АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/143/18
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю захисника особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 - адвоката Лесика Миколи Сергійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 21.08.2017 року о 23.10 в м. Харкові, по вул. Леся Сердюка, 41, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Lexus GX 470, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп'яніння на місці за допомогою приладу «Drager» та в медичному закладі по вул. Шевченко, 26 водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову від 29.09.2017 року та закрити провадження у справі на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що під час винесення постанови від 29.09.2017 року в судовому засіданні він присутнім не був, копії постанови не отримував. Вказує, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, оскільки у протоколі серії БР № 224479 графа «дата та час» не заповнена. Повний текст постанови отримав в канцелярії суду лише 11.01.2018 року

В скарзі зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього з чисельними порушеннями, а саме: графа дата народження містить невірні відомості та зазначено дві дати; не зазначено дата та час розгляду справи; протокол має відмітку, що «хтось» відмовився від підпису.

Такі недоліки, на його думку, свідчать, що ані водія, ані ОСОБА_2 суд не повідомив про розгляд справи.

Також вказує, що посилання в постанові суду першої інстанції на його належне повідомлення, шляхом надіслання смс-повідомлення, вважає не належним, оскільки заяви про таке повідомлення не надавав.

Пояснює, що 21.08.2017 року у зв'язку з коливанням артеріального тиску, постійними стресовими ситуаціями та душевними хвилюваннями у зв'язку з сімейними обставинами він вжив у лікувальних цілях настій глоду, та розуміючи, що вжив спирто-вмісну речовину і керувати автомобілем не зможе, скористався платною послугою таксі 30-40 «Тверезий водій», та викликав за адресою: м. Харків, вул. Дружби народів, 238-А, яким він керував за довіреністю.

Викликаний водій того ж дня керував автомобілем Lexus GX470, державний номер НОМЕР_1, в якому апелянт знаходився на місці пасажира, на вул. Леся Сердюка, 41 у м. Харкові, де були зупинені працівниками поліції.

Останні протягом двох годин складали відносно нього протокол, а пояснення водія, якого ним було викликано зі служби таксі, працівниками поліції не сприйняли та не відобразили в матеріалах.

Вказує, що свідки які зазначені в протоколі, були залученні значно пізніше, вже після зупинки транспортного засобу.

Вважає, що оскаржувана постанову в частині накладення адміністративного стягнення не обґрунтована, оскільки суддею не було наведено жодних доводів, щодо неможливості застосування до нього лише штрафу.

Заслухавши пояснення захисника Лесика М.С., який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Приймаючи рішення про необхідність поновлення строку на подачу апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що в судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 участі не приймав, не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 11.01.2018 року ( а.с. 37).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом -Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з п. 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп'яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Так згідно матеріалів справи у водія ОСОБА_2, який керував транспортним засобом Lexus GX470, державний номер НОМЕР_1, були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Після чого, йому було запропоновано пройти огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки за допомогою технічного приладу та у закладі охорони здоров'я, від чого ОСОБА_2 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовився. Після чого ОСОБА_2 було відсторонено від керування, та передано вказаний вище транспортний засіб - ОСОБА_6, який зобов'язався не допустити ОСОБА_7 до керування, до його повного протверезіння.

Апеляційний суд вважає, що посилання апелянта про те, що автомобілем керувала інша особа не знайшла свого підтвердження, оскільки такі його посилання не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.08.2017 року серії БР № 224479, який ОСОБА_2 відмовився підписувати, вони спростовуються змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, розпискою ОСОБА_6, яка надана останнім працівникам поліції з зобов'язанням не давати керування автомобілем ОСОБА_2 до його витрезвлення. Апеляційний суд вважає, що зміст цієї розписки спростовує заяву ОСОБА_6 (а.с. 21).

Враховуючи наведене вище, те, що апелянтом не надано відомостей щодо оскарження ним дій працівників поліції незважаючи на те, що вони, з його слів, ніби то спотворили обставини його зупинки та огляду, апеляційний суд вважає, що останнім не надано доказів, які б свідчили про необхідність скасування постанови судді від 29.09.2017 року.

Керуючись ст.. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 29.09.2017 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик