АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2018 року м. Чернівці

Суддя судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Столяр С.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника Семенюка Р.Д., свідка ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2018 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1, не працюючого та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 20 400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, без вилучення транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, в розмірі 352 грн. 40 коп., на користь держави.

Згідно оскаржуваної постанови суду, ОСОБА_1, 24 грудня 2017 року о 01 год. 48 хв., керував автомобілем Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1, власником якого він не є, по вул. Героїв Майдану, 69, в м. Чернівці, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, протиправною та такою, що грубо порушує його права, а також винесена з істотними порушеннями норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що 24 грудня 2017 року він не керував автомобілем марки Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, а перебував у його салоні, на передньому пасажирському сидінні. Даним транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_3, який злякавшись поліцейських, переліз на заднє сидіння автомобіля, де сиділи ще інші пасажири.

Провадження №33/794/165/18 Головуючий у І інстанції Смотрицький В.Г.

Категорія ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач Марчук В.Т.

Вважає, що працівники поліції вказали, що саме він керував даним автомобілем тому, що він вже раніше притягався до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що в матеріалах справи немає жодних доказів про те, що саме він керував вказаним транспортним засобом, даний факт не підтверджує і відео з нагрудних камер поліцейських.

Звертає увагу суду, що у копії екземпляру протоколу про адміністративне правопорушення, який був йому вручений, його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а у матеріалах справи наявний протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, що свідчить про його незаконне виправлення працівниками поліції.

Посилається також на те, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не вказана об'єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Незаконність постанови обґрунтовує і тим, що 01 лютого 2018 року він через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке було призначене на 02 лютого 2018 року у зв'язку з ознайомленням з матеріалами справи та зверненням за правовою допомогою. Вказує, що у цей день розгляд справи був відкладений на 09 лютого 2018 року, проте, коли він з'явився на назначену дату, у суді повідомили, що справа 02 лютого 2018 року була розглянута без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Семенюка Р.Д., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови районного суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з роз'ясненнями п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії слід звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Вказані вимоги закону при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримані не були виходячи з наступного.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявне клопотання ОСОБА_1 подане через канцелярію суду про відкладення розгляду справи від 01 лютого 2018 року, у зв'язку з ознайомленням з матеріалами справи та зверненням за правовою допомогою (а.п. 9).

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 вказав, що 02 лютого 2018 року дана справа була відкладена на 09 лютого 2918 року про що надав судову повістку в якій вказано, що судове засідання призначено на 09 лютого 2018 року (а.п. 37), однак така судова повістка у матеріалах справи відсутня.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова районного суду підлягає скасуванню, так як судом не дотримано вимоги ст. 268 КУпАП та не було враховано положення вказаного Пленуму, що призвело до порушення права ОСОБА_1 на захист та порушено право брати безпосередню участь у розгляді справи, з наданням своїх пояснень, доказів на обґрунтування позиції у справі.

Крім того, частиною другою ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно мотивувальної частини постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 130 КУпАП за керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Однак, у мотивувальній частині постанови Шевченківського районного суду м. Чернівці, жодним чином не вбачається, чому саме суд дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 130 КУпАП та які саме кваліфікуючі ознаки даної статті судом було встановлено під час розгляду справи.

Вказане є порушенням районного суду вимог ст. 280 КУпАП та є також підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Крім того, у постанові районного суду зазначено, що вина у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується його показами, які є в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №062590, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вказано, що ОСОБА_1 від пояснень згідно ст. 63 Конституції України відмовився. Будь-яких інших письмових пояснень ОСОБА_1 до протоколу у матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає.

Вище зазначене свідчить про те, що районний суд при встановленні вини ОСОБА_1 посилається на доказ, який відсутній у матеріалах адміністративної справи, що є порушенням вимоги ст. 251 КУпАП.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, апеляційним судом встановлено нижчевикладене.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 суду пояснив, що 24 грудня 2017 року він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, але не керував транспортним засобом марки Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1, а перебував у його салоні, на передньому пасажирському сидінні. Даним транспортним засобом керував його знайомий ОСОБА_3, який злякавшись поліцейських, переліз на заднє сидіння автомобіля, де сиділи ще інші пасажири та не признався, що керував автомобілем саме він. В цей день він разом зі своїми знайомими ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відпочивав у ресторані «Бартка», що по вул. Головній у м. Чернівці. Там вони розпивали алкогольні напитки, близько однієї пляшки на чотирьох. Після цього, сіли у автомобіль, який належить сестрі ОСОБА_3 та поїхали у напрямку центру міста. На кільці, біля магазину «Колос», їх зупинив екіпаж патрульної поліції, і одразу один із патрульних вказав, що автомобілем керував саме він. Зауважив, що таке привзяте відношення і безпідставне обвинувачення у керуванні автомобілем пов'язане з тим, що він уже раніше притягався до відповідальності за керування у стані алкогольного сп'яніння. Вказав, що при розгляді його справи районний суд порушив норми процесуального та матеріального права, зокрема він так і не надавав особисто пояснення і не зміг клопотати про виклик свідків, так як розгляд справи відбувся без його участі.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 24 грудня 2017 року він відпочивав з друзями у ресторані «Бартка», що у м. Чернівці, де розпивав алкогольні напитки. Так як він серед інших випив найменше, сів за кермо автомобіля марки Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1, який належить його сестрі. В той вечір ішов дощ і коли він рухався по кільці, що біля торгового центру «Майдан», автомобіль занесло на водяні напливи, що були на дорозі, в результаті чого він допустив зіткнення переднім колесом з бордюром. Цю подію побачила патрульна поліція, яка їхала поряд з ними і включивши проблискові маячки наказала здійснити зупинку. Зупинку на місці не зробив, а зупинив автомобіль на парковці магазину «Колос», що по вул. Героїв Майдану. Він налякався, що машину, яка йому не належить, можуть забрати на шрафмайданчик, і не знав яка відповідальність настає за керування у стані алкогольного сп'яніння, тому переліз на заднє пасажирське сидіння. Коли підійшли працівники поліції за кермом автомобіля нікого не було, останні вказали що керував транспортним засобом ОСОБА_1, так як впізнали його, бо він вже притягався до відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Користуючись цією ситуацією та під страхом, що поліція забере автомобіль, він не повідомив поліцейських, що керував транспортним засобом саме він. Так як до нього питань у поліції не було, він закрив автомобіль і пішов у напрямку центру міста. Зауважив, що не пам'ятає точно, скільки грам алкоголю в той вечір випив, але не менше 100 грам горілки. До адміністративної відповідальності раніше не притягався, водійські права наявні, не вилучалися.

Крім того, при огляді відеозаписів з нагрудних камер поліцейських встановлено, що працівники поліції при зупинці автомобіля марки Ауді А4 номерний знак JDE958, не виявили водія даного транспортного засобу за кермом автомобіля, однак, одразу вказали про факт керування ОСОБА_1 даним транспортним засобом, так як він сидів на передньому пасажирському сидінні.

Під час апеляційного розгляду судом оглянуто докази пояснень ОСОБА_3, а саме: його водійське посвідчення категорії «В», яке видане 26 травня 2016 року зі строком дії до 26 травня 2046 року, що підтверджує право керування ОСОБА_3 транспортними засобами.

Також, в матеріалах справи містяться копії документів на транспортний засіб іноземної реєстрації марки Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1, копія страхового полісу, де страхувальником вказана ОСОБА_5 та копії документів, які підтверджують родинні зв'язки ОСОБА_3 з ОСОБА_5, а саме: свідоцтва про народження ОСОБА_6 та свідоцтва про шлюб ОСОБА_6 з ОСОБА_7

Будь - яких інших доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Ауді А4, д.н.з. НОМЕР_1 та спростовували б покази свідка ОСОБА_3 про керування 24 грудня 2018 року саме ним вказаним автомобілем у матеріалах справи немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, подана ОСОБА_1 апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст.130 КУпАП України (п. 1 ст. 247 КУпАП України).

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 294, 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд Чернівецької області,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 лютого 2018 року - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

14.03. 2018 року

(дата засвідчення) копії)