АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/7846/17 Суддя 1-ї інстанції: Клименко А.М.
Провадження № 33/790/142/18
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., за участю особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2018 року ОСОБА_2, 14.04.21987 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 25.11.2017 року о 00:50 ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Mazda 3», державний номер НОМЕР_1, біля будинку № 39-А по вул. Плеханівська в м. Харкові, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager Alcotest 6820 у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний - 1.68 проміле.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу і просить скасувати постанову від 09.01.2018 року та закрити провадження у справі на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. В скарзі зазначає, що не згоден з постановою у зв'язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що повістки про виклик до суду із зазначенням дати та часу судового розгляду він не отримував. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся, був не згоден з результатами проведеного огляду технічним засобом «Драгер 6820», що ніби то також підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. Вважає, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а частиною 3 вказаної правової норми передбачено, якщо у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Посилання апелянта, на те, що він ніби то був не згоден з результатами проведеного відносно огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу апеляційний суд відхиляє, оскільки такі відомості не містять матеріали справ, при цьому суд відмічає, що зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1) ОСОБА_2 був ознайомлений, залишив в ньому власноручно свій підпис, та письмових пояснень не надав, а крім того був ознайомлений з актом його огляду (а.с. 3), та погодився з результатами огляду, викладених в цьому акті.

Крім того апеляційний суд критично оцінює твердження апелянта на ніби то підтвердження його доводів змістом відеозапису з нагрудних камер поліцейський, оскільки такий відеозапис в матеріалах справи відсутній, так само як і відсутнє посилання в протоколі про адміністративне правопорушення від 25.11.2017 року серії БР №193449 що такий відеозапис проводився взагалі, а сам апелянт не надав доказів існування такого відеозапису, та його змісту.

Суддею суду першої інстанції було встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом від 25.11.2017 року серії БР 193449, чековою роздруківкою Drager alkotest 6820, результат якого встановив вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_2 - 1.68 проміле, актом огляду,поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, рапортом інспектора поліції Іващенка О.О., ОСОБА_6

Апеляційний суд, виходячи з вищенаведеного вважає, що цим доказам суддею суду першої інстанції було надано повну а належну оцінку, і підстав для сумніву в її об'єктивності не вбачає..

Враховуючи вище викладене, вважаю, що суддею суду першої інстанції було розглянуто справу повно та всесторонньо, прийнято обґрунтоване рішення про визнання винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладене на нього адміністративне стягнення відповідно до санкції вказаної статті, тому підстав для скасування постанови від 09.01.2018 року за доводами апеляційної скарги не вбачаю, оскільки ОСОБА_2 не надав суду для того достатньо підстав.

Керуючись ст.. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2018 року у відношенні ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області В.П. Цілюрик