Справа №: 465/6452/17
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2018

Суддя Франківського районного суду м. Львова Козюренко Р.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

встановив:

До Франківського районного суду м. Львова надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявних матеріалів вбачається, що 05.11.2017 о 04 год. 45 хв. водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Porsche Panamera, державний номерний знак НОМЕР_1, був зупинений поліцейськими на проспекті Свободи, 7 у м. Львові за порушення п.9.25 ПДР, що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія БР №190750. На вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №073967 від 05.11.2017, поясненнями двох свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 3, 4), відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських (а.с. 2).

У судові засідання 22.11.2017, 22.12.2017 ОСОБА_1 не зявився.

З підстав заявленого клопотання захисника ОСОБА_4 розгляд справи 23.01.2018 було відкладено на 31.01.2018.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися. Між тим, захисник подав чергове клопотання про відкладення призначеного на 31.01.2018 розгляду справи у звязку з перебуванням ОСОБА_1 за межами України, повідомив про неможливість забезпечити і свою явку у засідання з причин перебування в іншому судовому процесі в суді апеляційної інстанції.

У судове засідання зявилися представники Національної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_5Є та лейтенант поліції ОСОБА_6, надали пояснення по суті, просили долучити власні письмові пояснення до матеріалів справи.

Письмових заперечень від ОСОБА_1 чи його захисника на адресу суду не надходило.

Даючи оцінку клопотанням захисника про відкладення розгляду справи, враховуючи стислі строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та вимоги ст.38 КУпАП щодо строків накладення адміністративного стягнення, є підстави вважати клопотання захисника способом затягування розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності. Оскільки процесуальні права правопорушника на участь у судовому процесі буди забезпечені, суд розцінює його неявку та неявку його захисника як небажання користуватися процесуальними правами та свідомим зволіканням установлених строків розгляду справи судом, тому виходячи із принципу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо забезпечення розумності строків розгляду у призмі доцільності тривалості судочинства, заявлене клопотання захисника слід відхилити, справу розглядати за наявними доказами відповідно до ст. 251 КУпАП.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративні правопорушення, суддя вважає можливим здійснювати розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії БР №073967 складено з дотриманням вимог, які передбачені главою 19 розділу ІV КУпАП. При складенні протоколу ОСОБА_1 роз'яснено його права і обов'язки, визначені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що стверджує його підпис у протоколі, а також пояснення представників поліції ОСОБА_5Є та ОСОБА_6, підтверджених відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів, про те, що зазначені права водію ОСОБА_1 були належним чином розяснено під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з пояснень представників поліції та відеозапису з нагрудних відеореєстраторів, під час розгляду ними справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, представники поліції виявили у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, виражене тремтіння пальців рук), що підтвердив останній, повідомивши, що вживав пиво, при цьому в присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан спяніння на місці та у медичному закладі.

Також, відмова ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Пояснення ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с. 3, 4) не містять суперечностей щодо інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, підтверджують факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння в установленому порядку.

Як випливає з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, наркотичного чи іншого спяніння.

Відтак, вина ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху підтверджується зібраними по справі матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, поясненнями старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5Є та лейтенанта поліції ОСОБА_6,відеозаписом з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, суддя вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю, оскільки останнім порушено п.2.5 Правил дорожнього руху.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке свідчить про підвищену небезпеку подібних правопорушень та осіб, що їх вчиняють, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що помякшують чи обтяжують відповідальність, наслідки вчиненого ним правопорушення та ступінь його вини, вважаю, що стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки, відповідно до ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тому судовий збір слід стягнути ОСОБА_1 на користь держави.

З наведених міркувань, керуючись статтями 38, 130, 283-285 КУпАП, суддя,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 352,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_7