Провадження № 33/780/30/18 Доповідач у 2 інстанції Гриненко
Категорія 138 16.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2018 року суддя Апеляційного суду Київської області Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Кириленка І.І. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року, прийняту відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_3 26 листопада 2017 року, близько 14 години 30 хвилин, по вул. Т. Шевченка, 2, в с. Хотів, Києво-Святошинського району, Київської області, керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1, в порушення вимог п.13.3 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу при зустрічному роз'їзді та скоїв зіткнення з автомобілем Porsche Cayеn, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник потерпілого ОСОБА_1 - адвокат Кириленко І.І. подав апеляційну скаргу на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року, в якій просить оскаржувану постанову суду змінити в частині накладення стягнення, позбавивши ОСОБА_3 права керування транспортними засобами на строк один рік. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, представник потерпілого зазначає про те, що судом першої інстанції оскаржуване рішення було прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд не в повному обсязі врахував всі обставини, за яких сталася дорожньо-транспортна пригода та застосував адміністративне стягнення до ОСОБА_3, яке, на його думку, за своїм видом не відповідає тяжкості вчиненого ним адміністративного правопорушення. Так, апелянт стверджує про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що під час дорожньо-транспортної пригоди автомобіль потерпілого взагалі не рухався, а перебував у статичному положенні, тобто лише односторонні протиправні дії водія ОСОБА_3, що виразилися в недотриманні ним приписів п.13.3 Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння ДТП. Крім того, апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з'ясував, чи заподіяно внаслідок ДТП майнову шкоду потерпілому та чи була така шкода добровільно відшкодована ОСОБА_3

Переглянувши справу за апеляційною скаргою представника потерпілого, заслухавши його пояснення та пояснення ОСОБА_3, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1), схемі дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), поясненнях самого ОСОБА_3, які він підтвердив в ході судового розгляду справи, та водія іншого транспортного засобу - учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 (а.с.3,4), яким суддя місцевого суду дав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_3 призначене в межах санкції ст.124 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, про що зазначено в оскаржуваній постанові.

Всупереч доводам апеляційної скарги, неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

Посилання апелянта на невстановлення судом першої інстанції тієї обставини, чи була заподіяна майнова шкода потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не заслуговує на увагу, так як в оскаржуваній постанові місцевий суд зазначив про отримання транспортними засобами в результаті дорожньо-транспортної пригоди механічних пошкоджень, що об'єктивно підтверджує спричинення потерпілому майнової шкоди, розмір якої на момент розгляду справи в суді першої інстанції встановлений не був. Крім того, питання про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_3, потерпілий може вирішити в порядку цивільного судочинства.

Також, звертає на себе увагу невідповідність вимоги апеляційної скарги представника потерпілого - адвоката Кириленка І.І. положенням ч.9 ст.294 КУпАП щодо заборони посилення адміністративного стягнення у разі зміни постанови про адміністративне правопорушення апеляційним судом, а саме таке рішення апелянт просив ухвалити за результатами розгляду його апеляційної скарги.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_1 - адвоката Кириленка І.І. - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко