ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2018 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., при секретарі Денисенко Н.В., за участю ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, НОМЕР_1, виданий Тельманівським РВ ГУМВС України в Донецькій області 11.11.1999 року, який є субєктом підприємницької діяльності, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого він 21.10.2017 року о 23.00 годині на автодорозі Маріуполь - Сартана, керував транспортним засобом Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_2, з наявними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини роту, неадекватна поведінка), від проходження медичного огляду та продуття алкотеста Драгер відмовився, чим порушив пункт 2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав, та пояснив, що 21.10.2017 року разом зі своїми друзями відзначав день народження друга, тому транспортним засобом не керував, а за кермом його автомобіля знаходився ОСОБА_2, він перебував в якості пасажира. Однак протокол скали на нього, як на власника автомобілю.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції,і проведення такого огляду, затвердженому постановою КМУ №1103 від 17.12.2008, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно положень статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган, (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В протоколі про адміністративне правопорушенні не вказані докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, окрім пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, які в судове засідання не зявились, хоча про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином. Крім того, з письмових пояснень вказаних свідків взагалі не вбачається, чи керував ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, дані пояснення не підтверджують факт керування з такими ознаками транспортним засобом, що не основною складовою диспозиції статті 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 показав суду, що 21.10.2017 року він разом зі своїми друзями, в тому числі з ОСОБА_1 відзначав день народження друга, однак алкоголю не вживав, тому саме він знаходився за кермом автомобіля Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_2, а ОСОБА_1, ОСОБА_3 перебували у якості пасажирів. Приблизно о 23.00 годині авто зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Між ОСОБА_1 та працівниками поліції виник конфлікт, його забрали до опорного пункту. Пізніше він дізнався, що на ОСОБА_1 складений протокол за керування транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_3

Неявка в судове засідання інспектора Шамлі М.В., яким складений протокол та понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6 позбавляє суд можливості спростувати доводи ОСОБА_1 та показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_2 щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Додані до протоколу рапорти поліцейських суд в якості доказу не приймає, так як вони не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння чи відмову від проходження огляду на стан спяніння, а вказують на наявність конфлікту, який виник між ним та працівниками поліції, що не є складовою ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не підтверджений належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 130, 221, 247, 280, 284, суд -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити в зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук