справа № 415/7160/17
провадження № 3/415/76/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2018 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в м. Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на шахті «Новодружеська», проживаючого (перебуваючого) за адресою: Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Докучаєва, 21/2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч .1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 жовтня 2017 року о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_1, керував транспортним засобом марки «ІЖ 2125 «Комбі», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, по вулиці Миру, 40, міста Новодружеська, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України.

Стан алкогольного спяніння підтверджується висновком № 1847 від 29.10.2017 року, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння».

ОСОБА_1 від пояснень, підписання та отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення БР № 245058 від 29.10.2017 року, складеного інспектором роти № 3 батальйону УПП в м. Сєверодонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 відмовився, однак дії співробітників поліції до відповідних інстанцій не оскаржував.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини його неявки суду не відомі, клопотань, заяв про відкладення розгляду справи, до суду не надходило. Постановами Лисичанського міського суду від 27.12.2017 року та 09.01.2018 року ОСОБА_1 було піддано приводу до суду, однак, виконати дані привода Лисичанським відділом поліції ГУНП в Луганській області не представилось можливим. Відповідно до рапортів наданих суду ДОП Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_4., за адресою, зазначеною у протоколі, ОСОБА_1 був відсутній, встановити місцезнаходження не можливо.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «ОСОБА_5 проти України» (Заява N 8371/02) від 26.04.2007 (п.27) «Трух проти України" (заява N 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи, та вжиття всіх заходів щодо унеможливлення порушення процесуальних прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Лисичанському міському суді, з моменту складання протоколу (29.10.2017 року) по день винесення постанови суду, не дивлячись на достатність часу для того, щоб зявитися до суду та дізнатися про рух справи, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП та уникнення відповідальності за вчинене правопорушення проти безпеки дорожнього руху.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

На думку суду неодноразова неявка особи, що притягається до адміністративної відповідальності до суду, яка повинна добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Згідно вимог ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором УПП в місті Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне ДПП ОСОБА_3 ОСОБА_1 від надання письмових пояснень по суті правопорушення, отримання копії протоколу та підпису відмовився, в присутності двох свідків (а.с.1).

З дослідженого рапорту інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП у м. Сєвєродонецьку Лисичанську та Рубіжному Департаменту патрульної поліції (а.с.3) вбачається, що 29.10.2017 року, о 01 годині 30 хвилин, під час несення служби у складі екіпажу «Факт 215», спільно з інспектором УПП лейтенантом поліції ОСОБА_6 та інспектором УПП лейтенантом поліції ОСОБА_7 у місті Новодружеську, по вулиці Миру, 40, було зупинено транспортний засіб марки «ІЖ 2125 «Комбі», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не мав права керувати даним транспортним засобом. При перевірці документів у ОСОБА_1, було виявлено ознаки алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів. Зі згоди ОСОБА_1, огляд на стан спяніння проводився у медичному закладі, за адресою: м. Лисичанськ, проспект Перемоги, 54Ж, висновок лікаря № 1847 від 29.10.2017 року, яким підтверджено стан спяніння (а.с.2).

З матеріалів справи вбачається, що згідно бази даних НАІС МВС гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія не отримував (а.с.5).

В судовому засіданні була відтворена і досліджена відео зйомка з нагрудних камер співробітників патрульної поліції від 29.10.2017 року, що міститься на СD носії, з якої вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції, на місці зупинки транспортного засобу марки ««ІЖ 2125 «Комбі», державний номерний знак НОМЕР_1, було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння, за допомогою спеціального технічного засобу «DRAGER», від проходження якого він відмовився, але на запропонування проходження огляду у медичному закладі, ОСОБА_1; Д.А. погодився, згідно висновку якого, вбачається, що «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння».

Вище перелічені докази у розумінні ст. 251 КУпАП, суд визнає належними, допустимими, та такими, які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, що підтверджується висновком № 1847 від 29.10.201, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого: «гр. ОСОБА_1 - перебуває у стані алкогольного спяніння».

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює, згідно довідки Управління патрульної поліції в містах Сєвєродонецьк, Лисичанськ, Рубіжне Департаменту патрульної поліції до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП протягом календарного року не притягувався (а.с.7), посвідчення водія не отримував, таким чином, в розумінні ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 не є водієм, а є іншою особою, яка керує транспортним засобом.

Відповідно до абзацу 3 п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005р. № 14 суди не вправі застосовувати стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Згідно п.1.10 Про Правила дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність згідно зі ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу та майновий стан правопорушника, обставин, а також - характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що правопорушнику слід призначити стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ст. 130 ч.1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі вимог ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Піддати ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок (отримувач коштів ГУК у місті ОСОБА_4/м. Київ/2203106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова