ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6684/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2018 р. Суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 166903, ОСОБА_2, 23.10.2018 року о 03 год. 55 хв. керував автомобілем «VOLKSWAGEN», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тростянецькій, 3 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину не визнав та зазначив, що посварившись зі своєю співмешканкою, випив пива та пішов до сусіда, який є його товаришем, порадитися з приводу життєвих стосунків в сім'ї. В подальшому вони вдвох спустилися до машини, яка стояла на парковці біля будинку. Зазначив, що автомобілем у стані алкогольного сп'яніння він не керував, а лише сидів з товаришев в салоні автомобіля, оскільки на дворі було холодно. Однак, працівники поліції не взявши до уваги його пояснення, запропонували йому пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, на що він відмовився, оскільки вважав їх вимогу безпідставною. Просив суд закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, дослідивши відео з нагрудної камери працівників поліції, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось і самим ОСОБА_2, що 23.10.2018 року о 03 год 55 хв. останній перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим відповідальність за вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, передбачена саме за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

З переглянутого відео з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що коли до ОСОБА_2 під'їхали працівники поліції, він знаходився біля препиркованого автомобіля.

За клопотанням ОСОБА_2, згідно ст. 272 КУпАП, було допитано свідка ОСОБА_3, який пояснив, що ОСОБА_2 посварившись зі своєю співмешканкою, зайшов до нього порадитися, разом вони алкоголь не вживали, однак він відчував запах алкоголю від товариша. В подальшому вони з ОСОБА_2 спустилися до машини, яка стояла у дворі будинку де вони мешкають. Коли приїхали працівники поліції, вони сиділи в автомобілі і розмовляли, оскільки надворі було досить прохолодно. Категорично заперечував, що ОСОБА_2 керував транспортим засобом, оскільки в той час був разом із ним.

Зазначені пояснення свідка, виходячи з положень ст. 251 КУпАП, суд визнає належним та допустимим доказом.

Враховуючи наведене суддя вважає, саме по собі перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, за уваги недоведеності факту керування останнім транспортним засобом, не свідчать про доведеність його винності за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б вказували «поза розумним сумнівом» про порушення особою п. 2.5 ПДР здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

За таких обставин, враховуючи вище викладене, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки провадження у справі закривається, то судовий збір не сплачується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 130, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статтею 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.