П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Попович Г.М., розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/777/107/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн..

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 320 (триста двадцять) грн..

Із протоколу про адміністративне правопорушення ІІ №0006430 від 09.10.2017 та постанови судді від 22.12.2017 вбачається, що 09.10.2017, о 10 год. 45 хв., на транспортному засобі марки «Шкода», д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_3, надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п. 24 ст. 7 Закону України « Про ліцензування видів господарської діяльності ».

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді від 22.12.2017 - скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що матеріалами справи не доведено наявність в його діях складу адміністративного правопорушення. Просить врахувати, що розгляд справи відбувся без його участі, оскільки він перебував на лікуванні в Закарпатській обласній лікарні, а тому з об'єктивних причин не міг з'явитись до суду. Клопоче про допит свідка, який був присутній у його автомобілі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначає про недотримання судом п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004, №11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» щодо необхідності забезпечення своєчасного, всебічного, повного й об'єктивного з'ясування обставин справи під час розгляду справи. Також, судом порушено вимог ст. 268 КУпАП, оскільки розгляд відбувся без його участі, чим самим його позбавлено права реалізувати свої права, зокрема, давати пояснення у суді, подавати докази, заявляти клопотання. Не погоджується також з рішенням суду в частині накладення адміністративного стягнення через відсутність в матеріалах справи документів щодо місця його роботи, професії, характеристики особи, даних щодо сімейного стану.

-2-

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Попович Г.М. на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Ці вимоги у справі судом першої інстанції під час розгляду справи не додержано у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 164 КУпАП настає адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Із протоколу про адміністративне правопорушення ІІ №0006430 від 09.10.2017 вбачається, що 09.10.2017, о 10 год. 45 хв., на транспортному засобі марки «Шкода», д. н. з. НОМЕР_1, ОСОБА_3 надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При цьому, суд першої інстанції не дав належну оцінку наявному в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення, обставинам, зазначеним у ньому, та не врахував недоліки, який він містить у зв'язку з його невідповідністю вимогам ст. 256 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ІІ № 0006430 від 09.10.2017, складений щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КУпАП не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту та форми, оскільки не містить всіх необхідних даних про суть правопорушення, в тому числі щодо місця вчинення адміністративного правопорушення, так як уповноважена на складання протоколу особа обмежилася лише вказівкою населеного пункту вчинення

-3-

правопорушення, не містить інформації про перелік доданих до протоколу документів, які можуть підтвердити чи спростувати відомості, вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, така графа протоколу взагалі не заповнена, а тому докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути взяті до уваги при прийнятті рішення у справі; при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноважена особа, яка виявила правопорушення не відібрала письмові пояснення від свідків правопорушення - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дані яких зазначені в протоколі; головний спеціаліст ВНАП ОСОБА_6 не відібрав пояснення від особи, перевезення якої здійснював ОСОБА_3, а саме ОСОБА_7, мешканця АДРЕСА_2, який є безпосереднім свідком правопорушення.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази, про те, що ОСОБА_3 не має відповідного спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законом, такі відомості необхідно отримати у відповідних органах влади, які уповноважені на видачу такого дозволу.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки й у залежності від здобутого, прийняти рішення по суті адміністративного правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_3. Крім того, під час додаткової перевірки необхідно ретельно перевірити письмові пояснення ОСОБА_3, долучені ним під час розгляду справи апеляційним судом про те, що він не здійснює господарську діяльність, не надає послуги з перевезення пасажирів, а надає свій автомобіль в оренду службі таксі, пасажир ОСОБА_7 є його знайомим, якого він підвозив та оплату за послуги не здійснював.

З аналізу зібраних у справі доказів та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що для з'ясування обставин, визначених ст. ст. 247, 280 КУпАП необхідним є приведення протоколу про адміністративного правопорушення та матеріалів справи, доручення яких не оформлено належним чином, а докази не описані, у відповідність до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП.

Суд першої інстанції на вказані порушення належним чином не відреагував та прийняв рішення за неповно з'ясованих обставин і перевірених доказів, а тому таке рішення не можна вважати обґрунтованим, у зв'язку із цим апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, постанова судді скасуванню, а протокол про адміністративне правопорушення - поверненню органу, що його надіслав для належного оформлення.

-4-

Крім того, апеляційний суд визнає обгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 щодо порушення його права на участь в судовому засіданні, відповідно до ст. 268 КУпАП, оскільки не враховано його заяву про перебування на лікуванні, що є об'єктивними обставинами, які позбавляють особу можливості з'явитись в судове засідання, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, яке не відповідає вимогам ст. 280 КУпАП..

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення передбачені нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2017 щодо ОСОБА_3 - скасувати, а матеріали адміністративної справи щодо нього направити начальнику управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області для проведення додаткової перевірки та належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: