АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/5802/17Суддя 1 інстанції Хомініч С. В.
Номер провадження 33/774/13/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

За участю:

Правопорушника ОСОБА_2

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп., в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 30.09.2017 о 01 год. 50 хв. водій ОСОБА_2, керував автомобілем НОМЕР_1, біля буд. 2 по вул. С.Перовської в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 21 грудня 2017 року подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає про те, що постанова суду першої інстанції незаконна, неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а саме: не встановлено факт керування ОСОБА_2 будь - яким механічним транспортним засобом, не допитано в якості свідка ОСОБА_3

Також ОСОБА_2 вказує на те, що розгляд справи було призначено на 29.11.2017 року, на дану дату він разом зі свідком ОСОБА_3 з'явились, але йому було повідомлено, що справа вже закінчена і по ній винесено рішення.

Окрім того, вказує на те, що суд першої інстанції виніс постанову без дослідження відеозапису з бодікамери працівника поліції, а послався лише на відеозапис, який він сам надав до суду.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2, підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на їх задоволенні.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 098425 від 30.09.2017, відповідно до якого водій ОСОБА_2, 30.09.2017 о 01 год. 50 хв. керував автомобілем НОМЕР_1, біля буд. 2 по вул. С.Перовської в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився (а.с. 1); поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.09.2017, відповідно до яких вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 В їх присутності вказаний водій відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп'яніння, що засвідчено їхніми підписами у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2); поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 30.09.2017, відповідно до яких в їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від підпису протоколу серії БД № 098425 (а.с.3); відеозаписом з бодікамери працівника поліції (а.с. 5).

Цими доказами спростовуються посилання ОСОБА_2 на те, що суд першої інстанції належним чином не з' ясував всі обставини справи та надав належної оцінки.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Посилання ОСОБА_2, що належним йому автомобілем не керував, а керував його сусід ОСОБА_3, не можуть бути взяті до уваги, оскільки поведінка та дії ОСОБА_2 до прибуття поліцейських не спростовує правильності встановлення судом факту керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

В суді апеляційної інстанції, під час підготовки справи до розгляду, досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який достатньо повно відображає всі події, а саме, що 30.09.2017 року ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп'яніння. На запитання патрульного «чому ОСОБА_2 вийшов через водійські двері, тобто з місця водія» ОСОБА_2 пояснив, що виходити з автомобіля можливо лише через водійські двері, тому що пасажирські двері зламані. Він переліз з пасажирського сидіння на водійське. Пояснює, що водієм він не був, але хто керував автомобілем не каже. У автомобілі було ще двоє чоловіків, які знаходилися у сильному алкогольному сп'янінні. Пояснень вони не надавали. Усі чоловіки поводили себе агресивно відносно патрульних.

Отже, вказані встановлені обставини і докази в їх сукупності, які є належними і допустимими та узгоджуються з положеннями ст.266 КУпАП, підтверджують винність ОСОБА_2 в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, вважаю, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, обставини якого зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 098425 від 30 вересня 2017 року.

Будь-яких інших доказів, які б спростовували висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом не надано.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції не оглянув відеозапис та не надав йому належної оцінки.

Як вбачається з матеріалів справи, диск з відеозаписами надійшли до суду разом з матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КупАП та з перегляду відеозаписів із бодікамер патрульних, які містяться в зазначеній справі (а.с. 5), ОСОБА_2 30.09.2017 року розумів запитання працівників поліції, вів себе агресивно відносно патрульних, відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп' яніння, та в протоколі від 30.09.2017 року про адміністративне правопорушення від підпису відмовився.

При апеляційному перегляді порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун