Справа№612/177/18
Провадження № 3/612/49/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2018року смт. Близнюки

Суддя Близнюківського районного суду Харківської області Мороз О.І., розглянувши матеріал, який надійшов від начальника Близнюківського ВП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 24.03. ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Якутії Російської Федерації, громадянина України, працюючого слюсарем у Фермерському господарстві «Жезняк» Близнюківського району Харківської області, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дочок: ОСОБА_2 25.04. 2005 та Тетяна, 24.01. 2009 років народження, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

04.04. 2018 до Близнюківського районного суду Харківської області надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, згідно якого ОСОБА_1 , в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху 07.03. 2018 о 22 год. 20 хв. по вул. Свободи в смт. Близнюки Харківської області, керував автомобілем ГАЗ Газель, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 при розгляді справив суді зазначені обставини заперечували, наполягаючи на тім, що ОСОБА_1 був затриманий працівниками поліції на вул. Свободи в смт. Близнюки в той час коли він автомобілем не керував.

Працівник поліції ОСОБА_3 у суді пояснив, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, коли вони його зупинили поблизу кафе «Ліон» по вул. Свободи в смт. Близнюки.

Суддя, повно та всебічно дослідивши адміністративний матеріал, дійшов висновку про те, що належними та допустимими доказами наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин як вони викладені вище, не доведено, а тому справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пункт 2.5 ПДР України зобов'язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків тощо.

Отже протокол про адміністративне правопорушення є допустимим доказом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

У судовому засіданні були вивчені протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 098299 (надалі Протокол) з якого вбачається, що ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху 07.03. 2018 о 22 год. 20 хв. по вул. Свободи в смт. Близнюки Харківської області, керував автомобілем ГАЗ Газель, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.

При вивченні оригіналу Протоколу та його копії, яка була надіслана ОСОБА_1, встановлено, що вони не ідентичні.

Так у копії відсутня відмітка щодо частини 1 ст. 130 КУпАП. В копії не вказані усі додатки до протоколу, які зазначені в оригіналі. В оригіналі графа пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: «Від пояснення та підпису в протоколі адміністративному правопорушенні відмовився в присутності двох понятих». В графі належність транспортного засобу зазначено «Лукоцький» . В копії протоколу ці графи не заповнені.

Таким чином слід дійти висновку, що в оригінал Протоколу вносилися зміни після його складення та підписання уповноваженою особою в 00 год. 20 хв. 08.03. 2018 та підписання свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Із вказаного протоколу вбачається, що подія мала місце о 22 год. 20 хв. 07.03. 2018 на вул. Свободи. В Протоколі зазначено, що він складений о 00 год. 30 хв. 08 .03. 2018. Тобто біль ніж через дві години. При цьому місце складення вказане вул. Свободи. Разом із тим ст. л-нт поліції ОСОБА_6, який складав протокол, у суді визнав, що фактично Протокол було складено у відділку поліції по вул. Незалежності. На підтвердження цього свідчить і складення Постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Таким чином зазначений Протокол слід визнати неналежним доказом.

Крім того, обєктивною стороною адміністративного правопорушення, у вчиненні якого винять ОСОБА_1 є саме відмова ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Отже Протокол про вчинення цього правопорушення мав би бути складеним відразу після його виявлення та на місці вчинення в присутності двох свідків.

Разом із тим до Протоколу додано Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння … щодо ОСОБА_1 від 08.03. 2018 згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного спяніння. Ці обставини у судовому засіданні підтвердили і свідки - лікарі ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Поліцейський ОСОБА_6 у суді пояснив,що на час події у них не було спеціальних технічних засобів для проведення такого огляду.

Крім того, як встановив суд, відеозапис з нагрудних камер поліцейських не вівся за їх відсутності. Переглянутий у судовому засіданні відеозапис з мобільного телефонна одного із поліцейських суд не може вважати належним доказом оскільки крім того що це не є запис з нагрудних камер поліцейських, запис не містить відомостей ні щодо дати ні місця його ведення, безперервності та ідентифікуючих ознак технічного приладу (телефону). ОСОБА_1 не заперечував що це саме він знятий на відео разом із тим пояснив, що лише сидів в автомобілі та чекав водія. Крім того в цей вечір поліцейські підходили до нього в різний час.

Суд зважає і на те, що матеріали справи не містять доказів про відсторонення ОСОБА_1 від управління автомобілем за умови, що він перебував в нетверезому стані і керував автомобілем.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Отже при розгляді справи відсутня можливість на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, дійти висновку про доведеність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо інших доводів сторін суд виходить із наступного.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Згідно вимог статті 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом'якшують або обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повномуі об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

На підставі викладеного та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з недоведеністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно дост.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 130, 245, 247, 251,252, 256,280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня її винесення шляхом подачі скарги через Близнюківський районний суд Харківської області.

Суддя О.І. Мороз

17 липня 2018 року