АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Гладій С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин.

Згідно з постановою судді, 22 вересня 2017 року о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_3, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 насильство в сім'ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров'ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову суду першої інстанції змінити, звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Обґрунтовуючи вимоги своєї апеляційної скарги, ОСОБА_3 зазначає про те, що вони з дружиною примирились, продовжують спільно проживати, та стверджує, що подібних випадків більше не буде.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу, потерпілої ОСОБА_4, яка не заперечувала проти її задоволення, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Висновки судді про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджується доказами в справі у їх сукупності, в апеляційній скарзі не оспорюються, у зв'язку із чим відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційним судом не переглядаються.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 про звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення указаного правопорушення внаслідок його малозначності задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

За змістом даної норми закону, малозначне правопорушення - це діяння, яке не становить великої громадської небезпеки, не заподіяли або не здатні були заподіяти скільки-небудь значної шкоди громадським або державним інтересам, так само як правам і свободам громадян чи іншим охоронюваним законом цінностям.

При цьому, у доцільності звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності за мотивами малозначності правопорушення можуть переконувати конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу порушника, наявність умов, які б свідчили про можливість досягнення виховних та запобіжних заходів без застосування адміністративного стягнення.

Як вбачається з письмових пояснень потерпілої ОСОБА_4, ОСОБА_3, з яким вона сумісно проживає, систематично її ображає, погрожує фізичною розправою, піднімає на неї руку, внаслідок чого вона неодноразово зверталась в лікарню, та виганяє з квартири. Причиною такої поведінки, як зазначила потерпіла, є зловживання ОСОБА_3 спиртними напоями. У зв'язку із черговим вчиненням ОСОБА_3 протиправних дій по відношенню до неї 22 вересня 2017 року, вона викликала поліцію, оскільки переживає за власне життя та здоров'я (а. с. 3).

Аналогічні за змістом пояснення надала потерпіла ОСОБА_4 і під час апеляційного розгляду справи.

Фактично не заперечував пояснень ОСОБА_4 і сам ОСОБА_3 в суді.

Враховуючи наведене, проаналізувавши обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, що посягає на громадський порядок і безпеку, обстановку та характер його скоєння, дані про особу порушника, відсутність обставин, які пом'якшують та обтяжують його відповідальність, приходжу до висновку про те, що звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності внаслідок малозначності правопорушення з винесенням усного зауваження не сприятиме досягненню мети його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень.

Разом із цим, з огляду на альтернативність санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за якою ОСОБА_3 визнаний винним, та з урахуванням обставин відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, вважаю, що саме застосований до порушника судом першої інстанції вид і розмір стягнення, є справедливим, достатнім і таким, що досягне регламентованій у ст. 23 КУпАП меті.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які були б підставою для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді громадських робіт на строк 30 (тридцять) годин, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва С.В. Гладій

Справа: № 33/796/652/2018

Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

Постанова винесена суддею: Малинниковим О.Ф.

Суддя апеляційного суду: Гладій С.В.