Справа № 645/4629/17
Провадження № 3/645/14/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді: Шарко О.П.

при секретарі Ятловій Ю.В.

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №201903, БР №201983 від 11.10.2017 року, ОСОБА_1, 11 жовтня 2017 року, приблизно о 02 год. 00 хв. та о 02 год. 55 хв., по пр-ту Тракторобудівників 1Б, а також пр-ту Тракторобудівників 1б/2, у м.Харкові, керував автомобілем марки «Lexus Lx 470», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння: порушення координації рухів, різка зміна настрою, зіниці очей не реагують на світло, від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У ході судового розгляду ОСОБА_1 не погодився з оцінкою його дій працівниками поліції, пояснив суду, що у зазначений у протоколі день та час він дійсно керував автомобілем «Lexus Lx 470», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр-ту Тракторобудівників 1б у м.Харкові, однак, в стані будь якого спяніння чи під дією будь-яких препаратів він не знаходився, приблизно о 02 год. 00 хв. він був зупинений патрульним екіпажом поліції, з незрозумілих йому причин, в них відбувся словесний конфлікт, після чого він поїхав далі, однак, біля будинку 1Б/2 по пр-ту Тракторобудівників, у м.Харкові, його зупинив інший екіпаж поліції і повідомив, що він знаходився в стані наркотичного спяніння.

Судом неодноразово викликалася у судові засідання працівники поліції, які складали протоколи про адміністративне правопорушення, однак, у судові засідання не зявлялися, відеозапис з місця події суду не надали.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши клопотання та пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто, приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Отже, після виключення провадження унеможливлюється здійснення будь-яких заходів, спрямованих на притягнення особи до адміністративної відповідальності. Це дає підстави вважати про відсутність у суду прав з'ясувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження у справі.

Днем вчинення адміністративного правопорушення згідно до протоколу про адміністративне правопорушення є 11 жовтня 2017 року.

На час проведення судового засідання 11 січня 2018 року, тримісячний термін накладення адміністративного стягнення, визначений КУпАП сплинув.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «ОСОБА_2 проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

На думку суду, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що з дня вчинення правопорушення минуло більше ніж три місяці, тому в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 не може бути накладено, а адміністративна справа підлягає закриттю, у звязку з закриттям провадження, суд позбавлений встановити винність чи не винуватість ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого йому правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись статтями 247, 251, 252, 278 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КупАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова в частині закриття провадження у справі може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

В іншій частині постанова оскарженню не підлягає.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Фрунзенського районного суду О. П. Шарко