КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/278/18
Провадження № 3/552/161/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 року суддя Київського районного суду м. Полтави Куліш Ю.В. при секретарі Жовтяк М.О. за участю прокурора Айдаєва Р. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, кіровоградської області, громадянка України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 А, працює заступником начальника фінансово економічного управління начальника відділу виконання бюджету та бюджетно фінансової звітності, , за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 будучи заступником начальника фінансово економічного управління начальником відділу виконання бюджету та бюджетно фінансової звітності Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, відповідно до пункту «В» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України « Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 вказаного Закону, несвоєчасно, тобто після встановленого Законом десятиденного строку (не пізніше 15.06.2017 року), а саме 26.09.2017 року, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про суттєві зміни в майновому стані щодо відчуження своєї частки нерухомого майна розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Гайворон, вул. Паркова, 35 за 81 178 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнала, та пояснила, що разом із сестрою були співвласницями житлового будинку з відповідними господарсько побутовими будівлями та спорудами, оскільки жодна з них в ньому не планувала проживати, вирішили його продати. Зважаючи на те, що її сестра проживає в Російській Федерації, а також її вік становить 67 років, вони домовились, що процесом продажу будинку та відповідними реєстраційними діями буде займатись ОСОБА_1

Вказаний будинок вона продала за 6 тис. доларів, про що повідомила сестру, оскільки чоловік сестри тяжко хворий та потребує лікування, вони домовились, що з отриманих від продажу будинку коштів сестра отримає 130 тис. грн.. приблизно 5 тис. доларів США за умови, що поверне ОСОБА_1 2 тис. доларів по можливості. 6 червня відбулась процедура купівлі продажу вищевказаного будинку, кошти одразу були розділені, як і було заздалегідь узгоджено. ОСОБА_1 також повідомила, що вже в м. Гайвороні, відчула погіршення самопочуття, по приїзду до м. Полтави вона звернулась до лікаря поліклініки МВС у м. Полтаві.

Після обстеження, їй повідомили про загострення ерозивного гастриту та про новоутворення у шлунку, та одразу направили на обстеження до онкологічного диспансеру. До поганого самопочуття додався важкий психологічний стан. Після обстеження в онкологічному диспансері підтвердило наявність новоутворення та було назначено проведення операції на 04.07.2017 року. В день операції вона була змушена вийти на роботу через невідкладні справи, які вимагали її особистої участі, після виконання термінових завдань, відлучилась з робочого місця до медичної установи, де і була проведена операція. Наступного дня зранку, приїхала на роботу, після чого повернулась до онкодиспансеру для проведення післяопераціного огляду. 06.07.2017 року її було виписано з медичного закладу.

В другій половині липня вона знову відчула погіршення самопочуття, їй було призначено курс лікування, але враховуючи, те що вона працювала та не могла в повній мірі виконувати настанови лікаря, для повноцінного лікування з 25 серпня 2017 року вирішила використати щорічну відпустку за 2017 рік. 22.09.2017 року її сестра, передала їй залишок частки від продажу будинку в сумі 2 тис. доларів.

24.09.2017 року з телепередачі дізналась про зміни в законодавстві, щодо сум обовязкових до декларування, а саме про необхідність декларування сум понад 50 прожиткових мінімумів працездатних громадян, а не як раніше доводили інформацію про декларування сум більш ніж 50 мінімальних заробітних плат.

25.09.2017 року, вона вийшла з відпуски та звернулась до службової особи в Пенсійному фонді Полтавської області, відповідальної за контроль антикорупційної діяльності, щодо питань про необхідність декларування коштів від продажу. На що їй повідомили, що необхідно такі надходження задекларувати. Після декількох невдалих спроб, 26.09.2017 року їй вдалось внести зміни до декларації про отримані доходи.

Зважаючи на вище викладене, просить суд, закрити справу за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки і самі кошти в повному обсязі отримані нею лише 22.09.2017 року, про зміни в законодавстві дізналася пізніше.

Відповідно до вимог ст. 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Диспозиція ч. 2 ст. 172-6 КпАП України за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.16 р. № 1774-VIII, у частині другій статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції» слова: «У разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року» замінити словами «У разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року» дані зміни набрали чинності з 01.01.2017 року.

Крім того, як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-6 КпАП України, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 12.06.2017 року, звернулась за медичною допомогою до лікаря терапевта дільничного поліклініки лікарні ДУ ТМО із скаргами, характерними для захворювання шлунково кишкового тракту. 04.07.2017 року перенесла операцію, в подальшому з 25.08.2017 року, для лікування використала щорічну відпустку за 2017 рік. У подальшому, до 05.09.2017 року, ОСОБА_1 перебувала під наглядом лікаря терапевта дільничного відомчого лікувального закладу, отримувала відновне лікування в амбулаторних умовах. Листок тимчасової непрацездатності на вказаних період не отримувала.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що її не ознайомлювали зі змінами в законодавстві, про те, що були внесені зміни з «50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року» на «50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року» дізналась з телепередачі. Після того, як вийшла на роботу намагалась внести відомості в декларацію. Після декількох невдалих спроб, 26.09.2017 року їй вдалось подати декларацію про зміни у майновому стані.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 12.01.2018 року, будь яких, вказівок про наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) судом не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не є фахівцем в галузі права, а отже не могла бути обізнаною щодо зміни вказаної статті.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували, що остання ознайомлена зі змінами в законодавстві, щодо зміни ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» з «50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року» на «50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року».

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247 , ст. ст. 283, 284 КупАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч.2 ст.172-6 КУпАП, - закрити в зв'язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя Ю.В. Куліш