Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2018 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., скаржника ОСОБА_2, адвоката Волощука О.Ф., розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_2. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 19 липня 2017 року, о 04.57год., по вул.Електроапаратна в м.Луцьку Волинської області, керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з.НОМЕР_1, відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_2 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ'єктивно з'ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що судом було порушене його право на захист, він не повідомлявся про розгляд справи, свідків не було опитано, строки притягнення до відповідальності минули, при цьому вважає що працівниками поліції порушений порядок його освідування на стан алкогольного сп'яніння, а також право на захист. Також вказує про те, що він взагалі не керував транспортним засобом. Просить поновити пропущений строк, оскільки вважає його пропущеним з поважних причин, скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, копію постанови від 19.10.2017р. отримав лише 05.01.2018р., після чого в 10-денний строк подав апеляційну скаргу, тому строк апеляційного оскарження постанови йому необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення скаржника та захисника, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Перш за все, твердження апелянта про порушення його права на захист не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 повністю погоджується і апеляційний суд. При цьому звертає апеляційний суд увагу і на те, що за клопотанням ОСОБА_2, яке він подав особисто до суду 17.10.2017р., розгляд справи, яка була призначена на 09.30год. 17.10.2017р., відклався.

Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта про перебування з 17.10.2017р. на лікуванні, оскільки такий факт не підтверджений документально, а витяг з постанови ЛКК (а.с.26) про рекомендацію амбулаторного лікування, не свідчить про проходження такого лікування..

Факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом (а.с.1), пояснення свідків (а.с.4-5).

Окрім того, з відеозапису боді-камер поліцейських вбачається, що апелянт дійсно керував транспортним засобом, при цьому неодноразово відмовлявся від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан алкогольного сп'яніння.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції порядку освідування на стан алкогольного сп'яніння, апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки останній відмовився від такого огляду в присутності свідків. Пояснення даних свідків є чіткими та послідовними, а тому ставити їх під сумнів в суду підстав немає, не наведені такі об'єктивні підстави і в самій скарзі.

Керування автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не інкримінувалися скаржнику, а тому доводи скарги про відсутність такого факту до уваги не беруться, оскільки не мають жодного відношення до даної справи.

Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначив безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Окрім того, стягнення накладено з дотриманням строків, передбачених ст.38 КУпАП, оскільки такий строк закінчувався о 00.00год. 20.10.2017р., а не 19.10.2017р., як вказує апелянт.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Поновити строк ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року.

Залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду від 19 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Волинської області О.М.Клок