ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 237484, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Запоріжжя Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ФОП «Опара», який мешкає за адресою: Запорізька область, смт. Чернігівка, вул. Коцюбинського, 10,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення БР № 237484 складеного 21.09.2017 року, 20.09.2017 року о 22-30 годині в м. Запоріжжя по пр. Соборному, 192, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Богдан 211040», номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного спяніння. Медичний огляд на стан наркотичного спяніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КУ «ЗОНД» ЗОР, від керування транспортного засобу відсторонений шляхом передачі тверезому водієві.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП не визнав.

Постановою суду від 01.12.2017 року судом призначалась судова медична експертиза про виявлення у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного спяніння.

24.01.2018 року справа повернута експертною установою з повідомлення, згідно до якого у Дніпропетровському науково-дослідному інституті не проводяться судові медичні експертизи з питань вказаних в постанові суду від 01.12.2017 року.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні , чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимогам ст. 252 КУпАП , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки, постановою Чернігівського районного суду Запорізької області від 17.05.2017 року, ОСОБА_1 визнаний не винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то його дій необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд, вважає ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі наступного.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема:

- протоколом серії БР № 237484 від 21.09.2017 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;

- висновком КУ "ОКНД" ЗОР № 4510 від 20.09.2017року, згідно якого ОСОБА_1перебуває у стані наркотичного спяніння;

- актом КУ "ОКНД" ЗОР № 4510 від 20.09.2017року, згідно якого ОСОБА_1перебуває у стані наркотичного спяніння;

- результатом імунохроматографічного дослідження №;4237 від 20.09.2017 року, яки є позитивним.

Крім того, пунктом 9 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 визначається, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 22 розділу 2 зазначеної Інструкції визначається, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Разом з тим, суд не приймає до уваги акт № 58 від 21.09.2017 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного та іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно до якого, у ОСОБА_1 ознак спяніння не виявлено, оскільки він складений в порушення п. 9 розділу 2 вказаної Інструкції, тобто після спливу більше 5 годин.

Відповідно до ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Дане правопорушення було вчинено 20.09.2017 року.

За таких обставин вбачається, що з моменту виявлення правопорушення минуло більш 3-х місяців і на момент розгляду справи скінчилися строки притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю в порядку п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 38, 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 КпАП України, закрити у звязку зі спливом терміну накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Геєць