Справа № 136/1846/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Стадник С.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від начальника Липовецького ВП Немирівського ВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 статті 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Липовецького районного суду Вінницької області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 045548 слідує, що 25.10.2017 року о 20:00 год. в смт. Турбів по вул. Миру, 145 громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES Sprinter д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя відмовивсь в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що його товариш ОСОБА_2, який їхав за кермом автомобіля MERCEDES Sprinter д/н НОМЕР_1, вийшов в магазин, у зв'язку з чим він сів на його місце щоб покурити, оскільки з його сторони вікно не відкривається. Надалі до автомобіля підійшов працівник поліції, який вказав на неробочий стан габаритів, після чого вказав йому на наявність ознак алкогольного сп'яніння та запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу. Від проходження огляду на місці зупинки він відмовивсь, оскільки транспортним засобом не керував, при цьому будь-яких ознак алкогольного спяніння в нього не було, що вказувало на відсутність підстав для проведення огляду. В присутності свідків він наполягав на проходженні огляду в Турбівській лікарні як найближчого закладу охорони здоровя якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, однак працівник поліції ігнорував його вимогу і пропонував пройти огляд в Липовецькій ЦРЛ.

Свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що 25.10.2017 року близько 20:00 год. він їхав за кермом автомобіля MERCEDES Sprinter д/н НОМЕР_1. Зупинившись поблизу магазину він пішов придбати продукти харчування. Вийшовши з магазину він побачив ОСОБА_1, який стояв поблизу працівника поліції. Підійшовши він товариша він дізнавсь, що працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення. Його пояснення, що транспортним засобом керував він, а не ОСОБА_1, працівник поліції ігнорував.

Інспектор СРПП № 1 Липовецького ВП ОСОБА_3 та інспектор СРПП № 1 Липовецького ВП ОСОБА_4 пояснили суду, що 25.10.2017 року близько 20:00 год. в смт. Турбів по вул. Миру вони були очевидцями того як автомобіль марки MERCEDES Sprinter д/н НОМЕР_1 здійснював рух з неробочим лівим габаритом, що стало приводом для його зупинки за допомогою проблискових маячків. Водієм транспортного засобу виявився ОСОБА_1, в якого при перевірці документів на авто було виявлено відсутність посвідчення водія. У звязку з цим останньому було запропоновано пройти в патрульний автомобіль для складання протоколу про адміністративне правопорушення. При спілкуванні у водія були виявлені ознаки алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), у звязку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, проте ОСОБА_1 відмовивсь. Надалі були запрошені свідки і в їх присутності водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного спяніння в Липовецькій ЦРЛ, оскільки Турбівська лікарня не включена до переліку закладів охорони здоровя, яким надано право проведення огляду особи на стан спяніння, однак ОСОБА_1 також відмовивсь (вимагав направити його на огляд в Турбівську міську лікарню), що стало приводом для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення БР № 045548 суд встановив, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки MERCEDES Sprinter д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоровя відмовивсь в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Санкція вказаної статті передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Порушення Правил дорожнього руху за яке передбачено застосування адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом за своєю суттю підпадає під дію кримінального аспекту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Лутц против Германии (Lutz v. Germany), пункт 182; Шмауцер против Австрии (Schmautzer v. Austria); Малиге против Франции (Malige v. France)).

Підпункт (d) пункту 3 статті 6 Конвенції визначає, що кожний обвинувачений має право допитати свідка, який свідчить проти нього або ж мати право на те, щоб ці свідки були допитані, а також право на виклик і допит свідків на його користь на таких самих умовах, як і для свідків, що показують проти нього (Трофимов против России (Trofimov v. Russia), пункт 33; Садак против Турции (№ 1) (Sadak and Others v. Turkey (no. 1)), пункт 67).

Можливість очної ставки обвинуваченого з важливим свідком в присутності судді є суттєвим елементом справедливого судового розгляду (Тарау против Румынии (Tarau v. Romania), пункт 74; Гравиано против Италии (Graviano v. Italy), пункт 38).

Будучи неодноразово повідомленими про час і місце розгляду справи, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ні в одне з судових засідань не зявилися, про причини неявки суд не повідомили.

За таких обставин особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не могла заперечити пояснення свідків в судовому засіданні і допитати останніх.

В такому випадку, суд приймає до уваги позицію Європейського Суду з прав людини у справі Корнєв і Карпенко проти України (п. 54 Рішення), де Суд визначив, що пункти 1 і 3(с1) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, як загальне правило вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше.

Європейський Суд зазначив, що обвинувачення не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити. Із цього випливає, що якщо засудження виключно або вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку чи домогтися допиту якої підсудний не мав можливості ані під час досудового слідства, ані під час судового розгляду, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими статті 6 Конвенції, що має місце у даній справі.

З наведених вище мотивів письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можуть бути покладені в основу винності ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 статті 130 КУпАП. За таких обставин, оцінюючи пояснення працівників поліції з точки зору достатності доказів, зважаючи при цьому на заперечення ОСОБА_1 наявності в нього ознак алкогольного спяніння, а також відсутність інших допустимих доказів, які підтверджують наявність в особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознак алкогольного спяніння, суд дійшов висновку про недоведеність факту наявності в ОСОБА_1 ознак алкогольного спяніння.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (пункт 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння (далі Інструкція), яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений працівником поліції в смт. Турбів Липовецького району Вінницької області. На місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовивсь пройти огляд на стан алкогольного спяніння, при цьому не заперечував проти проведення такого огляду в Турбівській лікарні як найближчого закладу охорони здоровя якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. Вказану обставину в судовому засіданні підтвердили і працівники поліції, які повідомили, що Турбівська лікарня не включена до переліку закладів охорони здоровя, яким надано право проведення огляду особи на стан спяніння.

З листа Липовецької ЦРЛ від 15.01.2018 року вих. № 28 суд встановив, що Турбівська лікарня є філіалом (підрозділом) Липовецької ЦРЛ, при цьому остання включена до Переліку закладів охорони здоровя, що мають право на проведення огляду водії на стан алкогольного спяніння відповідно до статті 266 КУпАП. Черговим лікарям Турбівської лікарні Липовецької ЦРЛ дозволено проводити огляд водіїв на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин вимога працівника поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного спяніння в Липовецькій ЦРЛ, не відповідала вимогам пункт 7 Розділу І Інструкції.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягав проходженню огляду на стан алкогольного спяніння в Турбівській міській лікарні Липовецької ЦРЛ, від проходження огляду в якій особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не відмовлялась, а тому в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку з чим провадження у справі підлягає закриттю згідно п.1 ч.1 ст. 247 цього Кодексу.

Керуючись ст. 130 ч.1, 221, 247 ч.1 п.1, 251, 252, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1) на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С.І. Стадник