Справа № 265/8047/17
Провадження № 3/265/55/18
П О С Т А Н О В А

15 січня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, не працюючої, яка мешкає по вулиці 9-ого ТравняАДРЕСА_1,

за ст. 130 ч. 1 ст. 122 ч. 4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2017 року о 01:05 годині ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» державний номер НОМЕР_2 в Лівобережному районі міста Маріуполя по вулиці Пашковського біля будинку 71 з явними ознаками алкогольного спяніння, (запах алкогою з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду для визначення стану спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, а також від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Крім того 14 листопада 2017 року о 01:05 годині, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом марки «Mercedes-Benz» державний номер НОМЕР_2 рухаючись на перехресті вулиці Межова та вулиці Пашковського в Лівобережному районі міста Маріуполя, не надала дорогу автомобілю "Тойота", державний номер 3949, який рухався по головній дорозі, змусивши водія різко гальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створила аварійну обстановку.

Правопорушник ОСОБА_2 в судові засідання, які були призначені 28 листопада 2017 року, 19 грудня 2017 року та 15 січня 2018 року не зявилась, про день та час слухання справи повідомлялась рекомендованим судовим повідомленням, які були повернуті на адресу суду з відміткою «про закінчення терміну зберігання». При цьому в протоколах про притягнення до адміністративної відповідальності від дачі пояснень відмовилась.

На підтвердження факту керування ОСОБА_2 14 листопада 2017 року автомобілем НОМЕР_3 без посвідчення водія на право керування транспортним засобом, у порушення п. 2.1а ПДР України в матеріалах справи мається копія постанови від 14 листопада 2017 року про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 510 гривень на підставі ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 080414 від 14.11.2017 року, рапортом інспектора роти № 1 батальйону УПП в м.Маріуполі ДПП Самохвалова, та відеозаписом.

Відповідно до п. 16.11 Правил дорожнього руху України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно ч.4 ст.122 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Таким чином, суд вважає, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 122 КУпАП, як порушення Правил дорожнього руху, що призвело до створення аварійної обстановки.

Пункт 1 ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» передбачає, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Надана до матеріалів протоколу про виявлене порушення відеофіксація з бодікамери представника патрульної поліції підтверджує, що у присутності поліцейських був зупинений автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, яка перебувала в стані алкогольного спяніння, у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вимогу працівника поліції ОСОБА_2 відмовилась від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп"яніння. При цьому на відеофіксації вбачається, як правопорушник не заперечує того факту, що вживала спиртні напої, однак зазначила що це було давно, який само час пройшов з моменту вживання алкоголю та внаступному керування автомобілем не зазначила.

На підтвердження відмови ОСОБА_2 від проходження у передбаченому законом порядку огляду на стан спяніння в матеріалах справи маються пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14 листопада 2017 року, які зазначили, що у їх присутності ОСОБА_2 дійсно відмовилась від проходження огляду на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», а також у лікаря нарколога.

Таким чином наявні в матеріалах справи докази підтверджують факт того, що 14 листопада 2017 року близько 01:05 годині ОСОБА_2 керувала автомобілем НОМЕР_3 з ознаками алкогольного спяніння, однак на вимогу працівників поліції відмовилась від проходження медичного огляду на стан спяніння у присутності двох свідків.

За п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином суд вважає, що в діях ОСОБА_2 мається склад правопорушення, передбачений ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки правопорушник, будучи водієм транспортного засобу та керуючи ним, відмовилась на вимогу працівника поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння при наявності достатніх для цього підстав.

Відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

В той же час, ч.2 цієї статті передбачає, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, особи правопорушника, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суд реалізуючи принцип законності та справедливості, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, вважає за необхідне призначити ОСОБА_2М адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 130 КУпАП

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян., суд позбавлений можливості застосовувати будь-яке інше стягнення.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Згідно матеріалів спарви ОСОБА_2 не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення як позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того, згідно пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

З огляду на ці положення, а також враховуючи сукупність даних, які характеризують особу порушника, ступінь її вини, дані про проступок, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 стягнення у вигляді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією статті 130 частини 1 КУпАП, без позбавлення її водійського посвідчення.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винною у скоєні правопорушення, передбаченого ст.ст. 130 ч. 1, 122 ч. 4 КУпАП, та покласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 гривні 40 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Орджонікідзевський районний суд місті Маріуполя протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя Шиян В.В.