АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, та проживає за адресою: АДРЕСА_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 23 вересня 2017 року, о 05 год. 05 хв., ОСОБА_4 керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 по вул. Хвильового, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження стосовно нього за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження захисник зазначив, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто у відсутності ОСОБА_4, а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 21 листопада 2017 року, у зв'язку з чим строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено відомості про особу правопорушника, та дані документа, на підставі якого встановлено особу.

Згідно даних рапорту працівника поліції, особа, яка керувала транспортним засобом, представилась ОСОБА_4, проте не пред'явила документу, який посвідчує особу. Зазначав, що ОСОБА_4 не керував вказаним транспортним засобом, та на час вчинення адміністративного правопорушення перебував за місцем проживання.

Однак суддя місцевого суду, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_4 та без допиту свідків, не встановив фактичні обставини, не перевірив дані про особу правопорушника, та притягнув до адміністративної відповідальності особу, яка не вчиняла адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, та апеляційна скарга підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що згідно наявної у матеріалах справи розписки ОСОБА_4, копію оскаржуваної постанови він отримав 21 листопада 2017 року, тоді як подав апеляційну скаргу 27 листопада 2017 року.

У зв'язку з цим, вважаю обгрунтованими доводи захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про вручення апелянту у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків та даних рапорту інспектора поліції.

Разом з тим, в постанові лише перелічено наявні у матеріалах справи докази, без надання їм оцінки та наведення аналізу.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 23 вересня 2017 року, о 05 год. 05 хв., ОСОБА_4, керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 по вул. Хвильового, 1, у м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.5 Правил /а.с.п. 1/.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, особу водія встановлено на підставі відомостей з інформаційної бази "Армор".

У відповідності до наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_4, він 23 вересня 2017 року близько 05 год. 45 хв. перебував у автомобілі "Мерседес" державний номер НОМЕР_1, який знаходився у нерухомому стані на парковці по вул. Хвильового, у м. Києві. У цей момент до нього підійшли працівники поліції, попросили вийти з транспортного засобу, та повідомили, що він під час керування автомобілем не виконував їх вимогу щодо зупинки транспортного засобу, після чого склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП /а.с.п. 2/.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 23 вересня 2017 року, з яких убачається, що у їх присутності водій ОСОБА_4 від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу "Драгер" для визначення стану сп'яніння відмовився /а.с.п. 3/.

Відповідно до даних рапорту лейтенанта поліції Верхоли О.О., під час патрулювання у складі екіпажу поліції "0251", ним прийнято повідомлення від екіпажу поліції "0209" про те, що водій автомобіля "Мерседес" державний номер НОМЕР_1, не зупиняється на вимогу працівників поліції. Під час відпрацювання території та розшуку вказаного автомобіля, ним помічено зазначений транспортний засіб за адресою: вул. Хвильового, 1, у м. Києві, який рухався заднім ходом на паркувальне місце. У ході спілкування із водієм вказаного транспортного засобу - ОСОБА_4 встановлено, що він має ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, особу водія встановлено за даними бази "Армор", оскільки останній не надав документів, які посвідчують його особу /а.с. 4/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду ОСОБА_4, пояснив, що 23 вересня 2017 року він перебував вдома, не керував транспортним засобом "Мерседес"державний номер НОМЕР_1, та вказаний автомобіль йому не належить.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також досліджено наданий Управлінням патрульної поліції на запит суду відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції (файли №,№, , №), на якому засобами відеореєстрації зафіксовано процедуру складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія транспортного засобу "Мерседес" державний номер НОМЕР_1 за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Як убачається з даного відеозапису, водій зупиненого транспортного засобу у ході спілкування із працівниками поліції зазначив прізвище, ім'я, по батькові - ОСОБА_4, та зазначив про відсутність у нього посвідчення водія та інших документів, які посвідчують особу. На підставі наданих водієм відомостей, його особу встановлено згідно даних інформаційної бази "Армор". З вказаного відеозапису також убачається, що за кермом автомобіля "Мерседес" державний номер НОМЕР_1перебував не ОСОБА_4, а інша за віком та зовнішністю особа /а.с.п. 52/.

Дослідженим відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції підтверджуються надані ОСОБА_4 пояснення стосовно того, що він не перебував за кермом автомобіля "Мерседес" державний номер НОМЕР_1, та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП складено стосовно іншої особи. Вказані обставини також узгоджуються і з даними рапорту лейтенанта поліції Верхоли О.О., у якому зазначено, що особу водія встановлено за даними бази "Армор", оскільки він не надав документів, які посвідчують його особу.

З наведеного убачається, що особу правопорушника під час складення проколу про адміністративне правопорушення встановлено лише на підставі повідомлених ним особисто даних, без перевірки таких відомостей. Інспектор поліції, офоромлюючи протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4, не встановив особу, відносно якої складається протокол, чим порушив вимоги ст. 256 КУпАП.

На допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду уваги не звернув, та розглянувши справу у відсутності ОСОБА_4, належним чином не перевірив обставини справи, які мають суттєве значення для її повного та об'єктивного розгляду, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Часина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням того, що вина у вчиненні саме ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого с. 1 ст. 130 КУпАП не знайшла свого підтвердження та спростовується наявністю інших фактичних обставин та доказів, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_4 складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 247, ч. 2 ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про поновлення строку апеляційного оскарження задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 строк апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва В.В. Мельник