АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/2901/17 Номер провадження 33/786/41/18Головуючий у 1-й інстанції Антонов А. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області Рябішин А.О., з секретарем судового засідання Журою Н.Л., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2017 року ,-

в с т а н о в и в:

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 320 гривень.

Згідно з постановою, 6 травня 2017 року о 3 год. 01 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. В. Тирівській, 35/1 та по пров. Латишева, 4 в м. Полтаві з явними ознаками алкогольного сп'яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду ОСОБА_2. подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у його діях.

В обґрунтування апеляції вказує, що в порушення ст. 268 КУпАП суддя першої інстанції розглянув справу без його участі. Вважає, що суддя послався на неналежні та недопустимі докази, оскільки факту керування автомобілем не було, він лише забирав речі з автомобіля, а не керував ним.

Заслухавши апелянта та в його інтересах захисника , які підтримали доводи апеляції та просили її задовольнити, допитавши свідків , дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є : своєчасне , всебічне , повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи , вирішення її в точній відповідності з законом , забезпечення виконання винесеної постанови , а також виявлення причин та умов , що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень , запобігання правопорушенням , виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.

Вважаю , що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані не в повному обсязі .

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає зокрема за відмову особи , яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають зокрема оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП базується на інформації , що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення , письмових поясненнях свідків та матеріалих відеофіксації

Проте вважаю , що суддя суду першої інстанції досить формально поставився до питання оцінки зазначених доказів на предмет їх повноти і поза його увагою залишилась така важлива обставина як те , що матеріалами справи не підтверджується факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом.

Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає лише в разі, якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обгрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп»яніння відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп»яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Дослідженням матеріалів адміністративної справи встановлено , що про той факт , що ОСОБА_2 керував транспортним засобом , він рухався і був зупинений працівниками поліції під час такого руху , свідчить лише протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції , який складав цей протокол.

Переглядом відеозапису , що міститься в матеріалах справи встановлено , що на ньому не зафіксовано як момент керування ОСОБА_2 транспортним засобом, так і момент його зупинки. Із відеозапису видно , що ОСОБА_2 на місці заперечував факт керування транспортним засобом. Про цей же факт ОСОБА_2 наголошує в своїй апеляції та підтвердив в судовому засіданні.

Свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, будучи допитаними в суді апеляційної інстанції пояснили , що вони відпочивали в розважальному закладі і за кермо ніхто не сідав і в тому числі ОСОБА_2.

Не містять інформації про факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом також і письмові пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_5, на які послався суддя суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів на спростування зазначених фактів , матеріали справи не містять.

Переглядом відеозапису встановлені також і інші порушення допущені працівниками поліції, на які не звернув уваги суддя суду першої інстанції.

Так, із переглянутого того ж самого відео не вбачається факту запрошення свідків для фіксації відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння.

Із того ж таки відео не прослідковується також і категорична відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп»яніння , а чути лише сперечання щодо того чи керувала особа транспортним засобом. До того ж на відеозапису чітко прослуховується твердження працівника поліції про те , що не має значення чи керував ОСОБА_2 транспортним засобом, а важливе встановлення факту його відмови від проходження медичного огляду на пропозицію працівників поліції.

Варто зауважити , що сам по собі факт перебування особи, на ім»я якої зареєстрований транспортний засіб або яка в силу закону наділена правом керування у стані алкогольного сп»яніння за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом не утворює складу адміністративного правопорушенння передбаченого ст.130 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовою особою , яка складала протокол про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності , не надано суду переконливих доказів винуватості особи.

Відповідно до статті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате , а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин , враховуючи , що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , а всі сумніви тлумачаться на користь особи , апеляція підлягає задоволенню , а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити;

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати , а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення;

Постанова набирає законної сили з момент її винесення й оскарженню не підлягає

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області А.О.Рябішин