АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 липня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А., перевіривши на відповідність вимогам законодавства апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 Харитонової О.Д. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з вказаною постановою, прокурор, який приймав участь у розгляді справи, ХаритоноваО.Д. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винуватим та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

При цьому, право на оскарження вказаного судового рішення прокурор обґрунтував з посиланням на ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1ст. 55 Конституції України, главу 24 КУпАП, а також лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 9-1301/0/4-16 від 12 травня 2016 року.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Згідно зі ст.. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок перегляду постанови судді встановлений спеціальною нормою, зокрема, ч. 2 ст. 294 КУпАП, згідно з якою, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

При цьому, перелік осіб, яким надано право на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, а ч. 5 ст. 7 КУпАП (в редакції із змінами від 14 жовтня 2014 року) регламентовано, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Проте, оскаржуючи до апеляційної інстанції постанову судді, прокурор не вказала і не обґрунтувала обставин, які б давали підстави вважати, що прокурором реалізуються повноваження щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Посилання прокурора на ч. 1 ст. 55 Конституції України та ст. 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є безпідставним, оскільки названа норма основного закону та ст. 6 § 1 Конвенції вказують на те, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Однак, про порушення будь-чиїх прав в апеляційній скарзі прокурор не зазначає.

Посилання прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 9-1301/0/4-16 від 12 травня 2016 року є непереконливим, оскільки даний лист не є джерелом права і носить рекомендаційний характер, а законодавство України про адміністративні правопорушення складається, як це передбачено ч. 1ст. 2 КУпАП, з Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України.

Окрім того, необхідно звернути увагу на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, в якому висвітлена протилежна позиція щодо права прокурора на оскарження.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтування про реалізацію прокурором своїх повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян, а також, з огляду на те, що прокурор за чинним на даний час законодавством не вправі оскаржувати рішення судді у справі про адміністративне правопорушення без додержання вимог ч. 5 ст. 7 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку про те, що апелянту необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги до розгляду з поверненням її особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 287, 294 КУпАП , суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 Харитонової О.Д. на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року, якою закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Справу повернути до Голосіївського районного суду м. Києва.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А.Васильєва