Справа № 500/266/18 Провадження № 3/500/132/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеській області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.,

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши адміністративну справу, у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КМ №946007, виданий Ізмаїльським РВ ГУДМС України в Одеській області 23 лютого 2015 року,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до представлених матеріалів 13.01.2018 року о 04 год. 40 хв. ОСОБА_1, знаходячись у стані алкогольного спяніння в м.Ізмаїлі Одеської області в парковій зоні по просп.Суворова навпроти будинку №34, розбив ліхтарі вуличного освітлення, чим вчинив адміністративне правопорушення дрібне хуліганство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що дійсно біля 4 год. 45 хв. йшли з товаришем ОСОБА_2 біля бару «У ОСОБА_3», в цей момент підїхала машина охорони, працівники охорони спитали чи вони ні чого не чули. Вони відповіли, що ні чого не чули і не бачили. Після цього підїхала машина поліції та їх затримали, оскільки вони були в нетверезому стані.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 надала письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, які підтримала в судовому засіданні, в яких зазначає, що в матеріалах справи є рапорт ОСОБА_5, в якому вказано, що поблизу парку, в якому було розбито ліхтарі, є камери відеоспостереження 4 закладів, але чомусь до матеріалів справи не надано відеозапис, на якому було б видно, що вказане правопорушення було скоєно ОСОБА_1, а вказано, що не було змоги продивитися вказані відеозаписи. Крім того, в матеріалах справи є пояснення робітника магазина «Аніта», з вказаного можливо зробити висновок, що інспектор ВП ГУНП мав змогу не тільки відібрати пояснення, а й подивитися відеонагляд. В матеріалах справи є пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які не є очевидцями події, а пояснення надаються зі слів. В поясненнях ОСОБА_8 вказано, що вона в ніч з 13.01.2018 року на 14.01.2018 року нічого підозрілого не бачила. Отже, пояснення свідків різняться. Крім того, представник ОСОБА_1 вказує, що на її думку у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували наявність обставин, передбачених диспозицією зазначеної норми закону. Просить закрити провадження відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю складу адміністративного порушення.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що з товаришем йшли по пр.-ту Суворова на автобусну зупинку біля вулиці Ватутіна з метою поїздки до міста Одеси. Побачили двох молодих людей, які були в капюшонах в парку та били ліхтарі. Зробив їм зауваження, знаходячись приблизно на відстані 15 метрів, однак вони не відреагували. В руках у ОСОБА_1 була палка, якою він бив по ліхтарям. Після цього зателефонував в поліцію та через декілька хвилин побачив машину служби охорони, зупинив її та попросив притримати хлопців до приїзду автомобіля поліції.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що з 13.01.2018 року на 14.01.2018 року він йшов з товаришем ОСОБА_9 по вул.Ватутіна на зупинку на проспекті. Почули стукіт. Побачили двох хлопців, з яких один мовчав, а другий прирікався у відповідь на зауваження. Обидва хлопці були в капюшонах, тому не зміг сказати чи це вони. Палку в руках у них він не бачив, вона лежала біля лавки на землі коли вони підійшли знаходячись на відстані біля 20 метрів. ОСОБА_9 сказав, що викликав поліцію за номером 102. Хлопці, здається, заспокоїлись і вони пішли далі на зупинку. Після чого знову почули стукіт. Побачили машину охорони. ОСОБА_9 підійшов до них та повідомив ситуацію.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони працівники охорони «Картал» здійснювали чергування в цю ніч. До них підійшов ОСОБА_9 та повідомив, що двоє хлопців розбивають ліхтарі. Коли вони підїхали, хлопці наближалися до вул.ОСОБА_10, де вони їх і зупинили. Крім них на вулиці нікого не було. Через пару хвилин підїхала машина поліції та затримали хлопців. Працівники поліції підїхали до ОСОБА_9, який опізнав їх.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника, свідків, дослідивши наявні докази у сукупності, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з таких підстав.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 173 КУпАП України передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад адміністративного правопорушення наявність обєктивних та субєктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення слід встановити, які саме з перелічених у статті 173 КУпАП України дій були вчиненні.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини надає «автономне» значення концепції «кримінальне обвинувачення», незалежне від категорій, що використовуються в національних правових системах держав - учасниць Конвенції (ОСОБА_3 проти Австрії (Adolf v. Austria), пункт 30).

Першочергова оцінка Європейським судом з прав людини застосовності кримінального аспекту ст. 6 Конвенції ґрунтується на критеріях, викладених у рішенні у справі Енгель та інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands) (пункти 82 - 83): 1) класифікація в національному законодавстві; 2) характер правопорушення та 3) суворість покарання, ризику якого піддається відповідна особа.

В практиці Європейського суду з прав людини перший критерій має відносну значимість, тобто коли внутрішнє державне законодавство класифікує певне правопорушення як кримінальне, цей критерій буде мати вирішальне значення. В іншому випадку Європейський суд з прав людини не приймає до уваги національну класифікацію та вивчає фактичний зміст розглядуваної процедури.

Другий та третій критерії, викладені в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Енгель на інші проти Нідерландів (Engel and Others v. the Netherlands), являються альтернативними та необов'язково застосовуються одночасно; для вирішення про застосовність ст. 6 Конвенції достатньо, щоб розглядуване правопорушення за своїм характером вважалось «кримінальним» з точки зору Конвенції або щоб за вчинене правопорушення на особу покладалось покарання, яке за своїм характером та ступеню серйозності належить в цілому до «кримінальної» сфери (Озтюрк проти Німеччини (Ozturk v. Germany), пункт 54; Лутц проти Німеччини (Lutz v. Germany), пункт 55).

Після проведення аналізу вказаних вище джерел права, враховуючи види та розмір санкції, яка визначена національним законом за вчинення правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, порівнюючи її з санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, вважаю, що адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП з точки зору Конвенції можна вважати «кримінальним». Тому, з урахуванням засад правосуддя та принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, вважаю обґрунтованим застосування в даному випадку положень ст.62 Конституції України, відповідно до ч.3 якої, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП №468592 від 22.01.2016 року зазначено, що ОСОБА_1 13.01.2018 року о 04. год 40 хв., знаходячись в стані алкогольного спяніння в м.Ізмаїл в парковій зоні по пр.-ту Суворова навпроти будинку 34 розбив ліхтарі вуличного освітлення. Однак, ні показами свідків, ні іншими матеріалами не підтверджено, що саме ОСОБА_1 розбив ліхтарі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, судом встановлено, що побиття ліхтарів вуличного освітлення ОСОБА_1 працівниками поліції не було зафіксовано у встановленому законом порядку, оскільки пояснення свідків не відтворюють обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення щодо побиття ліхтарів вуличного освітлення ОСОБА_1 13.01.2018 року. Вказане викликає сумнів щодо винності особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до вищевказаних норм права трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.173 КУпАП, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.173, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_11