Справа № 152/88/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 лютого 2018 року Суддя Шаргородського районного суду Вінницької області

ОСОБА_1

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області, вул. Гагаріна, 6, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженої, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ч.1 ст.195-6 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195-6 КпАП України, порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів, а саме в тому, що 06.01.2018 року о 12 годині 20 хвилин в с. Юхимівка Шаргородського району Вінницької області на вул. Гагаріна, 1, в приміщенні магазину «Продтовари» зберігала піротехнічні вироби для збуту, чим порушила п.п.7.1. п.7 Наказу МВС України №1649 від 23.12.2003 року «Про затвердження тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів».

В суді ОСОБА_2 винуватою себе у вчиненні адміністративного правопорушення при вище наведених обставинах не визнала. Пояснила, що вона є приватним підприємцем та 30.12.2017 року до неї приїжджав постачальник товарів, у якого вона взяла декілька бенгальських вогників та хлопавок на новорічний вечір для себе, про що її попросила донька. Проте, піротехнічні вироби вона не продавала та не зберігала з метою збуту.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_2, вважаю, що в діях останньої відсутній склад адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.196-5 КпАП України, виходячи з наступного.

Так, обєктом правопорушення, передбаченого ст.195-6 КпАП України, є порядок виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів, який регламентується Тимчасовими правилами обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, затвердженими наказом МВС України від 23.12.2003 р. №1649. Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею, полягає у порушенні порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних виробів.

Суб'єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб'єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

Порядок зберігання піротехнічних виробів визначено у Тимчасових правилах обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, затверджених наказом МВС України від 23.12.2003 р. №1649. Ці Тимчасові правила не містять поняття «піротехнічний засіб», у них використовується термін «піротехнічний виріб». З огляду на визнанчення понять, їх можна використовувати як тотожні.

Так, згідно Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, зокрема п.1.4.1., піротехнічний виріб пристрій, який призначено для створювання необхідного ефекту (світового, іскрового, димового, звукового, змішуваного) за допомогою горіння (вибуху) піротехнічного складу.

У вказаних Тимчасових правилах, зокрема у п.1.4.2., передбачено також, що термін піротехнічний виріб побутового призначення вживається, як піротехнічні вироби, призначені для розваг (проведення феєрверків), що їх вільно продають населенню та поводження з якими не потребує спеціальних знань та навичок, а використання з дотриманням вимог інструкції із застосування, яка додається до піротехнічного виробу або наноситься на його споживчому пакуванні, забезпечує за межами небезпечних зон безпеку здоров'я та життя людей, не призводить до пошкодження майна і нанесення шкоди навколишньому середовищу та належать до І класу небезпечних вантажів.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 06.01.2018 року серії ГП №558139, складеного щодо ОСОБА_2 ДОП СП Шаргородського ВП ОСОБА_4 вбачається, що остання обвинувачується у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.195-6 КУпАП порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів, зокрема в тому, що в приміщенні магазину «Продтовари», вона зберігала піротехнічні вироби для збуту, чим порушила п.п.7.1. п.7 Наказу МВС України №1649 від 23.12.2003 року «Про затвердження тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів».

Проте, пунктом 7 Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів передбачено особливості продажу побутових піротехнічних виробів, а не їх зберігання. Зокрема п.п.7.1 п.7 передбачено, що продаж побутових піротехнічних виробів здійснюється через спеціалізовані підприємства торгівлі та спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом непродовольчих товарів, приміщення яких обладнані згідно з вимогами охорони праці, пожежної безпеки та відповідають технічним, санітарно-гігієнічним, технологічним нормам і правилам. Реалізацію побутових піротехнічних виробів споживачам мають право здійснювати суб'єкти господарювання, діяльність яких пов'язана з обігом побутових піротехнічних виробів, за наявності наступних документів: свідоцтво про реєстрацію; статут (для юридичних осіб); дозвіл на початок роботи, виданий органами державного пожежного нагляду та Держнаглядохоронпраці; копії свідоцтв (довідок) про проходження спеціальної підготовки та допуску до роботи з піротехнічними виробами працівників, які мають такі допуски.

В той же час, зберігання побутових піротехнічних виробів регулюється п.6 Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, затверджених наказом МВС України від 23.12.2003 р. №1649.

Ні в диспозиції ч.1 ст.195-6 КУпАП, ні в Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів, затверджених наказом МВС України від 23.12.2003 р. №1649, не передбачено зберігання побутових піротехнічних виробів з метою збуту.

Таким чином, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не доведено наявності складових частин обєкту та обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, а отже і події адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного, вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 06.01.2018 року не доведено винність ОСОБА_2 у вчиненні нею 06.01.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195-6 КпАП України, оскільки відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Отже, зазначені в протоколі обставини вчинення порушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Відтак, на підставі п.1 ст.247 КпАП України, провадження у даній справі підлягає закриттю у звязку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст.ст.283, 284 КпАП України,

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_2 по обвинуваченню у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195-6 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: