Справа № 367/7958/17 Головуючий у І інстанції Кафтанов В. В.
Провадження № 33/780/100/18 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 147 25.01.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

25 січня 2018 року м. Київ

Суддя апеляційного суду Київської області Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідн. номер НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1, не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення: за ст. 124 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп.; за ч. 1 ст. 130 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; остаточний розмір адміністративного стягнення визначено у вигляді штрафу у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік; стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.,

в с т а н о в и в:

Відповідно до постанови судді, 18 листопада 2017 року близько 19 години 00 хвилин в м. Ірпені по вул. Тургенівській, 17, ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_2, в стані алкогольного сп'яніння (огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився у встановленому законом порядку в присутності 2 свідків, результат тесту - 2,36 ‰), не врахував погодні умови, не дотримався безпечної дистанції, не врахував безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2017 року в адміністративній справі щодо нього за ст.ст. 124, 130 КУпАП та надіслати справу щодо нього на новий розгляд. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та винесеною всупереч вимогам ст. 245 КУпАП. Зазначає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 277-2 КУпАП, відповідно до якої повістка особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, та в ній зазначається дата і місце розгляду справи. Однак, такої повістки він не отримував і в матеріалах справи, відповідно, відсутні відомості про це, а повідомлення його про судовий розгляд шляхом направлення SMS-повідомлення він не вважає як таке, що передбачено законодавством як належне, та звертає увагу, що заявки на їх отримання він не надавав. Апелянт звертає увагу суду на те, що його було позбавлено можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема щодо надання пояснень, доказів та заявлення клопотань, оскільки судовий розгляд відбувся за його відсутності, у зв'язку з чим, на його думку, судовий розгляд взагалі не відбувся, оскільки оскаржувана постанова прийнята за відсутності будь-кого у учасників провадження. ОСОБА_1 вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №326030 від 18 листопада 2017 року в графі «Пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ним вчинено запис - «не винен, за кермом був інший чоловік», однак вказана інформація ніким не досліджувалася та не перевірялася, про що свідчить відсутність у справі будь-яких документів, однак з цього приводу він не зміг надати жодних пояснень. Також в матеріалах справи міститься фото, датоване 03 листопада 2017 року з написом «ОСОБА_1, 22 лютого 1977 року», на якому зображений невідомий йому чоловік, що, на його думку зайвий раз свідчить про те, що матеріали справи належним чином не досліджувалися, є неповними, і не можуть слугувати підставою для визнання його винним у вчиненні адміністративних правопорушень.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, постанову Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2017 року без змін. Свою позицію пояснює тим, що вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, оскільки вина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами справи, які були досліджені судом першої інстанції, а оскарження даної постанови є нічим іншим як намаганням затягнути час та уникнути відповідальності, що є неприпустимим, оскільки йому була завдана матеріальна та моральна шкода, яка повинна бути відшкодована.

Заслухавши доповідача, ОСОБА_1, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити; дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції було дотримано вимог чинного законодавства, спрямованих на своєчасний і об'єктивний розгляд справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкції), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 вказаної вище інструкції передбачено, що ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Крім того, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

У п. 12.1 Правил дорожнього руху зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Як убачається з протоколів про адміністративні правопорушення, 18 листопада 2017 року близько 19 години 00 хвилин в м. Ірпені по вул. Тургенівській, 17, ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння (огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер», який зафіксував 2,36 ‰). При цьому ОСОБА_1 не врахував погодні умови, не дотримався безпечної дистанції, не врахував безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota» д.н.з. НОМЕР_3. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував факту перебування його 18 листопада 2017 року в стані алкогольного сп'яніння, оскільки в цей день був на дні народження свого батька, однак вказав, що він не керував транспортним засобом, до місця зупинки автомобіля його підвіз невідомий чоловік, після чого він перебував на пасажирському сидінні автомобіля. Зокрема зазначив, що на зупинці «Академмістечко» він підійшов до групи людей, які очікували транспорт та запитав чи є хтось із правами водія хто б направлявся до м. Ірпеня. Один чоловік, імені та прізвища якого він не запитав, зголосився сісти за кермо його автомобіля та довезти до Ірпеня. Коли вони рухалися по вулиці Тургенівській в м. Ірпінь, даний чоловік вчинив ДТП, вдаривши автомобіль, який рухався попереду і відразу втік у невідомому напрямку. Він в цей час знаходився на пасажирському сидінні і поки водій «Toyota» разом із товаришем вийшли з автомобіля, то вони вже не побачили того чоловіка, який керував його автомобілем. Зазначив також, що на фото, які містяться в матеріалах справи зображений невідомий йому чоловік що є фальсифікацією, однак з цього приводу він до уповноважених органів не звертався.

Що стосується виклику його до суду першої інстанції, то він не заперечує, що дійсно суд направив йому смс повідомлення про день розгляду справи, але він його відразу не прочитав, а побачив тільки 17 грудня 2017 року. Крім того зауважив, що суд не правильно вказав, що по даній справі відсутні пом'якшуючі обставини, оскільки він є учасником бойових дій.

Суд критично відноситься до наданих ОСОБА_1 пояснень, оскільки вони повністю спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушеннях підтверджується: актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та результатом алкотестеру «Драгер», проба позитивна 2,36 ‰ /а.с.1, 6/; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу - автомобіля «Geely», на якому наявні сліди пошкодження, а саме деформація капота, двох блок-фар, подряпини по периметру кузова та переднього бампера / а.с.5/; схемою наслідків ДТП, яка сталася 18.11.2017 року в результаті чого автомобіль «Toyota» отримав пошкодження у вигляді деформації заднього бампера, задніх фар, деформації кришки багажника, задніх крил; поясненнями ОСОБА_2 і ОСОБА_3, з яких вбачається, що 18 листопада 2017 року близько 19 години вони рухалися на автомобілі «Toyota» під керуванням ОСОБА_2 по вулиці Тургенівській в м. Ірпені. Пригальмувавши на обмежуючому швидкість бар'єрі, відчули удар в задню частину автомобіля. Вийшовши з автомобіля, вони побачили громадянина, який перебував в автомобілі «Geely» один за кермом. Коли останній вийшов з автомобіля, то вони побачили, що водій був з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме дуже сильно порушена координація рухів, не зв'язна мова та різкий запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_2 викликав працівників поліції, які прибули через 5 - 7 хвилин та за допомогою тестера встановили ступінь алкогольного сп'яніння водія, після чого той пересів на пасажирське сидіння та почав стверджувати, що він не водій / а.с.2, 3/.

Що стосується неповідомлення, як вважає ОСОБА_1, про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції, то слід зазначити, що правопорушнику 24 листопада 2017 року було направлено смс повідомлення про час розгляду справи 18.12.2017 року о 09 годині 05 хвилин, яке ним було отримано 24.11.2017 року о 12 годині 52 хвилини.

При цьому заслуговують на увагу посилання апелянта на залучення до матеріалів справи фотокарток чоловіка, де зазначено, що то ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 і який не є з ним схожий, однак з даного приводу він зі скаргами до уповноважених органів не звертався, матеріали справи містять достатньо доказів, що за кермом автомобіля перебував саме апелянт, який власноручно робив записи в протоколах про адміністративні правопорушення, ставив свій підпис, проти чого не заперечував в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, у зв'язку з чим вона до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 18 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 і ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон