АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/605/2018 Суддя у першій інстанції: Тітов М.Ю.
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційній інстанції: Фрич Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м.Києва Фрич Т.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір, що становить 320 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Оболонського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, та закрити провадження в даній справі.

На обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги вказує, що він пояснював у судовому засіданні, що 27 вересня 2017 року він зі своєю дівчиною рухались на його автомобілі марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, за кермом якого знаходилась його дівчина ОСОБА_5 Коли їх зупинили працівники поліції, останні попросили пред'явити документи на автомобіль та склали протокол про адміністративне правопорушення щодо нього як власника автомобіля, пропустивши той момент, що за кермом був не він, а його дівчина ОСОБА_5

Крім того, наголошує, що в ході розгляду справи судом опитана його знайома ОСОБА_5 яка підтвердила, що саме вона була за кермом автомобіля, інші свідки, працівники поліції також не допитані в судовому засіданні та на запит його адвоката і суду не надано відеозапис щодо обставин складання адміністративного протоколу, про що було заявлено відповідне клопотання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, його захисника ОСОБА_4, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи на обґрунтування апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 27.09.2017 року о 04 год. 35 хв. ОСОБА_3 по вул. Калнишевського 2, в м. Києві керував автомобілем «Тойота», д.н.з НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою спеціально технічного засобу для визначення вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Drager». Показник тесту, 1,77 %. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.9 а ПДР України.

З такими висновками погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_3 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, крім протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено щодо ОСОБА_3 той факт, що останній керував автомобілем «Тойота» д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, підтверджується результатом тесту, який був проведений на приладі «Драгер» та склав 1,77 % проміле, актом огляду на стан сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також рапортом інспектора 2 роти 2 батальйону полку 1 УПП в м. Києві ДПП лейтенанта поліції Вовк Н.А. від 27.09.2017 року.

А також, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспекторів, який надійшов до районного суду із запізненням, після винесення постанови за результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 та який був досліджений апеляційним судом. На вказаному технічному носії зафіксовано як працівники поліції, побачивши автомобіль «Тойота» д.н.з НОМЕР_1 який порушив ПДР України, продовжили рух за ним до його зупинки, на їхню вимогу. В подальшому з відеозапису вбачається, що інспектор поліції зупинившись позаду автомобіля «Тойота», побачив, що водій даного автомобіля перелазить з місця водія на пасажирське заднє сидіння, інспектор підбіг до автомобіля «Тойота», де водій автомобіля, привідкрив заднє пасажирське вікно та злякавшись інспекторів закрив його знову, в подальшому було встановлено, що це ОСОБА_3, який повідомив інспекторам, що він автомобілем не керував, а керувала його знайома. До таких пояснень, з урахуванням відеозапису події, суд апеляційної інстанції ставиться критично, та вважає їх способом уникнення ОСОБА_3 відповідальності, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, що й узгоджується з матеріалами справи.

Також даний відеозапис з місця події, спростовує доводи апелянта, в частині того, що він будучи в стані сп"яніння автомобілем марки «Тойота» д.н.з. НОМЕР_1, не керував.

Виходячи з вище викладеного, суд апеляційної інстанції, погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо критичного ставлення до пояснень свідка ОСОБА_5, оскільки вони не спростовують обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення БД № 413440 та зафіксовані на відео.

Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не були допитані інші свідки, в тому числі працівники поліції,слід зазначити наступне. Відповідно до норм статтей 272, 278-279 КУпАП не передбачено обов'язкової участі поліцейських та свідків при розгляді справ про адміністративні правопорушення, а відтак доводи апеляційної скарги щодо не виклику свідків та поліцейських в судове засідання є не обґрунтованими.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд першої інстанції не дослідив відеозапис, то вони є слушними, але разом з тим, як убачається з матеріалів справи даний відеозапис все таки надійшов до суду, про те із запізненням, був досліджений апеляційним судом та він ніяким чином не спростовує вину ОСОБА_3 у вчиненому, а навпаки підтверджує, всі обставини, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про упередженість та протиправність дій працівників поліції, то слід зазначити, що ОСОБА_3 не оскаржував дії працівників УПП у м. Києві, щодо їх неправомірних дій у встановленому законом порядку, та дане твердження апелянта спростовується матеріалами справи у їх сукупності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведеною, а доводи апеляційної скарги про недоведеність його винуватості у вчиненні правопорушення такими, що не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3, на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, слід залишити без задоволення, а постанову Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

міста Києва Т.В.Фрич