Справа № 288/27/18
Провадження № 3/288/27/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 року смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області Рудник М.І., з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

місце роботи: Попільня ДПРЧ № 25,

РНОКПП- НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 089933, ОСОБА_2 18 грудня 2017 року в смт. Попільня по вулиці Станційна, Житомирської області, керував автомобілем НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного спяніння, від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, своїми діями порушив пункт 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину визнав частково та пояснив, що він їхав на зустріч до брата, в той день була негода, і його автомобіль загруз. Він намагався сам виїхати, але не зміг. Потім пішов шукати когось на допомогу, він зустрів товариша і вони разом спробували виїхати, але у них нічого не вийшло. Вони залишили автомобіль та пішли пити каву, крім кави вони випили і алкогольні напої. Коли він повернувся до свого автомобіля то побачив, що біля нього стояли працівники поліції. Вони попросили показати документи, на що він відмовився. Забрав з автомобіля деякі свої речі, залишив автомобіль на тому місці та пішов додому. Працівники поліції його не зупиняли, їхнього автомобіля він не бачив, свідків він також не бачив.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні дав показання про те, що в грудні 2017 року, біля 7 годин ранку він ішов та зустрів ОСОБА_2, який повідомив йому, що він загруз і попросив виштовхати автомобіль із замету, що він і зробив.

В судове засідання інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не зявився, про причини неявки суд не повідомив та не довів правомірності своїх дій.

В судове засідання свідки, які вказані в протоколі, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для дачі пояснень не зявились.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає коли особа керує транспортним засобом в стані алкогольного сп»яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз»яснено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти, як виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, оскільки він загруз в сніговому наметі і забрав його лише на слідуючий день. Дані показання правопорушника не спростовуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Аналогічні положення містяться в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС №1395 від 07.11.2015 року, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин справи вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

В противагу вказаного твердження в матеріалах справи наявні лише пояснення на завчасно заготовлених бланках свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Однак, виходячи з положень статті 251 КУпАП, записи з поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть бути доказом вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, оскільки вони дослівно надруковані на завчасно заготовленому одному бланку, і з цих пояснень неможливо зробити висновку від проходження якого саме медичного огляду відмовився водій.

Будь-які інші докази передбачені ст. 251 КУпАП, які підтверджували б обставини відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною ОСОБА_6 України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов'язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета ОСОБА_6 Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою невинуватість.

Обґрунтовувати доведеність вини ОСОБА_2 лише протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення стягнення за ст. 126 КУпАП, які складали працівники поліції, і які як особи, що ініціювали перевірку є зацікавленими у підтвердженності законності та правильності своїх дій на думку суду не можна.

За таких обставин, коли належних та допустимих доказів керування автомобілем ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, а саме це ставиться йому у вину, матеріали справи не містять, а тому дану особу не можна притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Таким чином, дослідивши в сукупності всі надані у справі докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення суддя виносить постанову про закриття справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»; частиною 1 статті 130, статтями 245, 247, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, передбачене частиною 1 статі 130 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, протест прокурора на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до апеляційного суду Житомирської області через місцевий суд , який виніс постанову, на протязі 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_7