ПОСТАНОВА

2 липня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Слободян В.С. розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу відносно

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешканця АДРЕСА_1 ,

військовослужбовця військової частини НОМЕР_1

солдата, механіка-кулеметника обслуги пускової

установки стартової батареї ракетного дивізіону

за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

24.04.2018 року о 08 год. 00 хв. військовослужбовець ОСОБА_1 вчасно не з`явився на військову службу до військової частини НОМЕР_1 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 із лікувального закладу відпустки без поважної причини, та до 10 год. 50 хв. 24.04.2018 року до моменту повернення в розташування військової частини, проводив час на власний розсуд, поза межами її розташування. Після чого того ж дня об 11 год. 20 хв. він ( ОСОБА_2 ) самовільно залишив вказану військову частину та до 11 год. 30 хв. 03.05.2018 року проводив час на власний розсуд, поза межами її розташування, тобто вчинив своїми діями нез`явлення військовослужбовцем вчасно без поважних причин на військову службу та самовільне самовільне залишення військової частини тривалістю до десяти діб.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового розгляду в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив проводити судовий розгляд без його участі.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії А4239 № 22, складеним 07.05.2018 року відносно ОСОБА_1 ; письмовими показаннями самого ОСОБА_1 про те, що у вказаний в протоколі день він спочатку без поважної причини вчасно не з`явився до військової частини з лікувального закладу, після чого того ж дня залишив розташування військової частини та був відсутнім на військовій службі до 11 год. 30 хв. 03.05.2018 року; рапортами: тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 ракетного дивізіону підполковника ОСОБА_3 від 24.04.2018 року, 25.04.2018 року, 30.04.2018 року, 02.05.2018 року, 03.05.2018 року та командира 1 ракетного дивізіону підполковника ОСОБА_4 від 26.04.2018 року, 27.04.2018 року, 28.04.2018 року за фактом відсутності солдата ОСОБА_1 на військовій службі; та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 офіцера психолога.

Дії ОСОБА_1 посадовою особою, якою складено вказаний протокол кваліфіковано за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на військову службу з лікувального закладу тривалістю до десяти діб та самовільне залишення військової частини, в умовах особливого періоду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обовязку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Отже, за змістом наведених норм особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, а в разі оголошення стану війни воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17 березня 2014 року Виконуючим обовязки Президента України видано Указ «Про часткову мобілізацію» № 303/2014, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ. Згідно з п. 8 цього Указу він набирає чинності після його затвердження Верховною Радою України. Закон України від 17 березня 2014 року № 1126-VІІ набрав чинності з дня його опублікування 18 березня 2014 року. Відповідно до п. 3 зазначеного Указу мобілізація проводилась протягом 45 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Таким чином, з 18 березня 2014 року в Україні відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» та абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» настав особливий період, тривалість якого повязується з тривалістю мобілізації, строк якої встановлено п. 3 Указу, тобто 45 діб.

Отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 становила 45 діб: з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року.

Указом Виконуючого обовязки Президента України від 6 травня 2014року № 454/2014 «Про часткову мобілізацію», який затвердженоЗаконом України № 1240-VІІ від 06.05.2014 року, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом. Закон України № 1240-VІІ набрав чинності 7 травня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу в.о. Президента України від 6 травня 2014 року № 454/2014 становила 45 діб: з 7 травня 2014 року по 21 червня 2014 року.

Указом Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014, який затверджено Законом України від 22 липня 2014 року № 1595-VІІ, оголошено часткову мобілізацію тривалістю 45 діб із дня набрання чинності цим Указом. Закон України від 22 липня 2014 № 1595-VІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 24липня 2014 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 21 липня 2014 року № 607/2014 становила 45 діб: з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року.

Указом Президента України від 14 січня 2015 року № 15, який затверджено Законом України від 15.01.2015 року № 113-VІІІ, оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом. Закон України від 15.01.2015 № 113-VІІІ «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» набрав чинності 20 січня 2015 року, отже, тривалість особливого періоду відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 становила 210 діб: з 20 січня 2014 року по 22 серпня 2014 року.

Отже, з моменту видання Президентом України першого Указу «Про часткову мобілізацію», у державі розпочався особливий період.

З вищевикладеного вбачається, що особливий період в Україні діяв з 18 березня 2014 року по 2 травня 2014 року; з 7 травня 2014 року по 21червня 2014 року; з 24 липня 2014 року по 7 вересня 2014 року; з 20 січня 2015 року по 22 серпня 2015 року.

В умовах відсутності рішення про оголошення війни або мобілізації чи закінчення строків, встановлених для проведення мобілізації, особливий період не діє.

Тобто в період вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому правопорушень, а саме в період з 24.04.2018 року по 03.05.2018 року особливий період в Україні не діяв.

За таких обставин по справі дії ОСОБА_1 слід перекваліфікувати з ч.4 ст.172-11 КУпАП на ч.3 ст.172-11 КУпАП, як нез`явлення військовослужбовцем вчасно на військову службу з лікувального закладу тривалістю до десяти діб та самовільне залишення військової частини.

Враховуючи, що ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому правопорушенні, вважаю, що відносно нього слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст.172-11 КУпАП.

У відповідності до п.12 ч.1 ст. 5 ЗУ Про судовий збір ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати на користь держави судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-11 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя