Номер провадження: 33/785/59/18
Номер справи місцевого суду: 509/2900/17
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Копіци О.В, за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.08.2017 року відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який має вищу освіту, працює у ТОВ «Челендж Аеро Юкрейн» командиром повітряного судна-інструктора вертольоту, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 24 серпня 2017 року ОСОБА_2 о 19 год. 10 хв. керував автомобілем «БМВ» д/н НОМЕР_1 по вул. Приморській в с. Грибівка Овідіопольського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

- обставини справи, наведені у постанові, не відповідають дійсності, оскільки він 24.07.2017 року не керував автомобілем, а знаходився у ньому, очікуючи на товариша, коли до нього підійшов працівник поліції і зробив зауваження стосовно сітки на номерних знаках. Після цього поліцейський заявив, що з салону автомобілю відчувається запах алкоголю і запропонував пред'явити посвідчення водія, яке він йому надав і незабаром повернув його. Після цього вони сіли у свій автомобіль і поїхали;

- при розгляді справи, суд першої інстанції не повідомив його про час, дату та місце судового розгляду, не забезпечив всебічність, повноту та об'єктивність судового розгляду, не допитав свідків та не перевірив докази у справі;

- пояснення свідків, на які посилається суд у постанові, не відповідають дійсності, адже жодних свідків на місці події не було, а їх письмові пояснення набрані заздалегідь працівниками поліції. При цьому у них зазначено, що він, начебто, зізнався у вживанні спиртних напоїв, а від підпису і пояснень відмовився;

- суд першої інстанції не дав оцінки тій обставині, що працівники поліції не вилучили посвідчення водія, не відсторонили його від керування транспортним засобом (якщо, на їх думку, він перебував у стані алкогольного сп'яніння) і, навіть не склали у його присутності протокол, адже його копію йому також не вручили.

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, допитавши свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував: письмовими поясненнями та матеріалами адміністративної справи, не зазначивши, якими саме.

Під час апеляційного розгляду справи, були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №022391 від 24.07.2017 року, відповідно до змісту якого, 24 липня 2017 року ОСОБА_2 о 19 год. 10 хв. керував автомобілем «БМВ» д/н НОМЕР_1 по вул. Приморській в с. Грибівка Овідіопольського району Одеської області з явними ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), а, порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, відмовився у присутності двох свідків (а.с. 2);

- пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 24.07.2017 року (а.с. 3, 4), з яких випливає, що в їх присутності ОСОБА_2, який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, оскільки визнав факт вживання спиртних напоїв.

У протоколі про адміністративне правопорушення також зазначено, що до нього долучені пояснення понятих та відео, але відеозапис у матеріалах справи відсутній.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника міліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Водій ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що 24.07.2017 року він не вживав алкогольні напої і не керував автомобілем, а знаходився у ньому, очікуючи на товариша, коли до нього підійшов працівник поліції і зробив зауваження стосовно сітки на номерних знаках. Після цього поліцейський заявив, що з салону автомобілю відчувається запах алкоголю і запропонував пред'явити посвідчення водія, яке він йому надав і незабаром повернув його. Після цього працівники поліції сіли у свій автомобіль і поїхали. Посвідчення водія у нього не вилучали, від керування транспортним засобом не відстороняли і протокол не складали.

Аналіз пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показав, що їх зміст набраний на комп'ютері і надрукований на принтері заздалегідь у виді шаблону, в тому числі й визнання водієм факту вживання алкоголю, що у даному випадку заперечує ОСОБА_2, тому апеляційний суд вважає, що зазначені пояснення не відповідають фактичним обставинам справи і не можуть вважатись належним і допустимим доказом.

Під час апеляційного розгляду за клопотанням ОСОБА_2 були допитані у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 24.07.2017 року, після завершення польотів, за маршрутом «Одеса-Київ-Херсон-Одеса» вони з ОСОБА_2 поїхали в с. Грибівку на море і припаркували автомобіль біля ринку. ОСОБА_2 першим пішов до автомобіля. Він підійшов через деякий час і вони поїхали додому. Алкогольних напоїв не вживали. Дорогою, ОСОБА_2 розповів йому, що до нього підходили працівники поліції і, перевіривши документи, зробили йому зауваження з приводу забруднених номерних знаків, та згодом поїхали.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив, що він працює командиром вертольоту та 24.07.2017 року, завершивши політ разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за маршрутом «Одеса-Київ-Херсон-Одеса», вони залиши вертоліт в ангарі. Алкогольних напоїв не вживали. Після цього ОСОБА_2 з ОСОБА_4 поїхали до с. Грибівка на море, а він з ними під'їхав додому. В вечері цьогож дня, в ангарі він мив власний автомобіль, коли приїхав ОСОБА_2 на своєму автомобілі та розповів йому про інцидент з працівниками поліції.

На неодноразові виклики в судове засідання, працівник поліції ОСОБА_8, який склав протокол про адміністративне правопорушення, та свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 для дачі пояснень по суті справи, не з'явився.

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суддя суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення, у справі відсутні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, його права були поновлені.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Пунктом першим статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, вважаю, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому постанова судді суду першої інстанції є незаконною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 266, 268, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.08.2017 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі - закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца