вирішено у точній відповідності з законом, оскільки відповідно до положень ч.3 ст. 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а у разі ухилення від явки до суду цю особу може бути Національною поліцією піддано приводу.

За наведених обставин, постанова судді суду першої інстанції щодо ОСОБА_2, через допущені істотні порушення вимог КУпАП - розгляд справи без присутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка є обов`язковою, підлягає скасуванню, з постановленням нової постанови суддею апеляційного суду.

З протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що він, 05 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. по просп. Соборності, 2, в м. Києві, керуючи автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1, на завчасно подану вимогу поліцейським УПП про зупинку ТЗ не зупинився, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, чим порушив п. 2.4 ПДР України. Крім того ОСОБА_2 05 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. по просп. Соборності, 2, в м. Києві, здійснив злісну непокору законному розпорядженню/вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків (а.с.1-3).

На підтвердження вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, інспектор УПП в м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_4 в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 120631 послалась на власний рапорт (а.с. 9), відео з бодікамери № НОМЕР_2, постанову АР 479404, які не були долучені до матеріалів провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги в частині відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, в суді апеляційної інстанції було заслухано пояснення ОСОБА_2, який заперечував допущення ним вимог ПДР у виді перетинання подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки, а зволікання з виконанням вимоги про зупинку ТЗ пояснював тим, що поліцейські намагались зупинити його на ділянці дороги, де зупинка заборонена, і врешті примусили, в порушення вимог ПДР, зупинитись на мосту.

Свідок ОСОБА_4, яка складала протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 122 КУпАП, пояснила в суді, що здійснюючи патрулювання в складі екіпажу патрульного автомобіля, було помічено, що автомобіль «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки і не виконував вимогу поліцейських про зупинку, в результаті вони були вимушені зупинити його на мосту.

Під час перегляду в суді апеляційної інстанції відеозапису з відеореєстратора, наданого ОСОБА_2, та відеозаписів на шести дисках, наданих з УПП м. Києва, даних про перетин автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки безпосередньо перед початком дій поліцейських по зупинці автомобіля, яким керував ОСОБА_2, виявлено не було. Також було встановлено, що після того, як ОСОБА_2 виявив світлові та звукові сигнали патрульного автомобіля, він знизив швидкість і продовжував рух близько 300-500 метрів, аж до примусової зупинки на мосту. При цьому пояснення ОСОБА_2, що він не втікав від поліцейських, а намагався знайти місце для зупинки, не заборонене ПДР, нічим не спростовуються.

Виходячи з наведеного, за відсутності інших доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП, та з урахуванням при цьому дій працівників патрульної поліції по примусовій зупинці автомобіля «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 на мосту, де зупинка згідно п.п.в) п.15.9 ПДР заборонена, та з урахуванням вимог п.2,4 ПДР, відповідно до якого на вимогу працівників поліції водій повинен зупинитись з дотриманням вимог цих Правил, суддя апеляційного суду приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині правомірності притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за т. 185 КУпАП, суддя апеляційного суду виходить з того, що цією статтею передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов'язків, а також вчинення таких дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв'язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов'язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки. Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов'язків. Тобто, виражається у відмові від обов'язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок. Відмова правопорушника проявляється в недвозначній формі словами, жестами, мовчанням та ін.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому не зазначено, яке законне розпорядження або вимога, і ким саме, були пред'явлені ОСОБА_2, якій він злісно не підкорився, а лише вказано, що ОСОБА_2 чинив злісну непокору законному розпорядженню, вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків, не виконав законну вимогу працівників поліції (тричі).

З наведеного слідує, що дані протоколу про адміністративне правопорушення є неконкретними, з яких неможливо однозначно встановити, які саме законні розпорядження поліцейського не були виконані ОСОБА_2

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 свою винуватість у вказаному правопорушенні заперечив, пославшись на те, що дійсно 05 червня 2017 року о 10 год. 30 хв. він керував автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1, по просп. Соборності, 2, в м. Києві, при цьому не порушуючи ПДР України був зупинений працівниками поліції у забороненому місці, а саме на мосту, після чого до нього підійшов працівник поліції, яка не представилась та не повідомила причину зупинки, а лише просила надати документи та вийти з автомобіля. ОСОБА_2 неодноразово запитував про причину зупинки та просив переїхати в інше місце, дозволене для зупинки ТЗ, однак працівник поліції наполягала на тому, щоб ОСОБА_2 вийшов з автомобіля. Оцінюючи такі дії працівників поліції, як неправомірні, оскільки ПДР України не порушував, він не вважав за доцільне виконувати їх. Далі він переїхав на інше місце зупинки, разом із автомобілем працівників поліції, а саме за адресою Ентузіастів, 21, куди прибув ще один поліцейський автомобіль. Тоді до його автомобіля підбіг високий хлопець у формі працівника поліції, який також не представившись застосував силу, спочатку незаконно застосувавши спецзасіб - балончик з газом, а потім витягнув ОСОБА_2 з автомобіля, та почав тягнути в кущі, при цьому наносячи удари в різні частини тіла. ОСОБА_2 зазначає, що в цей час він кричав, просив про допомогу. Працівниками поліції було викликано медичну допомогу. Після огляду ОСОБА_2 медиками, до нього було застосовано кайданки та доставлено до управління поліції.

Даючи з цього приводу пояснення в суді апеляційної інстанції інспектор роти № 4 батальйону № 3 УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_4 вказала, що водій, який керував автомобілем «ВАЗ 2105», після зупинки на мосту відмовився вийти з автомобіля. З метою усунення перешкод для руху, автомобіль було переміщено в інше місце. ОСОБА_2 не виконав законних вимог поліцейського, відмовився надати документи та вийти з автомобіля. Підмогу вони не викликали, але патрульні з іншого поліцейського автомобіля, проїжджаючи поруч, проявили інтерес і самі зупинились. Участі у затримання ОСОБА_2 вона не брала, а стояла поруч, при цьому не бачила чи наносили удари ОСОБА_2 інші працівники поліції. Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_2 вона не бачила, проте на його вимогу було викликано медичну допомогу. В подальшому ОСОБА_2 було доставлено до Дніпровського управління поліції.

Свідок ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції пояснив, що приблизно о 10 год. 00 хв. - 10 год. 45 хв. він побачив автомобілем «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1, за адресою Ентузіастів, 21, водій якого, після того як припаркувався, пересів на пасажирське сидіння, а працівник поліції, схвативши водія, почав тягнути його в кущі. При цьому, разом з іншим поліцейським, вони нанесли удари ОСОБА_2, приблизно 1-2 удари кожен. ОСОБА_2 в цей час лежав на землі та просив про допомогу. Після чого була викликана медична допомога. Далі, як зазначає свідок до ОСОБА_2 було застосовано кайданки та поміщено в поліцейський автомобіль.

В апеляційному суді також було повністю переглянуто відеозаписи із нагрудної камери поліцейського, однак згідно листа начальника УПП у м. Києві Зозулі Ю.Г., нагрудна камера отримала механічні пошкодження , в результаті чого відеозапис відтворюється без звуку (а.с 58).

З досліджених в суді апеляційної інстанції відеозаписів без звуку, вбачається, що після того, як автомобіль ОСОБА_2 та автомобіль працівників поліції перемістились з мосту у двір будинків, біля гаражів, поліцейські витягнули ОСОБА_2 з його автомобіля. В цей час працівник поліції, у якого знаходилась нагрудна камера, затуляв її рукою, внаслідок чого події не відображено повністю. Однак чітко видно, що супротиву ОСОБА_2 не вчиняв. Далі, як вбачається із записів без звуку, прибула медична допомога, та ОСОБА_2 було поміщено до цього автомобіля, після чого ОСОБА_2 вийшов, та до нього було застосовано кайданки і поміщено в автомобіль патрульної поліції та доставлено до управління поліції.

Також в судовому засідання суду апеляційної інстанції досліджено відеозаписзапис із відеореєстратора ОСОБА_2, з якого вбачається, що працівниками поліції було зупинено його автомобіль на мосту, та працівник поліції, яка підійшла до зупиненого автомобіля, не представившись, вимагала вийти з автомобіля, при цьому вказуючи, що буде стояти на мосту "до вечора". Далі, як вбачається із зазначеного запису, автомобілі переїхали в інше місце, де ОСОБА_2 працівник поліції витягнув з автомобіля, потягнувши по землі в сторону. В цей час ОСОБА_2 просив повідомити причину зупинки та представитись.

Дослідивши зазначені вище докази, суддя суду апеляційної інстанції не може погодитись з даними протоколу про адміністративне правопорушення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

З урахуванням наведеного, оскільки в матеріалах справи відсутні достатні дані для підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень, постанова судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вищезазначених адміністративних правопорушень.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 липня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього за ч. 4 ст. 122 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень, за ст. 185 КУпАП - адміністративне стягнення у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт та на підставі ст. 36 КУпАП накладено на ОСОБА_2 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у вигляді 40 (сорока) годин громадських робіт -скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 147 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 122, ст. 185 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко