Справа № 161/8581/18
Провадження № 3/161/2150/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2018 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., за участю: прокурора Сушика Ю.В., захисника адвоката ОСОБА_1

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно ОСОБА_2, який народився 28.07.1993 року в м. Луцьк Волинської області, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює на посаді помічника чергового СРПП № 3 Луцького районного відділу поліції ГУНП у Волинській області, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04.06.2018 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

З вказаного протоколу вбачається, що ОСОБА_2 працюючи на посаді чергового СРПП № 3 Луцького районного відділу поліції ГУНП у Волинській області і будучи згідно підпункту «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, на яку поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин після закінчення встановленого періоду подання (до 00.00 01.04.2018 року), 08.04.2018 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, не визнав, суду пояснив, що йому було відомо про те, що до 01.04.2018 року він має подати щорічну електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік. В другій половині березня 2018 року він здійснив спроби зайти до свого електронного кабінету на подати декларацію, але флеш-карта з електронним ключем до кабінету не відкрилася. 19.03.2018 року він звернувся до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» в м. Луцьку, де йому було виготовлено новий електронний цифровий підпис. Того ж дня він знов спробував зайти на Інтернет сайт НАЗК, однак не змін увійти до електронного кабінету, оскільки електронна пошта, закріплена за його обліковим записом, не була активною. 20.03.2018 року він з0вернувся до Луцької ОДПІ з метою активації електронної пошти, однак працівники Луцької ОДПІ йому пояснили, що вказане питання не віднесено до їх компетенції, надали номер телефону служби підтримки НАЗК. Він зателефонував за вказаним номером, але слухавку ніхто не підняв. Потім, в період з 21.03.2018 року по 28.03.2018 року він був відкомандирований для охорони місць незаконного видобутку бурштину-сирцю у Маневицький район Волинської області. В цей період він не мав можливості подати електронну декларацію, що були відсутні будь-які технічні умови для цього, оскільки фактично він знаходився серед лісу на території Вовченського лісництва. 28.03.2018 року він повернувся в м. Луцьк. 29.03.2018 року здійснив дзвінок на гарячу лінію, де зареєстрували його скаргу про те, що працівники НАЗК не беруть слухавку. Після цього, 31.03,2018 року, перебуваючи на добовому чергуванні, він відправив кілька звернень на електронну пошту НАЗК, в яких просив змінити його електронну адресу, привязану до облікового запису. 01.04.2018 року він отримав лист від НАЗК з інструкцією про зміну електронного цифрового підпису. Він виконав всі умови інструкції і 04.04.2018 року отримав від НАЗК лист про зміну електронної пошти. Після цього він змінив електронний цифровий підпис на діючий і лише У нього не було умислу на неподання декларації чи приховування будь-яких відомостей.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_2. наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172 -6 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України „Про запобігання корупції корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП полягає в порушенні вимог фінансового контролю, яке полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто, за наявності останніх, відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв'язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

Об"єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в активній формі прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_2, починаючи з 18-19 березня 2018 року він вживав дії, щоб подати електронну декларації, проте зробити цього не зміг оскільки його електронна пошта, привязана до облікового запису не була активна.

Підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених ОСОБА_2 у суду не має.

Крім того, пояснення ОСОБА_2, надані в судовому засіданні, обєктивно підтверджується роздруківками електронного листування ніж ним та службою підтримки НАЗК (а.с 42-51, 73-77), з якої вбачається, що з метою подання декларації за 2017 рік ОСОБА_2 ще з 29 березня 2018 року, тобто за три доби до закінчення терміну її подання і протягом 30 та 31 березня 2018 року активно вживав дії необхідні для подання декларації.

Отже, обставини намагання ОСОБА_2 своєчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, в передбачені Законом терміни, тобто до 01.04.2018 року, органом, яким складено протокол, не спростовано.

У зв"язку з викладеним, суд приходить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов'язковим елементом якого є умисна дія та умисне несвоєчасне подання електронної декларації. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен був довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Проте, органом, яким складено протокол, не надано суду доказів про наявність в діях ОСОБА_2. умислу, направленого на порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, аналізуючи докази, отримані під час розгляду даної справи та аналізуючи чинне законодавство у сфері запобігання корупції, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставини відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахування наведених вище обставин, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3