АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/720/17 Суддя 1-ї інстанції: Сорока О.П.
Провадження № 33/790/2/18 Головуючий апеляційної інстанції: Цілюрик В.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2018 року м. Харкова

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрика В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою апелянта ОСОБА_2 на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року у відношенні ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Суддею першої інстанції було встановлено, що 30.12.2016 року о 13:20 ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ2108, державний номер НОМЕР_4, по Мерефянському шосе, 25 в м. Заркові, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем DAF 95-400, державний номер НОМЕР_1 з причепом OVIBOS 36W1, державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, внаслідок чого здійснив також зіткнення з автомобілем DAF XF 95-430, державний номер НОМЕР_3, з причепом GRENEWEGEN DRE8-8, державний номер НОМЕР_5, під керуванням водія ОСОБА_4.В результаті дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) автомобілі отримали мехінчні пошкодження. Судом було встановлено, що дії ОСОБА_2 не відповідали вимогам п. 13.1 Правил дорожнього руху України (ПДР).

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову від 14.03.2017 року та визнати його невинним.

Постановою судді Апеляційного суду Харківської області від 13.04.2017 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 про призначення судової автотехнічної експертизи, і згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 7240 встановлено, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, та мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем DAF 95-400 шляхом виконання п.п. 10.1, 13.3 ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В судове засідання апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та потерпілий ОСОБА_4 не прибули, були належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, причин неявки суду не повідомили. Потерпілий ОСОБА_3 також до суду не прибув, та надав до суду заяву, де просив справу розглядати без його участі, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. За таки обставин вважаю за можливе розглядати справи за відсутністю вказаних осіб.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Так згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 7240 від 30.11.2017 року було встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації, яка описана у постанові суду, водій автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, та мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем DAF 95-400 шляхом виконання п.п. 10.1, 13.3 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру. Пунктом 13.3. ПДР передбачено, що під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди, чи зустрічного роз'їзду необхідно дотримуватись безпечного інтервалу.

Постановою, яка оскаржена, визначено, що водієм ОСОБА_2 не було враховано дорожньої обстановки, та не дотримано безпечного докового інтервалу, в результаті чого відбулось зіткнення автомобіля під його керуванням з автомобілем DAF 95-400.

Відповідно до положень п. 1.10 ПДР, безпечним інтервалом визначена відстань між доковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними, та іншими об'єктами.

Таким чином апеляційний суд вважає, що висновок, який викладений у постанові від 14.03.2017 року не суперечить висновку судової автотехнічної експертизи № 7240 від 30.11.2017 року, а також свідченням ОСОБА_4, письмовим поясненням ОСОБА_3, схеми дорожньо-транспортної пригоди. Вказаним доказам суддею суду першої інстанції дана належна та об'єктивна оцінка, зроблено висновок про доведеність вини ОСОБА_2, з яким погоджується і апеляційний суд, та вважає, що оскільки відносно водія ОСОБА_3 не складався протокол про адміністративне правопорушення, то суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо його вирни в даній події, що не унеможливлює вирішувати це питання в порядку цивільного судочинства.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.03.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик