Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/6/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Замша О. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.01.2018 року м. Кропивницький

Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляцією ОСОБА_3, на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17.11.2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Бобринецького районного суду Кіровоградської області, від 17 листопада 2017 року, ОСОБА_3, визнано винним в тому, що він 19.09.2017 року, о 23-45 годині, в м.Бобринець Кіровоградської області керував автомобілем НОМЕР_1, по вул.Миколаївській явними ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення вимог п.2.5 ПДР, відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Оцінюючи докази по справі в їх сукупності, у відповідності до вимог ст. ст. 33, 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та притягнув його до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зокрема зазначає, що постанова суду винесена упереджено без об'єктивного дослідження всіх доказів, при відсутності даних, що він дійсно керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, зазначає, що в автомобілі він знаходився як пасажир, в той час як автомобілем керував ОСОБА_4

Також зазначив, що свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4., не бачили, що саме він керував транспортним засобом, а тому їх покази не повинні були братися до уваги. Між тим, суд першої інстанції зазначених свідків не викликав та не допитав.

Крім того, пояснення свідків ОСОБА_6, та ОСОБА_5, відібрані іншою особою, яка не має відношення до даної справи, а саме працівником поліції Крамаренко В.Л., в той час, як протокол був складений ОСОБА_8 Протокол має виправлення, а саме в даті його складання з 20.09.2017 року на 19.09.2017 року.

Заслухавши під час апеляційного розгляду справи пояснення ОСОБА_3, який підтримав свою апеляцію, допитавши свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.09.2017 року, ОСОБА_3, 19.09.2017 року, о 23-45 годині, в м.Бобринець Кіровоградської області керував автомобілем НОМЕР_1, по вул.Миколаївській явними ознаками алкогольного сп'яніння. В порушення вимог п.2.5 ПДР, відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків. (а.с.1).

Згідно письмового пояснення свідка ОСОБА_9, останній має посвідчення водія, та зобов'язується доставити автомобіль НОМЕР_1, до місця стоянки, оскільки водія даного автомобіля було відсторонено. (а.с.5).

З даного пояснення вбачається, що водій автомобіля НОМЕР_1,

ОСОБА_3, дійсно керував даним автомобілем, та в подальшому працівниками поліції був відсторонений від керування даного автомобіля.

В судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_3, свою провину не визнав, та пояснив, що коли до нього під'їхали працівники поліції, він автомобілем не керував. Автомобіль стояв поруч з магазином. Не заперечував, що до магазину доїхав самостійно, зупинився, та не мав наміру продовжувати рух. Також його на місці було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він не мав при собі посвідчення водія. В протоколі відмовився писати пояснення та ставити свій підпис, оскільки не визнавав своєї провини. У зв'язку з відстороненням його від керування транспортним засобом, він зателефонував своєму родичу, щоб той забрав автомобіль та доставив його до місця стоянки.

Таким чином, під час розгляду справи судом першої інстанції, було достовірно встановлено, що ОСОБА_3, керував транспортним засобом, та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння. Даний факт, не заперечував і сам ОСОБА_3

Під час апеляційного розгляду, допитаний в якості свідка ОСОБА_4, суду пояснив, що автомобілем керував саме він. На питання суду, чому він змінив свої покази відповісти не зміг.

Допитані апеляційним судом в режимі відео конференції свідки ОСОБА_10, та ОСОБА_5, повністю підтвердили свої покази, які вони надавали під час складання адміністративного протоколу стосовно ОСОБА_3, підтвердили, що останній дійсно керував даним транспортним засобом, вів себе неадекватно, ображав працівників поліції та під час складання адміністративного протоколу, ОСОБА_3, не заперечував, щодо особистого керування ним транспортного засобу. В їх присутності ОСОБА_3, відмовився проходити медичний огляд, а саме продувати алкотестер «Драгер», та їхати для обстеження в медичний заклад.

Проаналізувавши матеріали справи, які свідчать, що ОСОБА_3., дійсно, керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції у зв'язку з підозрою перебування його в стані алкогольного сп'яніння, та відмовився від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції правильно вирішено дану справу по суті та зроблено обґрунтований висновок про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, та у відповідності до ст.280 КУпАП з урахуванням особи правопорушника, обставин вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення, яке є необхідним та достатнім, для попередження в подальшому допущення ним порушення правил дорожнього руху.

Під час апеляційного розгляду справи, обставини, на які посилається апелянт, не спростовують доведеності його провини, є надуманими та безпідставними, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду.

Пояснення свідка ОСОБА_9, надані безпосередньо суду, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки зазначені пояснення спростовуються іншими належними доказами, є неправдивими.

Будь які виправлення в протоколі про адміністративне правопорушення на які посилається апелянт відсутні.

Так само безпідставними є посилання апелянта на незаконність відібрання пояснення від свідків не тим працівником поліції, який складав адміністративний протокол. Так, працівник поліції Крамаренко В.Л., працюючи в екіпажі разом з ОСОБА_8, виявили дане правопорушення, та відповідно разом його припинили та склали адміністративні матеріали. Тому, працівник поліції Крамаренко В.Л., виконуючи свої посадові обов'язки, не лише мав право відбирати пояснення від учасників події, а більш того був зобов'язаний приймати активну участь в оформленні адміністративних матеріалів.

Тому порушень під час складання адміністративного протоколу, та розгляду справи судом першої інстанції, що тягнуть визнання протоколу та рішення суду незаконними апеляційним судом не встановлено.

Також інші обставини, на які посилається ОСОБА_3, свого підтвердження не знайшли, та спростовуються доказами, що знаходяться в матеріалах адміністративної справи, а тому його апеляція задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2017 року щодо нього залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідає оригіналу:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Р.В. Широкоряд