АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 645/3101/17 Суддя 1-ї інстанції: Горпинич О.В.
Провадження № 33/790/13/18
Категорія: ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП ОСОБА_2, його захисника адвоката Калюжної Катерини Михайлівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2, 14 липня 2017 року, о 04.20, керуючи автомобілем Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по проспекту Московському, 247, не врахував дорожньої обстановки, не обрав небезпечної швидкості руху, в результаті чого не впорався з керуванням транспортного засобу та здійснив наїзд на перешкоду (технічне заглиблення у землі), чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України (ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Автомобіль отримав механічне пошкодження.

Також ОСОБА_2, за тих же обставин, керуючи автомобілем Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по проспекту Московському, 247 з ознаками алкогольного спяніння запах з порожнини рота, порушення координації, порушення мови. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest6820, та в закладі охорони здоровя (КЗОЗ ХОНД) відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову від 03.10.2017 року та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт вказав, що в ніч з 13.07.2017 року на 14.07.2017 року він разом з товаришами грав у більярд по вул. Рибалко, 56, спиртних напоїв не вживав, близько о 03:45год. 03:50 год. він та його друзі вирушили на автомобілі Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_1, який на праві власності належить його батькові ОСОБА_4 Під час руху за кермом перебував ОСОБА_5, а він сидів на передньому пасажирському сидінні. Просив сісти за кермо саме товариша, оскільки має вади зору, та за відсутності природного та штучного освітлення дороги за кермо не сідає.( копія довідки).

Вказує, що дорожнє покриття буле мокре, освітлення не було, був сильний дощ, відсутні знаки про проведення ремонтних робіт по шляху прямування автомобіля.

Потрапивши у яму, він з товаришем намагались витягти автомобіль самостійно, а потім за допомогою троса допомагав водій таксі, однак нічого не вийшло, його товаришів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 таксі повезло додому, а він з ОСОБА_5 залишився чекати евакуатор та власника автомобіля.

Після того, як прибули працівники поліції, ОСОБА_5 повідомив, що транспортним засобом керував саме він, на що працівники поліції не звернули увагу та склали протокол відносно ОСОБА_2

Апелянт вказує, що о 04:20 год. 14.07.2017 року автомобіль нікуди не рухався, оскільки він потрапив у заглиблення близько 04:00 год. Вказує, що суддя суду першої інстанції вказав, що водій не обрав небезпечної швидкості руху - тобто безпечну, тому складу адміністративного правопорушення немає.

Крім того зазначає, що насправді він був пасажиром вказаного транспортного засобу, спиртних напоїв не вживав, що також підтверджується висновком медичного огляду.

Вказав, що відмовився від огляду за допомогою технічного засобу, оскільки знав про ймовірне втручання в роботу цього приладжу, а від медичного огляду не відмовлявся.

Вказує, що схема дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) не містить часу її складання, та є додатком до протоколу серії БР 207127, а тому самостійним доказом не є,та як на його думку протоколом ним вже спростований.

Вважає, що пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, засвідчують лише його конституційне право про відмову від підпису у протоколі, та на його думку такі пояснення не є доказом його вини у вчиненні адміністративних правопорушень.

Крім того, пояснення ОСОБА_10 та ОСОБА_11, апелянт спростовує тим, що суддею суду першої інстанції було відмовлено у їх допиту в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Калюжну К.М., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що вимоги вказаної правової норми суддею суду першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Апеляційним судом було допитано ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка працює інспектором патрульної поліції УПП у Харківській області ДПП, та була свідком подій 14.07.2017 року під час складання протоколу серії БР № 207128 та БР№207127 відносно ОСОБА_2 Вона вказала що здійснюючи патрулювання в ніч на 14.07.2017 року, та отримавши повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (ДТП), і прибувши разом з екіпажем на пр..Московський біля моста по пр. Льва Ландау, побачила автомобіль, про який було отримано повідомлення. Цей автомобіль перебував передньою частиною у котловані, який викопано на проїзній частині у звязку з ремонтом дороги. Підійшовши ближче до автомобіля побачила за кермом ОСОБА_2 та поряд з ним сидів ще один чоловік. Під час спілкування ОСОБА_2 дійсно говорив, що не він керував транспортним засобом, а лише допомагав витягти його з котловану. Вказаний автомобіль вже не рухався, які пошкодження на ньому були вона не бачила. Аналогічні пояснення дав апеляційному суду працівник поліції ОСОБА_13, додавши, що ОСОБА_2 мав всі ознаки стану алкогольного спяніння, а саме: млява мова, хидка хода та запах алкоголю з порожнини рота, був одягнутий в брудний одяг.

Допитаний апеляційним судом інспекторо патрульної поліції УПП у Харківській області ДПП ОСОБА_14 підтвердив вказані обставини, та повідомив, що повідомлення про керування водієм в стані алкогольного спяніння надійшло зкафе «Охота», яке розташовано по вул.. Рибалко 56, і пізніше було встановлено, що його автором є охоронець кафе. Він вказав, що ОСОБА_2 неодноразово відпочиває в цьому закладі, і в цей день вживав спиртні напої, йому відомо, що він є працівником поліції у звязку з чим не захотів давати письмові пояснення, але стверджував, що ОСОБА_2 сідав за кермо автомобіля перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до змісту оглянутого відеозапису з нагрудних камер поліцейських встановлено, що під час прибуття працівників патрульної поліції на місце ДТП ОСОБА_2 перебував в салоні автомобіля Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_1 саме за кермом, мляво розмовляє, і коли виходить з автомобіля хитається, має забруднений одяг, на запитання працівників поліції представитись повідомляє, що його прізвище «ОСОБА_19», вказує, що не знає, як автомобіль Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_1 опинирвся у котловані, який був огороджений пластиковими блоками. ОСОБА_2, спілкуючись з поліцейськими застосовує нецензурну лайку. Як вбачається з відеозапису камери ZM0101 о 04:31:33-36 ОСОБА_2 повідомив працівникам поліції, що «трохи випив».

Аналізуючи вказані обставини, апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення ОСОБА_2 характеризуються чисельними суперечностями, зокрема його посилання в апеляційній скарзі на те, що він не вживав спиртних напоїв, на пропозиції працівників поліції він представляється як «ОСОБА_19», вказує, що йому невідомо, як автомобіль опинився у котловані, та враховуючи, що на момент прибуття останній на місце ДТП, перебував саме за кермом автомобіля, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та невідповідність його дій вимогам п. 2.5 ПДР, враховуючи, на відеозаписі чітко відображено, що працівниками поліції пропонувалось пройти огляд як за допомогою технічного засобу, так і в закладі охорони здоровя.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 року № 1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Вказані вимоги працівниками поліції були дотримані.

Крім того, відповідно до п. 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Враховуючи наведені вище обставини, апеляційний суд критично розцінює пояснення свідків ОСОБА_7 про повідомлені ним обставини, що ОСОБА_2 ніби то не був водієм автомобіля, оскільки вказані особи мають дружні відносини, і свідчення ОСОБА_7 протирічить іншим доказам по справі. Також критично розцінює апеляційний суд пояснення свідка ОСОБА_15, оскільки остання в категоричній формі не повідомила апеляційному суду, хто ж був водієм автомобіля, а крім того остання раніше жодного разу не опитувалась, про її існування апелянт повідомив лише в апеляційному суді, допитати її в суді першої інстанції не просив.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоровя його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обовязки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про не взяття до уваги медичного висновку від 14.07.2017 року, оскільки його огляд було проведено через 5 годин після виявлення ОСОБА_16 та протягом більше чим 2 години з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення..

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №207128, складений саме за відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також проведення такого огляду», огляду підлягають водії транспортних засобів, стосовно яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, які знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування, у присутності двох свідків; або лікарем закладу охорони здоров'я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в установах охорони здоров'я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох понятих складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказує ознаки сп'яніння і дії водія, спрямовані на ухилення від огляду.

За наявності таких кваліфікуючих ознак компетентними особами складається протокол про адміністративне правопорушення п.2.5 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

Об'єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, являється порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Враховуючи викладеного, вважаю, що суддя суду першої інстанції обґрунтовано дійшла висновку, що вина ОСОБА_2 знайшла свого підтвердження у суді, в його діях наявний склад інкримінованих правопорушень та своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння, а також невиконання водіями вимог поліцейського.

Вина ОСОБА_2 крім вказаних вище доказів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 207127 від 14.07.2017 року, протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 207128 від14.07.2017 року; схемою до місця ДТП від 14.07.2017 року; письмовими поясненнями ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_17, ОСОБА_18. Вказаним джоказам суддею суду першої інстанції надано належну оцінку, з якою погоджується і апеляційний суд.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Враховуючи вище викладене, те що ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції та апеляційної інстанції постійно змінював свої покази, та згідно наявного в матеріалів справи відеозапису, сумнівів щодо обґрунтованості прийнятого суддею суду першої інстанції рішення немає, тому підстави для скасування постанови від 03.10.2017 року за доводами апеляційної скарги відступні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 03.10.2017 року у відношенні ОСОБА_2 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик