Справа №705/4797/18
3/705/2201/18
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2018 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата військової служби за контрактом, стрільця відділення охорони та оборони, який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,-

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Від Черкаського зонального відділу військової служби правопорядку до Уманського міськрайонного суду Черкаської області повторно надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11КУпАП (справа №705/4797/18; 3/705/2201/18).

19.12.2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказані матеріали адміністративної справи визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. та присвоєно номер справи 705/4797/18; 3/705/2201/18.
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії КИЧк № 77 від 12.11.2018 р. вбачається, що: «…27.12.2016 року солдат ОСОБА_1 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.12.2016 року № 286 було зараховано до списків особового складу строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 на посаду лаборанта- такелажника взводу роти забезпечення роти охорони та оборони батальйону охорони. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.03.2018 року № 63 солдата ОСОБА_1 було призначено до списків особового складу за контрактом військової частини НОМЕР_1 на посаду лаборанта-такелажник взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2017 року № 40-РС солдата ОСОБА_1 було призначено на посаду стрілець відділення охорони та оборони взводу охорони та оборони роти охорони та оборони батальйону охорони.
09.11.2018 року о 08.30 год. військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 до місця несення військової служби - військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) не прибув на службу без поважних причин, під час проходження військової служби за призначенням в умовах особливого періоду, де в подальшому проводив час на власний розсуд без дозволу командування частини за адресою: АДРЕСА_3 (у знайомої дівчини ОСОБА_2 ), не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
12.11.2018 року о 08.30 год. під час ранкового шикування особового складу до розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) самостійно повернувся військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 .
Будь-яких підтверджуючих матеріалів та документів, що підтверджували його відсутність на військовій службі солдат ОСОБА_1 не надав.

Викладене свідчить, що солдат ОСОБА_1 в період часу з 08.30 год. 09.11.2018 року по 08.30 год. 12.11.2018 року був відсутній на військовій службі без поважних причин чим своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП
Доповідним рапортом командира роти військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 звільнення від функціональних обов`язків по хворобі, лікуванні та відпустка не надавалась.

Викладене свідчить про самовільне залишення військової частини військовослужбовцем військової служби за контрактом солдатом ОСОБА_1 , яке полягало у неприбуття до військової частини (місця несення військової служби) тривалістю 3 доби вчинене в умовах особливого періоду.
Таким чином, за вищевказаних обставин солдат ОСОБА_1 вчинив самовільне залишення військової частини або місця служби в умовах особливого періоду, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення….».
Як вбачається з матеріалів справи, від ІНФОРМАЦІЯ_1 13.11.2018р. до Уманського міськрайонного суду Черкаської області було направлено адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11КУпАП. 13.11.2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказані матеріали адміністративної справи були визначені для проведення судового провадження судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. та присвоєно номер справи 705/4797/18; 3/705/1925/18.
Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. від 13.11.2018 року адміністративний матеріал був повернутий до ІНФОРМАЦІЯ_1 , для дооформлення.В постанові були зазначені виявлені недоліки та чітко зазначена невідповідність отриманих матеріалів чинному законодавству. У протоколі про адміністративне правопорушення серії КИЧк № 77 від 12.11.2018 року було вказано, що військовослужбовець служби за контрактом ОСОБА_1 12.11.2018 року до місця служби військової частини НОМЕР_1 (Уманський район) не прибув. Проте, до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення були долучені довідки та копії довідок: «про невихід на військову службу військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 »; «про повернення на військову службу військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 », де чітко було зазначено, « військова частина НОМЕР_1 АДРЕСА_4 ». Крім того, на всіх інших долучених до протоколу довідках був наявний кутовий штам, з якого також вбачалося місце розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_4 . Крім того, у постанові було вказано, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії КИЧк №77 від 12.11.2018 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з врахування особливостей диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. Також, до матеріалів адміністративної справи були долучені документи в копіях, які не завірені належним чином відповідно до вимог чинного законодавства України.

Після повторного надходження до суду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 судом встановлено, що постанова судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. від 13.11.2018 року належним чином виконана не була, а протокол про адміністративне правопорушеннясерії КИЧк №77 від 12.11.2018 року фактично написаний по-новому (номер протоколу той же, а текст інший), в тому числі, що стосується місця вчинення адміністративного правопорушення, що в свою чергу вплине на визначення підсудності.

Дослідивши матеріали справи, суддею було встановлено, що всупереч вимогам чинного законодавства, уповноваженими особами військової частини НОМЕР_1 було повторноскладено новий протокол про адміністративне правопорушення серії КИЧк № 77 від 12.11.2018 р. (номер той же) та у протоколі містяться інші відомості ніж ті, що були внесені до протоколу серії КИЧк № 77 від 12.11.2018 р., який було направлено на адресу суду 13.11.2018р. стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП України.

Відповідно до п.п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2015 року № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» в протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.
Згідно з положеннями п.2 ч.4 розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 18.07.2017 № 374, не допускаються закреслення чи виправлення записів, що заносяться до Протоколу, а також унесення додаткових записів після того, як Протокол підписано особою, щодо якої він складений, та свідками (у разі їх наявності).
У ч.6 розділу ІІ Інструкції вказано, що під час викладення обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, щодо якої складається Протокол, які норми законодавства порушено, та робиться посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення.
Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 9 КУпАП встановлено поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Закон розглядає протиправну дію (бездіяльність), вчинену певною особою, як адміністративний проступок лише в тому випадку, якщо має місце вина цієї особи, тобто якщо вчинене було здійснено навмисно або з необережності. Наявність вини є невід`ємною ознакою складу адміністративного проступку. Адміністративне правопорушення з погляду його складу містить 1) об`єкт правопорушення (суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення); 2)об`єктивну сторону (конкретні дії, що виразилися в порушенні встановлених правил); 3)суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; 4)суб`єктивну сторону складу (є ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу або необережності).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб. Однак дані матеріали оформленні неналежним чином, у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення» - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.
Тому протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від пред`явленого звинувачення.
Суддя, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважає, що є підстави для повернення їх на дооформлення оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення серії КИЧк №77 від 12.11.2018 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з врахування особливостей диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП. У вказаному протоколі повно не викладено фактичних обставин правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ у судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів та у доведеності перед судом їх переконливості, при цьому в ст. 62 Конституції України унормовано, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку, обвинувачення не може грунтуватись на припущеннях, всі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення , за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимогст.256 КУпАП, відповідному органу для належного дооформлення (п.24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).
З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для повторного повернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 на дооформлення адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП, у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства України та надіслання їх за належною підсудністю.

Керуючись ст. ст.276, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:
Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернути до ІНФОРМАЦІЯ_1 на дооформлення та для надіслання їх за належною підсудністю.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Мазуренко