Єдиний унікальний номер 227/3900/17 Номер провадження 33/775/26/2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2018 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участі особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, на постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженого м. Дружківки Донецькоїобласті, громадянина України, який працює водієм автобази м.Добропілля, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті грн.,) з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А

Як визнав суд, 03.12.2017 року о 21:30 годині в м. Добропіллі по вул..Залізнична біля магазину «АвтоЮг» водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, з наявними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від продуття алкотестеру 6810«Драгер» та від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, передати матеріал про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу, чи призначити адміністративне стягнення, не повязане з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Свої вимоги мотивує тим, що працює водієм категорії «В» в філії «Добропільська автобаза» ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля», за час роботи зарекомендував себе як кваліфікований та відповідальний водій, який ніколи не порушував правила дорожнього руху. Крім того, зазначає, що має на утриманні дружину, яка на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, та грудну дитину, і позбавлення його права керувати транспортними засобами призведе до звільнення з роботи, і як наслідок, позбавлення єдиного джерела доходу сімї. Також, вказує, що серед іншого, сплачує аліменти на утримання ще двох дітей. Звертає увагу апеляційної інстанції на те, що в повному обсязі визнав свою вину, розкаявся, та не має наміру ухилятися від відповідальності.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав доводи апеляції та просив задовольнити їх. Не заперечував, що дійсно керував транспортним засобом після вживання спиртного, відмовився від проходження огляду на стан спяніння, розкаявся та просив не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами закону, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як вірно встановив суд першої інстанції, порушення ОСОБА_2 вищевказаних Правил дорожнього руху, і як наслідок вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується визнанням вини самим ОСОБА_2, а також протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №013020 від 03.12.2017 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Що стосується виду та розміру адміністративного стягнення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Виходячи із вказаного, апеляційна інстанція приходить до висновку, що будь-який вид адміністративного стягнення, не пов'язаний з позбавленням права керувати транспортним засобом, чинним законодавством не передбачений.

Клопотання ОСОБА_2 передати матеріали про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу не може бути задоволена у звязку з тим, що застосування ст. 21 КУпАП є правом, а не обов'язком суду, а керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, відмова від проходження огляду на стан спяніння є грубим порушенням та має підвищену суспільну небезпеку, і суд апеляційної інстанції вважає не доцільним застосування до порушника заходів громадського впливу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують його відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Крім того, апеляційна інстанція звертає увагу, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє клопотання трудового колективу про передачу їм на розгляд матеріалів щодо ОСОБА_2

Про передачу адміністративного матеріалу трудовому колективу клопоче сам ОСОБА_2, у звязку з чим, апеляційна інстанція не вбачає наміру колективу здійснити громадський вплив на правопорушника.

За таких обставин, Апеляційний суд Донецької області визнає апеляційну скаргу ОСОБА_2 такою, що не підлягає задоволенню, а постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КупАП, -

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення в виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. (десять тисяч двісті грн.,) з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Донецької області ОСОБА_1