Справа № 136/449/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2018 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Стадник С.І., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від начальника Управління захисту економіки у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, пенсіонерка, депутат 7-го скликання Липовецької міської ради Липовецького району Вінницької області, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 67 слідує, що депутат 7-го скликання Липовецької міської ради ОСОБА_1 будучи субєктом відповідальності на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" (далі Закон №1700-VII), в порушення вимог ч.1 ст.45 цього Закону несвоєчасно, без поважних причин, в термін до 01.05.2017 року не подала на офіційний веб-сайт НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення визнала, при цьому пояснила суду, що через хворобу тривалий час перебувала вдома, що завадило їй подати декларацію.

Прокурор вказав на наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, у звязку з чим просив суд вирішити питання про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, який передбачений санкцією частини статті за якою кваліфіковано її дії.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд становив, що 25.10.2015 року ОСОБА_1 було обрано депутатом Липовецької міської ради 7-го скликання, у звязку з чим вона є субєктом декларування згідно статті 3 ч.1 п.1 пп. "б" Закону № 1700-VII.

Згідно ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону №1700-VII, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до пункту 51 Розділу ХІІІ "Прикінцеві положення" Закону №1700-VII (див. пункт 6 розділу II Закону № 1975-VIII від 23.03.2017), строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше, продовжено до 1 травня 2017 року.

В порушення вимог частини 1 статті 45 Закону № 1700-VII, а також пункту 51 Розділу "Прикінцеві положення" Закону № 1700-VII, ОСОБА_1 несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, а саме 05.02.2018 року, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, згідно ст.245 КУпАП є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП настає виключно за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зі змісту листа Вищого спеціалізованого суду України №223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, повязанні з корупцією" вбачається, що за наявності поважних причин на неподання декларації, відповідальність за ч.1 ст.172-6 КУпАП виключається. Конструктивною ознакою цього правопорушення є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин, тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається.

Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у звязку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо.

З пояснень ОСОБА_1 суд встановив, що причиною несвоєчасної подачі декларації була її хвороба, через яку вона тривалий час перебувала вдома.

Оцінюючи вказані обставини суд встановив, що 09.02.2017 року ОСОБА_1 було проведено хірургічне видалення хронічно запаленої атероми правої молочної залози, у звязку з чим до 19.02.2017 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, після чого її було виписано додому. Доказів, які підтверджували б неможливість подання декларації в період з 20.02.2017 року по 30.04.2017 року ОСОБА_1 суду не надала і як наслідок не підтвердила наявність обставин на які вона посилається. За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_1 мала можливість подати декларацію своєчасно, однак не вчинила відповідних дій без поважних причин.

Враховуючи зазначене суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується зібраними у справі доказами.

При призначенні виду та розміру адміністративного стягнення враховується особа порушника, ступінь вини, майновий стан, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши докази, встановивши обставини, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення - щире розкаяння, відсутність обтяжуючих обставин, особу винної, яка по місцю проживання характеризується позитивно, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією даної статті.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно ст. 4 ч.2 п.5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 23, 27, 33-35, 172-6 ч.1, 221, 251, 252, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 172-6 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (пятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот пятдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя С.І. Стадник