Провадження № 3/219/110/2018

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2018 року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Конопленко О.С.
за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.
потерпілої сторони ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 ,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,
розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла від інспектора СРПП № 2 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Весняне Корецького району Рівненської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох дітей: неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , начальника радіостанції військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
19 грудня 2017 року о 14 годині 30 хвилин в місті Бахмут ОСОБА_3 керував автомобілем «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_3 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вулиці Ковальській Широка не надав перевагу в русі автомобілю «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався по головній дорозі, та скоїв з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, без потерпілих.
Таким чином, ОСОБА_3 , порушивши вимоги пункту 16.11 Правил дорожнього руху України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Особу ОСОБА_3 встановлено на підставі військового квитка серії НОМЕР_5 , виданого Корецьким військовим комісаріатом Рівненської області 18 жовтня 2000 року, йому роз`яснені права, передбачені ч. 4 ст. 10, ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
ОСОБА_3 в судовому засіданні, яке відбулось 01 лютого 2018 року, провину у скоєному адміністративному правопорушенні не визнав, оскільки вважав, що інший учасник дорожньо-транспортної пригоди мав можливість уникнути зіткнення. Суду пояснив, що дійсно в зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення день та час він керував автомобілем «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_3 , їдучи по другорядній дорозі вулиці Ковальській у місті Бахмут Донецької області, та наближаючись до перехрестя зазначеної вулиці з вулицею Широка, зупинився перед перехрестям. Переконавшись, що до перехрестя не наближаються будь-які інші транспортні засоби, почав проїжджати перехрестя та при закінченні переїзду відчув удар зліва у задню частину автомобіля, після чого автомобіль розгорнуло на 180о та перекинуло на правий бік. Додатково зазначив, що при під`їзді до перехрестя він побачив, що до перехрестя на відстані приблизно 100-150 метрів наближається автомобіль «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який рухався по вулиці Широкій, однак ОСОБА_3 вирішив здійснити маневр з переїзду перехрестя, оскільки вважав, що відстань, на якій знаходився зазначений автомобіль «КАМАЗ», значна і водій, який керує зазначеним транспортним засобом, не встигне під`їхати до перехрестя раніше за ОСОБА_3 , у зв`язку з чим під час здійснення проїзду перехрестя відбулось зіткнення зазначених автомобілів.
В свою чергу, допитаний в судовому засіданні в якості потерпілої сторони інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 суду пояснив, що 19 грудня 2017 року він керував автомобілем «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , їдучи по головній дорозі вулиці Широкій у місті Бахмут Донецької області в напрямку залізничного вокзалу зі швидкістю приблизно 50 км/годину. Під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Ковальською, враховуючи, що він рухався по головній дорозі, він почав проїзд перехрестя, однак, враховуючи, що у нього була обмежена видимість через високий паркан стадіону, він заздалегідь не побачив автомобіль «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який їхав по вулиці Ковальській з великою швидкістю та «влетів» на перехрестя, не дивлячись на те, що перед перехрестям на його вулиці знаходився дорожній знак «Дати дорогу», внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів: автомобіль «КАМАЗ» під керуванням ОСОБА_1 в`їхав у лівий бік автомобіля «ГАЗ 66», яким, як виявилось пізніше, керував ОСОБА_3 .

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілої сторони власник транспортного засобу «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_2 суду пояснив, що зазначений автомобіль належить йому як фізичній особі, але переданий у керування йому ж як фізичній особі-підприємцю, у день дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем ОСОБА_1 , який і повідомив його про те, що відбулась дорожньо-транспортна пригода, на місце скоєння якої він прибув через 10 хвилин, де за допомогою власного фотоапарату зафіксував обставини скоєної дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи, що він є власником пошкодженого транспортного засобу, ОСОБА_2 почав розшукувати водія транспортного засобу «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час чого виявив трьох військовослужбовців, серед яких також був і ОСОБА_3 , який мовчав, у зв`язку з чим він так і не зрозумів хто саме із цих осіб керував транспортним засобом «ГАЗ 66». Додатково зазначив, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належний йому транспортний засіб отримав ушкодження у вигляді: пошкодженої внаслідок удару передньої панелі, зміщення бокових стійок, у зв`язку з чим в подальшому, ймовірно, виникне необхідність у заміні кабіни, а страхових виплат за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів буде недостатньо для здійснення ремонтних робіт.

Свідок ОСОБА_6 , який також був допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що він є волонтером водієм медичної машини, та з 15 грудня 2017 року по 15 січня 2018 року знаходився у відрядженні в місті Бахмут Донецької області. У день скоєння дорожньо-транспортної пригоди він керував автомобілем «Mitsubishi PAJERO» та їхав з міста Костянтинівка через місто Бахмут повз залізничний переїзд до КПВВ «Майорське». При перетині переїзду побачив перевернутий на правий бік військовий автомобіль «ГАЗ 66», з якого вибирався військовослужбовець. Разом з ним у автомобілі знаходилась ОСОБА_7 , разом з якою вони після зупинення транспортного засобу побігли до місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди, де побачили трьох військовослужбовців, які збирали речі, котрі випали з військового автомобіля «ГАЗ 66». Автомобіль «КАМАЗ» стояв на перехресті, а автомобіль «ГАЗ 66» лежав справа за перехрестям перед залізничним переїздом.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є волонтером-медиком, і наприкінці грудня 2017 року вона їхала, сидячи на передньому пасажирському сидінні, у медичній машині «Mitsubishi PAJERO» під керуванням ОСОБА_6 . На одному з перехресть у місці Бахмут Донецької області вони з ОСОБА_6 побачили, що на розмежувальній смузі лежить перевернутий на правий бік військовий автомобіль, з задньої частини якого троє військовослужбовців виймали речі, оскільки з пошкодженого автомобіля витікало мастило. Враховуючи, що у одного з військовослужбовців у районі голови малось ушкодження, з якого сочилась кров, вони з ОСОБА_6 надали військовослужбовцям першу медичну допомогу, під час надання якої останні розповіли, що вони їхали в автомобілі «ГАЗ 66», який внаслідок зіткнення з автомобілем «КАМАЗ» розвернуло на 180о та перевернуло на правий бік.

Під час розгляду справи сторонам були створені умови для повного, усебічного розгляду справи. Судом неодноразово було роз`яснено особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, та потерпілій стороні право заявити клопотання про проведення експертизи з метою з`ясування причинного зв`язку між їх діями та дорожньо-транспортною пригодою, проте, вони таким правом не скористались, вважали, що необхідність у призначенні такої експертизи відсутня. У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах доказами.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої сторони іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди та власника транспортного засобу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні даного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується зібраними по справі доказами.
Так, вина ОСОБА_3 підтверджується його ж показами, які свідчать, що він сконцентрував свою увагу саме на маневрі, направленому на проїзд перехрестя, не урахувавши дорожню обстановку та проігнорувавши вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу». Такі факти переконують суд в тому, що ОСОБА_3 , додержуючись вимог пунктів 12.1, 12.3, та 16.11 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.
Також вина ОСОБА_3 у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 276294 від 19 грудня 2017 року та схемою ДТП доданою до нього, згідно якої автомобіль «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під час дорожньо-транспортної пригоди отримав ушкодження задньої лівої сторони, деформацію кузова, пошкодження лакофарбового покриття, а автомобіль «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , в свою чергу, отримав ушкодження у вигляді: деформації кабіни та пошкодження лакофарбового покриття. Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода сталася на перехресті вулиць Широкої та Ковальської (раніше Красноармійської), а не Комсомольської, як зазначено у протоколі.

Виходячи з такої схеми дорожньо-транспортної пригоди, характеру отриманих технічних ушкоджень та їх механізму, а також розміщення автомобілів на проїжджій частині, вказані в схемі так само узгоджуються з іншими доказами, поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд також звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та схема дорожньо-транспортної пригоди були складені в присутності ОСОБА_3 , ним підписані, жодних зауважень на час їх складання та підписання останній не висував, так само як і письмові пояснення, надані ним після дорожньо-транспортної пригоди на окремому аркуші, які він власноручно підписав.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Відповідно до пункту 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Згідно дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Діючи у відповідності до пунктів 12.1, 12.3 та 16.11 Правил дорожнього руху України та дорожнього знаку 2.1, водій ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити дану дорожньо-транспортну пригоду.

Інших обставин, які мають суттєве значення для розгляду справи, судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази та встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до однозначного висновку, що дії ОСОБА_3 знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим він винен в порушенні вимог пункту 16.11 Правил дорожнього руху України і в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Аналізуючи здобуті у справі докази, суд бере до уваги тільки ті докази, які були здобуті у встановленому законом порядку, та вважає, що у справі досить доказів, прямо передбачених ст. 251 КУпАП, для повного, усебічного і об`єктивного розгляду справи, які вказують про винність ОСОБА_3 .

Визнаючи ОСОБА_3 винним у скоєнні даного правопорушення, обираючи йому вид та міру адміністративного стягнення, суд враховує дані про його особу, ступінь громадської безпеки скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують вину, враховуючи його майновий стан, суд вважає, що з метою його виховання у дусі додержання законів України, а також попередження скоєння ним нових правопорушень слід застосувати до нього стягнення у виді штрафу на користь державі в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також відповідно до вимог статті 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» зі ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Беручи до уваги наведене, керуючись ст. ст. 33, 124, 283, 284 КУпАП, пунктом 16.11 Правил дорожнього руху України,

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначити йому стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути зі ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя О. С.Конопленко