Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 33/778/134/18 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.212-2 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, її захисника - адвоката ОСОБА_3, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, стосовно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка працює начальником відділу оперативного обліку управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Запорізькій області, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В постанові суду першої інстанції зазначено наступне.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07.12.2017 року № 49, за результатами перевірки стану охорони державної таємниці в червні поточного року у ГУНП в Запорізькій області (акт від 26.06.2017 № 26/1/2-8567), в ході якої виявлено непоодинокі факти обробки співробітниками ОСОБА_4 в Запорізькій області секретної інформації на ПЕОМ щодо яких не створено комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) з підтвердженою відповідністю, комісією СБУ керуючись п. 755 Порядку надано пропозиції заборонити обробку секретної інформації на таких ПЕОМ до створення в них КСЗІ.

Крім того, на підставі висновків комісії СБУ, ГУНП в Запорізькій області підготовлено листа від 18.08.2017 № 1131/02/5-2017дск, в якому визначено заборону обробки секретної інформації на ПЕОМ щодо яких не створено КСЗІ, та направлено до ОСОБА_4 в Запорізькій області (вх. УІАП № 1028дск від 18.08.2017), з яким ознайомлено, в тому числі начальника відділу оперативного обліку УІАП підполковника ОСОБА_2 (29.08.2017).

Разом з тим, 26.10.2017 під час проведення комісією СБ України контрольної перевірки і стану охорони державної таємниці у ГУНП в Запорізькій області виявлено наступне:

- начальником відділу оперативного обліку управління інформаційно- аналітичної підтримки ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_2 за вказівкою начальника ОСОБА_4 в Запорізькій області ОСОБА_5 та його особистим підписом підготовлено документ «Інформаційний запит до ОСОБА_4 в Донецькій області», який долучено до справи № 02-11 (в якій виготовлений з порушеннями вимог режиму секретності документ зберігався до моменту виявлення комісією СБУ 26.10.2017), том № 2, гриф секретності «Таємно», за вих. № 866т/2/01-2017 від 30.08.2017. прим. №№ 1, 2, гриф секретності «Таємно», на 1 аркуші кожен, та надруковано на ПЕОМ № 6 (стосовно якої не створено комплексну систему захисту інформації з підтвердженою відповідністю), яка розташована у кабінеті № 523 ОСОБА_4 в Запорізькій області. Таким чином, підполковником поліції ОСОБА_2 не вжито заходів щодо дотримання порядку обробки секретної інформації за допомогою автоматизованих систем відповідно до вимог законодавства про державну таємницю, що вказує на незаконну обробку секретної інформації на АС. Зазначене створює загрозу витоку секретної інформації і є порушенням вимог ст. 8 Закон України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах», ст. 28 Закону, п.п. 116, 442 Порядку.

Наведені вище порушення стались внаслідок невиконання ОСОБА_2, як громадянином, взятих на себе зобов'язань у звязку з допуском до державної таємниці (ст. 28 Закону, п. 116 Порядку).

Як також вбачається із змісту постанови, суд першої інстанції, не встановлюючи винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, з урахуванням того, що матеріали надійшли до суду після того, як минули три місяці з дня вчинення правопорушення, закрив провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із спливом строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_3 не погоджується із постановою, вказуючи, що у суду були всі підстави для закриття справи не у звязку із закінченням строків накладення стягнення, а на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

На переконання захисника, ОСОБА_2 не є субєктом вказаного адміністративного правопорушення, у тому числі відповідно до своїх функціональних (посадових) обовязків не наділена відповідними повноваженнями щодо вжиття заходів та забезпечення контролю за охороною державної таємниці, а субєктами відповідальності за п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП є керівники підприємств, установ, організацій, їх заступники з питань режиму, начальники режимно-секретних відділів або інші працівники, спеціально призначені наказом керівника для забезпечення режиму секретності.

Захисник вказує і на відсутність обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 212-1 КУпАП, оскільки дії, вчиненні ОСОБА_2, а саме виготовлення документу з порушенням режиму секретності, не охоплюється обєктивною стороною вказаного правопорушення. Із монографії заступника начальника Управління Служби безпеки України, к.ю.н. ОСОБА_6, опублікованої у виданні «Судова апеляція» № 2 (43), 2016р., вбачається, що працівникам СБУ наведена прогалина у законодавстві відома, тому вони вимушені вдаватися до кваліфікації цих порушень за п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Як на відсутність субєктивної сторони правопорушення захисник вказує на те, що ОСОБА_2 виготовила документ за прямою вказівкою свого керівника начальника ОСОБА_4 в Запорізькій області ОСОБА_5 Крім того, лист керівника поліції не відноситься до організаційних документів, що виносяться керівником та є обовязковими для виконання.

Просить постанову районного суду змінити, закривши справу відносно ОСОБА_2 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та її захисника, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Досліджені апеляційним судом матеріали справи містять достатньо доказів для висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративні правопорушення № 49 від 7 грудня 2017 року, складеного уповноваженою на те особою провідним спеціалістом 2 відділу 1 управління Департаменту охорони державної таємниці та ліцензування Служби безпеки України ОСОБА_7, 26 жовтня 2017 року під час проведення контрольної перевірки стану охорони державної таємниці у Головному управлінні Національної поліції України в Запорізькій області (далі ГУНП), розташованої за адресою: вул. Матросова, 29, м. Запоріжжя, комісією СБ України встановлено, що підполковник поліції ОСОБА_2, яка з 27 вересня 2017 року, займає посаду начальника відділу оперативного обліку управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП у Запорізькій області, та має допуск до державної таємниці за формою 2 (розпорядження від 17.08.2012 № 100Д), не вжила заходів щодо дотримання порядку обробки секретної інформації за допомогою автоматизованих систем (далі - АС), передбачених вимогами Закону України "Про державну таємницю" (далі - Закон), Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 № 939 (далі Порядок), Положення про забезпечення режиму секретності під час обробки інформації, що становить державну таємницю, в автоматизованих системах, затвердженого постановою КМУ від 16.02.1998 № 180 (далі Положення № 180), Правил забезпечення захисту інформації в інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних системах, затвердженого постановою КМУ від 29.03.2006 № 373 (далі Правила № 373), та функціональними обов'язками, що вказує на незаконну обробку секретної інформації на АС, внаслідок чого створено загрозу витоку секретної інформації, у тому числі технічними каналами.

Зазначені обставини підтверджується актом огляду від 26 жовтня 2017 року, згідно з яким під час огляду встановлено, що у справі № 02-11, том № 2 за 2017 рік долучений документ від 30 серпня 2017 року № 866т/2/01-2017 інформаційний запит до ОСОБА_4 в Донецькій області з грифом секретності «Таємно», прим. № 1 18 аркуш справи, прим № 2 13 аркуш справи. Зазначений документ надруковано у 2-х примірниках, без чернетки, 1-й на адресу, 2-й до справи УІАП, гриф секретності надала ОСОБА_2, документ виконаний та друкований ОСОБА_2, підписаний начальником ОСОБА_4 в запорізькій області ОСОБА_5. Документ виконаний друкованим засобом за допомогою компютерної техніки ПЕОМ № 6, дата виконання 30 серпня 2017 року. Комісії СБУ не надано документальних матеріалів щодо створення комплексно системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю на ПЕОМ № 6 (а.с. 7-8).

Аналогічні обставини виготовлення ОСОБА_2 документу з порушенням вимог порядку обробки секретної інформації на ПЕОМ викладені у витязі з акту за результатами тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у Головному управлінні Національної поліції України в Запорізькій області від 10.11.2017 № 26/1/2-15355. Також у витязі з акту зазначено, що за результатами перевірки стану охорони державної таємниці в червні 2017 року (акт від 26.06.2017 № 26/1/2-8567), в ході якої виявлено непоодинокі факти обробки співробітниками ОСОБА_4 в Запорізькій області секретної інформації на ПЕОМ, щодо яких не створено комплексної системи захисту інформації, та комісією МБУ рекомендовано заборонити обробку секретної інформації на таких ПЕОМ. Крім того, на підставі висновків комісії СБУ ГУНП у Запорізькій області підготовлено листа від 18.08.2017 № 1131/02/5-201дск, в якому визначено заборону обробки секретної інформації на ПЕОМ, щодо яких не створено комплексної системи захисту інформації., з яким 29 серпня 2017 року ознайомлено ОСОБА_2 (а.с. 5-6).

Апеляційним судом перевірені доводи захисника про те, що ОСОБА_2 не є субєктом правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Виходячи із положень ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях з незначним обсягом робіт, пов'язаних з державною таємницею, облік і зберігання секретних документів, а також заходи щодо забезпечення режиму секретності здійснюються особисто їх керівниками або спеціально призначеним наказом керівника працівником після створення необхідних умов, що забезпечують режим секретності. На них поширюються обов'язки та права працівників РСО.

20 червня 2012 року ОСОБА_2 надала зобовязання громадянина України у звязку із допуском до державної таємниці (а.с. 16).

Відповідно до витягу з наказу № 68 о/с дск від 23 листопада 2015 року підполковнику поліції ОСОБА_2 надано доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, що має ступені секретності «Цілком таємно» та «Таємно») (а.с. 14).

Згідно з витягом з наказу № 461 о/с від 10 грудня 2016 року підполковника поліції ОСОБА_2 призначено начальником відділу оперативних обліків управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП, у звязку з організаційно-штатними змінами (а.с. 15).

Функціональними обовязками начальника відділу оперативних обліків управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_2 встановлено, що остання відповідає, в тому числі, за забезпечення режиму секретності, контролює забезпечення режиму секретності в діяльності відділу, що обумовлено постійну роботу з документами, які мають гриф секретності «таємно», «цілком таємно». Із функціональними обовязками ОСОБА_2 ознайомлена під підпис (а.с. 13).

Пояснення ОСОБА_2 не містять заперечень щодо її обовязків забезпечувати режим секретності у відділі оперативних обліків управління інформаційної підтримки та координації поліції «102» ГУНП в Запорізькій області.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 відповідно до своїх функціональних обовязків не наділена відповідними повноваженнями щодо вжиття заходів та забезпечення контролю за охороною державної таємниці та не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч.1 ст. 212-2 КУпАП.

Стосовно відсутності обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 212-2 КУпАП, яка полягає на думку захисника у тому, що вчинені ОСОБА_2 дії не охоплюється обєктивною стороною вказаного правопорушення, апеляційний суд доходить до наступних висновків.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про державну таємницю, яке полягає у невжитті заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Поняття «виготовлення документу з порушенням режиму секретності» співвідноситься із поняттями «невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці» та «незабезпечення контролю за охороною державної таємниці» як частина та ціле. Останні поняття є більш ширшими, ніж виготовлення документу з порушенням режиму секретності. Тобто, виготовлення документу з порушенням режиму секретності є однім із проявів невжиття заходів забезпечення охорони державної таємниці.

До того ж згідно з протоколом про адміністративно правопорушення, яке скоїла ОСОБА_2, полягає у тому, що вона не вжила заходів щодо дотримання порядку обробки секретної інформації за допомогою автоматизованих систем, що також охоплюється більш широкими поняттями «невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці» та «незабезпечення контролю за охороною державної таємниці».

Наведене свідчить про безпідставність тверджень захисника стосовно відсутності обєктивної сторони правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Стаття 8 Закону України «Про Національну поліцію» встановлює, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

У звязку з чим довід захисника про те, що ОСОБА_2 виготовила документ з порушенням режиму секретності за прямою усною вказівкою свого керівника начальника ОСОБА_4 в Запорізькій області ОСОБА_5, не свідчить про відсутність субєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, частина 2 якої встановлює: якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

У звязку з наведеним, враховуючи положення ст. 294 КУпАП щодо меж апеляційного перегляду, апеляційний суд за відсутності відповідної апеляційної скарги не може погіршити становище ОСОБА_2, визнавши її винною у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, із подальшим закриттям справи у звязку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а тому постанову районного суду, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення закрито у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, слід залишити без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2018 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене п.6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, стосовно ОСОБА_2, закрито у звязку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_1