Номер провадження: 3/161/216/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 25 січня 2018 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Сівчук А.Є., при секретарі Федьо Н.І., за участю захисника ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм ПП «Транспортна компанія», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, -

-за ст.130 ч.1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 26.09.2017 року о 02:02 год., керував автомобілем НОМЕР_1 по пр. Соборності, 4 в м. Луцьку, з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому Законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 26.09.2017 року стосовно нього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, ніби-то він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, однак ОСОБА_2 в категоричній формі ствердив, що він був пасажиром транспортного засобу, а коли прибули працівники поліції, то водій транспортного засобу був відсутній, оскільки йому стало погано.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що він являється працівником поліції та 26.09.2017 року на перехресті пр. Соборності та вул. Гордіюк в м. Луцьку, було виявлено порушення правил дорожнього руху. Водій автомобіля марки «Нісан» на вимогу працівників поліції не зупинився, тому вони наздогнали зазначений транспортний засіб. При огляді автомобіля марки «Нісан», в салоні знаходився ОСОБА_2, який сидів на пасажирському сидінні. Останній предявив закордонний паспорт та відмовився від проходження тесту «Драгер» та огляду на визначення стану спяніння у ВОНД, оскільки запевняв, що він є пасажиром даного автомобіля, а його водій десь побіг. В подальшому ОСОБА_2 закрився в салоні автомобіля та комусь телефонував. Через певний час прийшов не відомий чоловік і щось не чітко пояснював. Крім того, свідок ОСОБА_3 додав, що відносно ОСОБА_2 була винесена ними постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП, однак не вручалася порушнику, оскільки останній відмовився від підпису та отримання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 26.09.2017 року до нього зателефонував ОСОБА_2 та попросив забрати його та ОСОБА_5 автомобілем та відвезти їх додому, на що ОСОБА_4 погодився. Спочатку ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_5, після чого коли рухалися з ОСОБА_2, ОСОБА_4 стало погано, він зупинив автомобіль та побіг в кущі. Коли ОСОБА_4 повернувся до автомобіля, то побачив, що стоять працівники поліції. Останні опитали ОСОБА_4, він предявив необхідні документи працівникам поліції, після чого сів в автомобіль та поїхав додому, а ОСОБА_2 залишився на місці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що 26.09.2017 року він та ОСОБА_2 приїхали з відрядження та вирішили випити алкогольних напоїв. В подальшому зателефонували до його тестя ОСОБА_4 та попросили останнього щоб порозвозив їх додому, на що він погодився. Спочатку ОСОБА_4 відвіз додому ОСОБА_5, а потім повіз ОСОБА_2. Всі подальші обставини ОСОБА_5 відомі лише зі слів ОСОБА_4.Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_6 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Таким чином, винність ОСОБА_2 також підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, висновком експерта № 2742 від 26.09.2017 року, рапортом, поясненнями ОСОБА_7, а також іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає

доведеною вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2, порушивши правила дорожнього руху, яке виразилось у відмові від проходження огляду у встановленому Законом порядку визначення стану спяніння, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

Крім того, до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про закриття провадження по даній справі на підставі ст.38 КУпАП.

Зі ст.38 ч.2 КУпАП вбачається, що в справах про адміністративне правопорушення, які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи ті обставини, що на момент розгляду справи закінчився строк накладення стягнення, передбачений ст.38 ч.2 КУпАП, з дня виявлення правопорушення до дня розгляду справи в суді пройшло більше трьох місяців, правопорушення було виявлене 26.09.2017 року, а справа розглядається 25.01.2018 року, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження в справі на підставі ст.247 п.7 КУпАП.

Керуючись ст.ст.38, 247 п.7, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 ч.1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.130 ч.1 КУпАП, закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.Є.Сівчук