Провадження № 33/4808/161/18
Категорія ст.483 ч.1 МК України
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року

в с т а н о в и в :

1.Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Вказаною постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 483 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 171988 гривень з конфіскацією автомобіля марки «RENAUT», модель «MEGANE», рік виготовлення 2012, номер кузова НОМЕР_1.

В разі неможливості конфіскації товару автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE», рік виготовлення 2012, номер кузова НОМЕР_1, відповідно до вимог ч. 2 ст. 541 МК України стягнути з ОСОБА_3 вартість товару в сумі 161988 (сто шістдесят одна тисяча девятсот вісімдесят вісім) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

1.2.Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 здійснено переміщення через митний кордон України товар автомобіль марки «RENAULT» модель «MEGANE», рік виготовлення 2012, номер кузова НОМЕР_1, з приховуванням від митного контролю, шляхом надання митним органам України, як підстави для переміщення документу - Factura-danovy doklad НОМЕР_2 від 28.12.2016 року, що містить неправдиві відомості щодо покупця та вартості товару. Вартість безпосереднього предмету порушення митних правил автомобіля марки «RENAULT» модель «MEGANE», рік виготовлення 2012, номер кузова НОМЕР_1, згідно фактури-податковий документ НОМЕР_2 від 28.12.2016 року, наданої митними органами Чехії, становить 154000 чеських крон, що по курсу НБУ на момент переміщення через митний кордон України складає 161988грн. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 Митного Кодексу України.

2. Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі, захисник ОСОБА_2 посилаючись на п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення», постанову Верховного Суду України від 09.04.2012 року у справі №21-260а11, в якій розкрито поняття триваючого правопорушення, лист Міністерства юстиції України у листі №22-34-1464 від 01.12.2003 року, вважає, що з моменту вчинення ОСОБА_3 правопорушення, закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

У зв'язку з цим оскаржувану постанову суду першої інстанції захисник, що діє в інтересах ОСОБА_3 просив скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

3. Позиції сторін.

3.1. Апелянт скаргу підтримав. Сторона захисту не заперечує, що ОСОБА_3 вчинив указане правопорушення. Доводи апеляційної скарги стосуються строку притягнення до відповідальності. Дане правопорушення не є триваючим, тому строк притягнення до відповідальності починає перебіг з дня його вчинення, а не виявлення. Відтак шість місяців минуло у червні 2017 року.

3.2. Представники митниці апеляцію заперечили, вказали, що це правопорушення є триваючим. Окрім того, виявлення його повязане із міжнародними відносинами. Що потребує значного часу. ОСОБА_3 було притягнуто до відповідальності у межах строків з дня виявлення правопорушення. Просили відхилити апеляційну скаргу.

4. Мотиви суду апеляційної інстанції.

4.1. Законодавство. Відповідно до вимог ст. ст. 486, 489 МК України суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, порушення митних правил є правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні дії з переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Названа стаття Кодексу фактично визначає декілька складів адміністративних правопорушень, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю. При цьому, лише окремі з цих порушень є триваючими порушеннями митних правил.

За змістом ст. 264 МК України, митна декларація приймається та реєструється органом доходів і зборів. Подання митної декларації повинно супроводжуватися наданням митному органу комерційних супровідних та інших необхідних документів, перелік яких визначений у ст. 335 цього Кодексу. Митна декларація приймається митним органом, якщо встановлено, що в ній містяться всі необхідні відомості, і до неї додано всі необхідні документи. Дата і час прийняття митної декларації фіксуються посадовою особою митного органу, що її прийняла шляхом її реєстрації. З моменту прийняття митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант, або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Орган доходів і зборів не має права відмовити в прийнятті митної декларації, якщо декларантом виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.

Тому зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі № 277/20600/18 від 24.09.2018 року не є триваючим.

Згідно вимог ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), якщо справи про порушення митних правил відповідно до положень ст.522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі правопорушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477- 485 цього Кодексу - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не було вказано, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України, строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор "триваючого характеру" правопорушення, а не його кваліфікації згідно певної статті МК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд вважає неспроможними.

Апеляційний суд також приймає до уваги зміст листа Міністерства юстиції України від 17 липня 2007 року № 22-14-493, де вказано, що триваючими визнаються ті правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно, шляхом невиконання обов'язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов'язок, або виконує його не повністю, або неналежним чином.

На переконання суду апеляційної інстанції, дане правопорушення не можна віднести до триваючих, оскільки воно вважається закінченим з моменту подання митному органу декларації, яка містять неправдиві відомості.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 9 квітня 2012 року у справі №21-260а11, відповідно до якої порушення митних правил, яке полягає в зазначені у вантажній митній декларації неправдивих відомостей, не можна вважати триваючим.

4.2. Висновок суду першої інстанції, про те, що днем виявлення зазначеного в протоколі про порушення митних правил адміністративного правопорушення є 20 липня 2018 року, оскільки саме в цей день компетентним органом було отримано відповідь митної адміністрації Чеської Республіки № 9193-7/2018-900000-073 від 20.06.2018 року на запит стосовно перевірки автентичності документів, на підставі яких ОСОБА_3 було здійснено митне оформлення автомобіля, є невмотивованим, оскільки сам факт отримання відповіді на цей запит лише 20.07.2018 року не може віднести дане конкретне порушення митних правил до категорії триваючих.

Відповідно до матеріалів справи, останнє фактичне переміщення товару з поданням митної декларації, яка містила неправдиві відомості, було здійснено ОСОБА_3 05.01.2017 року, тому строк накладення адміністративного стягнення закінчився ще у червні 2017 року.

Виходячи з того, що правопорушення за ч.1 ст.483 МК України не є триваючим, а шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення закінчився в червні 2017 року, апеляційний суд приходить до висновку, що за результатами апеляційного перегляду ОСОБА_3 не може бути притягнутий до відповідальності поза межами строків, встановлених ч.2 ст. 467 МК України.

Керуючись ст. ст.283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, що діє в інтересах ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 листопада 2018 року відносно ОСОБА_3 скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_1

Згідно з оригіналом

Суддя А.Ю. Малєєв