Справа № 635/6879/18
Провадження № 3/635/15/2018
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 січня 2018 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Суддя Харківського районного суду Харківської області Ільїна Г.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 17, кв. 54,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

21 листопада 2017 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0002896 від 13 листопада 2017 року ОСОБА_1 13.11.2017 року о 15 годині 19 хвилин знаходячись на 19-км+100 м а/д Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта, керуючи вантажним автомобілем ДАФ, державний номер НОМЕР_1, здійснював надання послуг перевезення вантажу без реєстрації як субєкта господарювання, чим порушив ст. ст. 19, 58 ГК України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

06 грудня 2017 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, яка діє на підставі договору та ордеру, про передачу матеріалів справи для розгляду судом за місцем проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг.

Постановою Харківського районного суду Харківської області від 14.12.2017 року у переданні матеріалів справи на розгляд суду за місцем проживання правопорушника до Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг було відмовлено.

У судові засідання, призначені на 06.12.2017 року, 14.12.2017 року, 16.01.2018 року, 29.01.2018 року ОСОБА_1 не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, письмові заперечення щодо обставин справи до суду не надходили, інших заяв, доказів та клопотань суду не надавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Дані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0002896 від 13 листопада 2017 року та доданими до нього фотокопією посвідчення водія на імя ОСОБА_1 від 30.07.2008 року, фотокопією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Daf-95, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, фотокопією товарно-транспортної накладної № Р513 від 13.11.2017 року, в якій зазначено автомобіль марки Daf-95, державний номер НОМЕР_1, прізвище водія ОСОБА_1 та номер його посвідчення водія (а.с. 1-3).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ. (ст. 251 КУпАП).

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і предявляти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Крім того, у Постанові Кабінету Міністрів України № 207 від 25.02.2009 року «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» встановлено, що для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах документами, необхідними для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні є: фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; товарно-транспортна накладна; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_1 надавалися послуги з перевезення вантажу з метою одержання прибутку без державної реєстрації, як субєкта підприємницької діяльності, оскільки останній перевозив вантаж з м. Дніпро до м. Харкова транспортним засобом, який належить ОСОБА_3, за відсутності оформленої відповідно до чинного законодавства ліцензії.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, що помякшують відповідальність за вчинене правопорушення, відповідно до ст. 34 КУпАП судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність за правопорушення, відповідно до ст. 35 КУпАП судом не встановлено.

Суд вважає необхідним та достатнім для виховання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та з метою запобігання вчиненню нею нових правопорушень накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33-35, 40-1, 276, 279, 283-285, 301 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН невідомий, на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., який сплачується за наступними реквізитами: код класифікації доходів бюджету: 22030106, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ - 22030106, код за , банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя Г.І. Ільїна