Справа №583/3648/17 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 33/788/115/18 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року суддя Апеляційного суду Сумської області Матус В. В. ,за участю ОСОБА_3 та його захисника Казміренко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Казміренко Л.О. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2018 року, якою

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця с. Кардашівка Охтирського району Сумської області

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2018 року на ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що він 23 грудня 2017 року в 00 год. 40 хв. в м. Охтирка Сумської області по вул. Революції керував автомобілем ВАЗ 21014 державний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмовився від проходження огляду в установленому порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

У поданій апеляційній скарзі захисник Казміренко Л.О. вказує на грубе порушення прав ОСОБА_3, оскільки суд розглянув справу без його участі та даних про його сповіщення про час та місце розгляду справи. Також, визнаючи перебування ОСОБА_3 у стані алкогольного сп'яніння, вказує що останній не був водієм, а транспортним засобом керувала ОСОБА_5. Тому просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Казміренко Л.О., які підтримали подану апеляційну скаргу, вислухавши пояснення свідків, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Крім того, згідно ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи відносно ОСОБА_6 допустив порушення вимог зазначеного закону.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги та з матеріалів справи ОСОБА_3 не був повідомлений про час та місце судового розгляду, оскільки 12 січня 2018 року, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, розгляд справи не відбувся, а повістка була повернута до Охтирського міськрайонного суду Сумської області без вручення адресату (а.с. 16-17). Інших даних про повідомлення ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи не мається

Також із матеріалів справи вбачається, що суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області розглянув 05 грудня 2016 року справу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_3, пославшись на те, що він повідомлявся про час та місце судового розгляду.

Разом з тим, той факт, що ОСОБА_3 повідомлявся про час та місце судового розгляду, ніяким чином не свідчить про те, що він був повідомлений та що є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції, в даному випадку, за відсутності даних про сповіщення про місце і час розгляду справи допустив порушення приписів ч.1 ст.268 КУпАП, та прав ОСОБА_3 участь у розгляді справи, подавати клопотання, приймати участь у допиті свідків, тощо.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги в частині порушення прав ОСОБА_3 заслуговують на увагу, а постанова судді підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Допитана в судовому засіданні апеляційної інстанції співмешканка ОСОБА_3 ОСОБА_5 показала, що саме вона керувала вказаним автомобілем, проте не має права на керування механічними транспортним засобами та не змогла дати вірну відповідь на запитання щодо розташування органів керування автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 показав, що їхав в автомобілі з ОСОБА_3 та ОСОБА_5, оскільки перебуває з ними в дружніх стосунках, зазначив, що автомобілем керувала ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп'яніння.

Допитані в судовому засіданні апеляційної інстанції свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9, кожен окремо, показали, що їх викликала співмешканка ОСОБА_3 ОСОБА_5 після зупинки автомобіля працівниками поліції і вони прибули на місце події вже під час складення протоколу про адміністративне правопорушення. Вони підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи показання допитаних свідків приходжу до висновку про неправдивість цих показань в частині пояснень про те, що автомобілем керувала ОСОБА_5, оскільки свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули на місце зупинки транспортного засобу вже після його зупинки, свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебувають у дружніх стосунках з ОСОБА_3, а свідок ОСОБА_5, яка пояснювала, що саме вона керувала автомобілем, взагалі не має посвідчення водія та не обізнана з органами управління автомобілем.

Разом з тим, допитані свідки підтвердили наявність ознак алкогольного сп'яніння у ОСОБА_3 та факт його відмови від підпитання протоколу та дачі пояснень.

Проаналізувавши вказані пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходжу до висновку, що вони беззаперечно доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Факт керування ОСОБА_3 23 грудня 2017 року в 00 год. 40 хв. в м. Охтирка Сумської області по вул. Революції автомобілем ВАЗ 21014 державний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп'яніння та відмови від проходження огляду в установленому порядку підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АП2№523182 від 23 грудня 2017 року (а.с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 23 грудня 2017 року про те, що ОСОБА_3, який керував автомобілем ВАЗ 21014 державний номер НОМЕР_2 в їх присутності відмовився від підпису (а.с. 3-4), що підтвердили в суді і допитані вищевказані свідки.

Доводи апеляційної скарги захисника Казміренко Л.О. про те, що ОСОБА_3 не керував вказаним автомобілем, спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_5, яка підтвердила відсутність водійського посвідчення.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не заперечував факту керування ним вказаним автомобілем, а висунув вказану версію лише після ухвалення постанови судді про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Як зазначив ЄСПЛ у п. 47 рішення «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 25 січня 1996 року, з одного боку очевидно, що обґрунтування засудження виключно, або головним чином на мовчанні обвинуваченого чи на його відмові відповідати на запитання або давати свідчення є несумісним з імунітетами, про які йдеться. З іншого боку, Суд вважає так само очевидним, що ці імунітети не можуть і не повинні перешкоджати тому, щоб мовчання обвинуваченого в ситуаціях, які чітко вимагають його пояснення, бралося до уваги при оцінюванні переконливості доказів, наведених обвинуваченням.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_3 дізнався про ухвалення оскаржуваної постанови після того, як його зупинили працівники поліції для вилучення посвідчення водія. Разом з тим, ОСОБА_3 отримав копію постанови 29 січня 2018 року (а.с. 17), тобто до набрання нею законної сили та звернення до виконання. Зважаючи на відсутність більш детальних пояснень ОСОБА_3 та відсутність підстав для виконання постанови судді станом на 29 січня 2018 року, вважаю пояснення ОСОБА_3 в цій частині явно неправдивими.

Отже, відмова ОСОБА_3 вказати, що він не керував транспортним засобом при складенні протоколу про адміністративне правопорушення в сукупності з поясненнями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що саме він був водієм та відмовився від проходження обгляджу на стан сп'яніння в установленому законом порядку та викладенням явно неправдивих пояснень в апеляційній скарзі та в судовому засіданні дає підставу зробити висновок про доведеність поза розумним сумнівом факту керування ОСОБА_3 вказаним транспортним засобом.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи про адміністративне правопорушення знайшов своє підтвердження факт керування водієм ОСОБА_3 автомобілем з ознаками алкогольного сп'яніння та відмови від проходження медичного огляду в установленому законом порядку.

Тому, доводи апеляційної скарги захисника Казміренко Л.О. про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є безпідставними і не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Казміренко Л.О. - задовольнити частково.

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25 січня 2018 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Постановити нову постанову, якою накласти на ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. в прибуток держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в доход держави в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 коп..

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Сумської областіМатус В. В.