АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВA
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Ященко М.А., за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3, на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 рокуОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гри. 00 кой. на користь держави.Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що на день винесення постанови становить 320 грн. 00 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_3 26 жовтня 2017 року о 00 год. 01 хв. керуючи автомобілем НОМЕР_1 в м. Києві по бул.Т.Шевченка, навпроти будинку №46, при перестроюванні не надав перевагу у русі ТЗ «MITSUBISHI Lancer» д.н.з. НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв з ним зіткнення. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 порушив п. 10.3 Правил дорожнього руху України, що утворює склад адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді ОСОБА_10. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року та постановити нову постанову, якою провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності закрити у зв'язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначає, що суддя вирішуючи питання про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, не повною мірою дослідив матеріали справи, зокрема пояснення учасників ДТП та не звернув уваги на існуючі в них протиріччя.

Неправдивими, на думку апелянта, є пояснення ОСОБА_6 про те, що він, керуючи автомобілем MITSUBISHI Lancer, рухався в крайній лівій смузі руху зі швидкістю близько 60 км/год., позаду автомобіля «Ніссан», який здійснив перестроювання в середню смугу, після чого ОСОБА_6 продовжив рух по «абсолютно вільній крайній лівій полосі». Однак вказане не відповідає дійсності, оскільки водій ОСОБА_3 здійснював перестроювання для об'їзду транспортного засобу, що збирався здійснювати поворот на вулицю С.Петлюри.

ОСОБА_3 стверджує, що суддею не було враховано даних схеми ДТП, з якої вбачається, що автомобіль «Ніссан» під час зіткнення майже повністю перебував на крайній лівій смузі руху, в той час як водій ОСОБА_6 через перевищення швидкості руху не зміг уникнути зіткнення з транспортним засобом «Ніссан».

Крім того, суддя, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_3, послався на пояснення свідка ОСОБА_8, однак, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №441372 від 26 жовтня 2017 року в графі «Свідки чи потерпілі» відсутній будь-який запис про нього.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду і закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи та доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що вона не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею суду першої інстанції в цілому дотримано вказаних вище вимог закону при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення.

Висновок судді є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 441372 відносно ОСОБА_3, який складений 26 жовтня 2017 року та відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Дані протоколу підтверджуються:

- поясненнями ОСОБА_6, який вказав, що він 26 жовтня 2017 року, керуючи автомобілем НОМЕР_3 в м. Києві по бул. Т. Шевченка, рухаючись в сторону проспекту Перемоги у лівій крайній смузі помітив автомобіль «Ніссан», який рухався в цій же смузі, після чого даний автомобіль змінив полосу руху, а саме перестроївся у середню полосу. Далі він продовжив рух у абсолютно вільній крайній правій полосі, а автомобіль «Ніссан» раптово змінив полосу руху на ту, в якій рухався ОСОБА_6 При цьому водій автомобіль «Ніссан» не включив покажчик повороту та не дотримався інтервалу при здійсненні маневру. Ним були здійснені спроби уникнути зіткнення, а саме екстрене гальмування, подача звукового сигналу, однак водій автомобіля «Ніссан» не відреагував. Швидкість руху автомобіля, яким керував ОСОБА_6 була близько 60 км/год (а.с.3);

- поясненнями свідка ОСОБА_9, згідно яких 26 жовтня 2017 року, рухаючись в лівій крайні полосі, він помітив автомобіль «Ніссан», який рухався попереду в середній смузі руху та без включення покажчика повороту здійснив маневр в крайню ліву смугу, не дотримавшись дистанції. Водій автомобіля «MITSUBISHI Lancer» подавав звуковий сигнал та здійснив аварійне гальмування, проте не зміг уникнути зіткнення (а.с.4).

Пояснення ОСОБА_6 та ОСОБА_9 щодо обставин ДТП узгоджуються з даними схеми місця ДТП та зафіксованими на її звороті даними про пошкодження транспортних засобів, які сталися внаслідок ДТП. Зокрема, місцем зіткнення є права частина крайньої лівої смуги руху, що спростовує доводи апеляційної скарги про те, що автомобіль «Ніссан» під час зіткнення майже повністю перебував на крайній лівій смузі руху, в той час як водій ОСОБА_6 через перевищення швидкості руху не зміг уникнути зіткнення з транспортним засобом «Ніссан»

Як убачається з матеріалів справи, суд визнаючи винним ОСОБА_3 у порушенні п. 10.3 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, дослідив всі матеріали справи, в тому числі врахував і пояснення ОСОБА_3 (а.с.5), в яких останній не заперечував, що при перестроюванні в лівий ряд натиснув вказівник поворот, але не зафіксував його, подивившись в дзеркало заднього виду зліва, почав повертати в ліву смугу, та побачив позаду зліва автомобіль, і почув, що той сигналить, прийняв міри щоб повернути назад в середню смугу, але можливо швидкість автомобіля були висока, і він не встиг повністю повернути в середню смугу, внаслідок чого отримав удар в задній бампер зліва.

Отже, підстав вважати, що суддя не з'ясував усіх обставини справи, не дослідив повністю дані схеми ДТП, , як про це зазначає в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3, немає.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суддя у постанові посилався на покази свідка ОСОБА_8, не врахувавши те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній запис про нього в графі «Свідки чи потерпілі» не є підставою для скасування постанови судді закриття провадження у справі, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_10 зазначено, що до протоколу додаються «схема ДТП, пояснення». Та відповідно зазначені документи і додані до протоколу.

Отже, рішення судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді суду першої інстанції та були підставою для скасування постанови суду не встановлено.

Щодо клопотання захисника про направлення матеріалів справи до Управління поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_6, то воно є безпідставним, оскільки згідно ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу у межах апеляційної скарги, тому позбавлений можливості вирішувати питання про направлення справи для складання протоколу щодо іншої особи.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року слід залишити без задоволення, а постанову судді без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гри. 00 кой. на користь держави - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.А. Ященко

Справа № 33/796/776/2018

Категорія: ст. 124 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Осаулов А.А.

Суддя апеляційної інстанції - Ященко М.А.