П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2018 Справа №607/15188/17

31 січня 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №416146 від 22 листопада 2017 року, громадянин ОСОБА_1 22 листопада 2017 року о 13 год. 11 хв. на автомобільній дорозі Н-02 Львів-Тернопіль 116 км., керував автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від результатів огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатор Alcotest 6820 ARHJ-0295(повірка дійсна до 04.10.2018 року) відмовився. В приміщенні ОСОБА_2 від огляду на стан алкогольного спніння також відмовився, в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце його був повідомлений належним чином. Попередньо надіслав суду письмові пояснення. Вказав, що вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки 22 листопада 2017 року алкоголю не вживав. 22.11.2017 року він був зупинений працівниками поліції, які попросили предявити документ та пройти огляд на стан алкогольного спяніння. З результатами проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою спеціальних технічного засобу він не погодився та виявив бажання пройти огляд на стан спяніння в медичному закладі. В приміщення медичного закладу, йому для проходження огляду було надано такий же прилад драгер. Він за вказівкою лікаря продував у вказаний пристрій, однак жодних результатів огляду не було. У звязку із чим, лікар прийшов до висновку, що він відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Вважає, що вказаний пристрій був не сертифікований та не справним, сертифікат відповідності пристрою лікар йому не надав. Він не відмовлявся від проходження огляду в приміщенні медичного заклад та вчиняв дії спрямовані на проходження такого огляду. Крім того, в медичному закладі були відсутні свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. Вищевказані обставини може підтвердити свідок ОСОБА_5, який був присутній під час вказаних подій і якому було передано у подальшому керування транспортним засобом.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі. Вказав, що огляд на стан спяніння проведений на місці зупинки транспортного засобу не підтверджує стан алкогольного спяніння, оскільки з його результатом ОСОБА_1 не погодився. Огляд проведений всупереч вимогам інструкції до пристрою та особі не розяснено процедури роботи пристрою, не предявлено сертифікату відповідності на пристрій. Щодо зазначення в протоколі про відмову від огляду на стан спяніння в ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження такого огляду. Для проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано виключно пристрій для продуву, однак не було предявлено оригінал сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку вимірювальної техніки. ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду та не вчиняв будь-яких дій щодо ухилення від такого огляду. Навпаки, він намагався виконати вказівки лікаря та продути в пристрій, однак результатів огляду не було. ОСОБА_1 повідомив, що не відмовляється від проходження огляду та просив пройти огляд за допомогою іншого приладу або в інший спосіб (дослідження зразка крові, сечі тощо), що підтверджується оглянутими в судовому засіданні відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції. Посилаючись на наведене, просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказав, що 22 листопада 2017 року був свідком проходження огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 в приміщенні медичного закладу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest. Зазначив, що ОСОБА_1 не заперечував щодо проходження огляду в медичному закладі та відмови від проходження такого огляду не висловлював. У його присутності ОСОБА_1 кілька разів продував спеціальний технічний прилад, однак жодних результатів огляду не було.

Також вказав, що він був відсутній при складені протоколу про адміністративне правопорушення та його підпис у протоколі у графі «Свідки» дійсно відсутній.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 22 листопада 2017 року був присутній в КУТОР «Тернопільський обласний наркологічний диспансер» при проходженні ОСОБА_1 огляду на визначення стану алкогольного спяніння. Для проходження огляду в медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано пристрій для продуву, однак не було предявлено оригінал сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку вимірювальної техніки. ОСОБА_1 продував вказаний пристрій декілька раз, однак жодних результат прилад не висвітлював, оскільки перебував у несправному стані. Ствердив, що ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду та не вчиняв будь-яких дій щодо ухилення від такого огляду. Навпаки, він намагався виконати вказівки лікаря та продути в пристрій, однак результатів огляду не було.

З досліджених в судовому засіданні відеозаписів з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що 22 листопада 2017 року громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, був зупинений працівниками патрульної поліції. На вимогу працівників поліції пройшов огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер. Однак з результатом огляду був незгідний та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. В ОСОБА_2 останньому лікарем було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, на що ОСОБА_1 погодився. ОСОБА_1 неодноразово намагався продути пристрій, однак результатів огляду не було. ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду .Крім того, свідки, які б засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в ОСОБА_2 або вчинення дій щодо ухилення від огляду на відеозаписах відсутні.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, переглянувши наявний у матеріалах справи відеозапис щодо проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану спяніння, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя.

Згідно з вимогами п. 6 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 № 1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не був згідний з результатами проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та виявив бажання проти його в медичному закладі.

В ОСОБА_2 останній не відмовлявся від проходження огляду, проте лікар та працівники поліції склали протокол про відмову від проходження огляду на стан спяніння.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 неодноразово намагався продути пристрій, однак результатів огляду не було. ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду та будь-яких дій щодо ухилення від проходження такого огляду не вчиняв.

Свідок ОСОБА_5, який був присутній під час проходження огляду на стан алкогольного спяніння в ОСОБА_2, проте працівниками поліції не був зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердив, що ОСОБА_1 від проходження огляду в медичному закладі не відмовлявся. ОСОБА_1 було запропоновано продути в трубку спеціального технічного засобу, на що він погодився. Останній неодноразово продував прилад, однак жодних результатів не було.

Вказаний факт також підтвердив свідок ОСОБА_4, який вказав, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння. Неодноразово в його присутності ОСОБА_1 намагався продути пристрій, однак результатів огляду не було.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі також спростовується відеоматеріалами долученими до матеріалів справи.

Так, з досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в медичному закладі ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд за допомогою газоаналізатора Драгер, на що останній погодився. Неодноразово намагався продути пристрій, однак результатів огляду не було. ОСОБА_1 не висловлював відмови від проходження огляду.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні та достовірні докази, які б підтверджували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі. Обставини викладені у протоколі не підтверджуються наявними у справі доказами.

Крім того, слід зазначити, що згідно з вимогами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, у тому числі, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Всупереч даних вимог закону, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Встановлено та підтверджено показами свідка ОСОБА_4, що у протоколі відсутній його підпис . Також свідок вказав, що він не був присутній при складені протоколу про адміністративне правопорушення та йому не відомо чи був присутній інший свідок ОСОБА_3

З оглянутих відеоматеріалів не встановлено, що свідок ОСОБА_3 був присутній при проведенні огляду на стан спянінні ОСОБА_1 та складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).

Таким чином, суперечливий виклад суті адміністративного правопорушення, є порушенням права на захист через те, що особа позбавлена можливості знати від якого звинувачення їй захищатися.

В силу ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, Європейський Суд з прав людини у справі «ОСОБА_6 де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, враховуючи суперечливу суть адміністративного правопорушення, викладену у протоколі, суд приходить до переконання, що такий протокол не може вважатись належним та допустимим доказом у справі, оскільки при його складанні не були дотриманні вимоги ст.254 КУпАП та порушенні законні права на захист.

Докази на підтвердження факту відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, а нормами КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, тому суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

CуддяОСОБА_7