АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

захисників ОСОБА_3,

ОСОБА_4

особи, провадження щодо якої закрито ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м. Київ. АДРЕСА_1,

за ст.124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до постанови суду, 3 вересня 2015 року о 08 год. 55 хв. водій ОСОБА_5, керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Бориспільській, 12-6 в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження зазначених автомобілів, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 невірно інкриміновано порушення вимог п. 10.1 ПДР, так як його дії не знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, посилаючись на невірно встановлені обставини справи та неправильне застосування норм матеріального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на оскарження, скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_5, винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Щодо поновлення строку, то апелянт завчає про те, що оскаржувану постанову отримав лише 11 грудня 2015 року, а тому просить визнати причину пропуску строку поважною та поновити його.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що погоджується тільки з висновком суду першої інстанції про те, що він рухався тривалий чає по зустрічній смузі дороги з однією смугою руху в кожному з напрямків та розміткою у вигляді пунктирної лінії по вул. Бориспільській в м. Києві, не здійснюючи об'їзду та обгону будь-яких автомобілів, оскільки він виїхав на смугу зустрічного руху для обгону вантажівки «ГАЗ», та, переконавшись, що обгін буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, про що й він зазначив у своїх поясненнях інспектору УПС МВС України в м. Києві та що випливає з запису відеофіксації ДТП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує на тому, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме пп. 9.4, 10.1, 14.5 Правил Дорожнього руху України та ст. 124 КУпАП.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить під сумнів якість відеофіксації ДТП та відстань зйомки на підтвердження того, що ОСОБА_5 подав сигнал покажчиком повороту завчасно до початку маневру, тому вважає даний факт невірно встановленим, а, крім того, при перегляді відеофіксації ДТП неможливо встановити, чи намагався він здійснити гальмування.

Окрім того, апелянт вказує на те, що, коли він рухався по смузі зустрічного руху, помітив, як автомобіль «ВАЗ», який рухався попереду автомобіля «ГАЗ», подав сигнал повороту ліворуч, а тому він (ОСОБА_1.) при бажанні зміститися у смугу свого рух не мав об'єктивної можливості цього зробити без створення небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, оскільки дистанція між автомобілями «ГАЗ» та «ВАЗ» була незначною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, свідків, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, додатково надані докази, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, опитавши експертів, які проводили судово-автотехнічну експертизу, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, повний текст постанови оголошено не було, та отримано його представником тільки 11 грудня 2015 року, який на час перегляду постанови судом апеляційної інстанції не приймав участі у розгляді справи, а також він (ОСОБА_5) на момент розгляду справи в суді першої інстанції не користувався юридичною допомогою, а тому для складання апеляційної скарги йому не достатньо було одного дня.

З матеріалів справи вбачається, що копія оскаржуваної постанови отримана представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_6, відповідно до розписки (ас. 55) 11 грудня 2015 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 18 грудня 2015 року (ас. 57-60).

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на обставини, які викладені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд доходить висновку, що потерпілим пропущений строк на апеляційне оскарження постанови судді з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону - дотримані.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 351107 від 6 жовтня 2015 року вбачається, що він складений відносно ОСОБА_5 про те, що 3 вересня 2015 року о 08.55 год. водій, керуючи автомобілем НОМЕР_1 по вул. Бориспільській, 19-б, в м. Києві, під час зміни напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1, що призвело до пошкодження зазначених автомобілів, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_5 у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що в протоколі про притягнення до адмінвідповідальності невірно інкриміновано ОСОБА_5 порушення п. 10.1 ПДР України, його дії не знаходяться в причинно-наслідковому зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому це дає підстави вважати, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.. 124 КУпАП.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

Так, з пояснень ОСОБА_5 після ДТП, в суді першої та апеляційної інстанції вбачається, що 3 вересня 2015 року керував автомобілем НОМЕР_1 по вул. Бориспільській, в м. Києві, рухаючись зі швидкістю приблизно 50 км/год. Дорога з двостороннім рухом, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, осьову розмітку у виді пунктирної лінії, поперечна розмітка відсутня. Дана ділянка дороги горизонтальна, в місці пригоди пряма, а далі має дугу праворуч, у зв'язку з чим видимість вперед була обмежена. Дорожні знаки відсутні. Перед ним десь метрах в 100 рухався фургон. Для здійснення маневру повороту ліворуч, він ввімкнув метрів за 100-150 м до здійснення вказаного маневру лівий покажчик повороту, став уповільнювати рух, займаючи місце ближче до осьової, та став призупинятися, перевіряючи, щоб із-за фургона не з'явився зустрічний транспорт. По зустрічній смузі руху транспорту не було, а також під час здійснення повороту дивися на зустрічну смугу руху. В дзеркало не дивися, перед здійсненням повороту пригальмовував, по зустрічній смузі руху автомобілів не було. Бачив автомобіль «Газель», який рухався за його автомобілем. Автомобіль «Газель» перебував від його автомобілю на відстані приблизно від 100 до 200 метрів, а тому оцінити ситуацію за допомогою дзеркала заднього виду було важко. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не бачив. Він переконався в безпечності маневру, та, коли розпочав здійснювати поворот ліворуч та перебував на зустрічній смузі руху, у ліве заднє колесо відбувся удар, внаслідок чого в автомобілі було пошкоджено крило, двері, поріг. Він від зіткнення вдарився головою та втратив свідомість. Коли прийшов до тями та вийшов з автомобіля, побачив водія іншого автомобіля, який в подальшому намагався йому (ОСОБА_5) надати допомогу, оскільки була розбита голова. Приїхала «Швидка медична допомога» та поліція. За пропозицією працівника поліції він поїхав в лікарню, де йому діагностували струс головного мозку. Були й інші ушкодження.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 після ДТП, під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, 3 вересня 2015 року керував автомобілем «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_2, рухався з вул. Росошанська, 3, по вул. Бориспільська в напрямку вул. Старобориспільської зі швидкістю приблизно 50 км/год. Дорога по вул. Бориспільській спочатку має дві смуги руху, які розділені трамвайною колією, а потім звужується, та має по одній смузі руху в кожен бік, ширина смуги руху 1,5-2 автомобіля. Біля зупинки «Гуртожиток» почав обганяти «Газель», перед якою був автомобіль «УАЗ». На початок обгону між «Газеллю» та «УАЗом» відстань була приблизно метрів 300-400, а тому увімкнув лівий поворот та розпочав обгін. В той момент швидкість була приблизно до 60 км/год., випереджав «Газель». «УАЗ» перебував від нього приблизно в 200 метрах. «УАЗ» почав гальмувати. По зустрічній смузі руху транспорту не було. Водій «УАЗу» не вмикав покажчик лівого повороту, а тому він (ОСОБА_1.) вирішив завершити його обгін. В кінці вулиці, приблизно в метрах 500-600 від нього, була вантажна автівка. Там була дорога викривлена праворуч. Між автомобілями «УАЗ» та «Газеллю» транспорту не було. Водій «УАЗу» рухався ближче до роздільної смуги, близько за 30-40 метрів до зіткнення ввімкнув лівий покажчик повороту і почав маневр ліворуч. «УАЗ» міг підрізати «Газель». На якій відстані від нього рухалась «Газель», він (ОСОБА_1.) не знає, в дзеркалі її не бачив. Побачивши дії водія «УАЗу», почав гальмувати, але вдарив автомобіль «УАЗ» в заднє ліве колесо. На зустрічній смузі автомобілів не було. В той же час повернутися у свою смугу руху він не міг. Він розпочав здійснювати обгін ще до того, як автомобіль «УАЗ» ввімкнув покажчик повороту. Автомобілю «УАЗ» до місця здійснення повороту ліворуч залишалося метрів 40. Він (ОСОБА_5) рухався зі швидкістю, яка перевищувала швидкість автомобілів «УАЗ» та «Газель». Коли «УАЗ» розпочав поворот ліворуч, він (ОСОБА_5) знаходився від вказаного автомобіля на відстані приблизно метрів 20. Внаслідок зіткнення в автомобілі під його керуванням пошкоджено праве переднє крило, зміщено праве колесо.

При цьому в первинних поясненнях ОСОБА_1 вказав, що, здійснюючи обгін вантажівки, зіштовхнувся з автомобілем «Патріот», що здійснював поворот до Бориспільської, 19в (повний поворот). На початку обгону вантажівка не гальмувала (ас. 20).

В подальшому ОСОБА_7 давав пояснення 2 жовтня 2015 року, в яких вказав про те, що, керуючи автомобілем, після зупинки «Рембаза» і до зупинки «Гуртожиток» почав обгін вантажівки Газель. На момент початку обгону рухався зі швидкістю 50 км/год., аналогічно, як і вантажівка. При обгоні впевнився, що вантажівка не показувала лівий поворот, за ним транспортні засобі не розпочинали обгін смуга зустрічного руху була вільна до вул.. Бориспільській, 25, а також після завершення обгону зможе, не створюючи перешкод вантажівці, повернутися на займану смугу рух. На момент випередження вантажівки (після виїзду на зустрічну смугу руху), вантажівку не можна було бачити через переднє лобове скло, але вона ще не з'явилася у правому бокову дзеркалі, помітив, що транспортний засіб УАЗ зменшив швидкість. На той момент він (ОСОБА_5) на зустрічній смузі знаходився близько 5-10 сек. Оскільки УАЗ зменшив швидкість, то за його (ОСОБА_7) оцінкою, він не міг повернутися на займану смугу, не створюючи аварійної ситуації для вантажівки, і через це продовжив рух по зустрічній смузі, оскільки вона була вільна. На той момент його швидкість була приблизно 60-70 км/год., і він вже не розганявся. За 30-40 м до заїзду на паркову, біля вул..Бориспільська, 19-в, УАЗ ввімкнув лі вий поворот. Оскільки він (ОСОБА_5) був впевнений, що водій УАЗу його бачить і зустрічна смуга вільна, оцінив ситуацію як таку, що, що він має право завершити обгін за УАЗом згідно п. 14.5 ПДР. В момент, коли УАЗ почав повертати ліворуч для заїзду на паркову і фактично виїхав на зустрічну смугу, він (ОСОБА_5) розпочав екстрене гальмування. Не встиг зупинитися і вдарив УАЗ у ліве заднє колесо (ас. 21).

Допитана під час апеляційного розгляду інспектор патрульної поліції ОСОБА_8 пояснила, що точної дати ДТП не пам'ятає, проте вказала, що ДТП було без потерпілих, однак потім одного з водіїв госпіталізували. У ОСОБА_5 була перебинтована голова. Викликали слідчо-оперативну групу, яка викликали «Швидку медичну допомогу». Вона відбирала пояснення у ОСОБА_1 Також працівники поліції відбирали пояснення у свідків. До приїзду СОГ відео з камер спостереження вже було на «ютубі». На схемі ДТП все вірно відображено. Дорожня розмітка не була суцільною, обгін дозволено. В транспортному засобі «Тойота» було знесено передню частину.

Допитаний в суді апеляційної інстанції слідчий Супрун О.О. пояснив, що слідчо-оперативну групу було викликано працівниками поліції у зв'язку з ДТП по вул. Бориспільській, 19, де відбулося зіткнення автомобілів «Тойота» та «УАЗ». Було оглянуто місце пригоди, опитували водіїв, складено протокол огляду місця події, схему ДТП. При цьому проводилася фотозйомка. Відео з камери спостереження не дивився, але знав, що воно є, вилучити його не мав змогли. Кримінальне провадження не порушувалось, оскільки не було даних про тілесні ушкодження, а тому матеріали були передані для складання протоколу за порушення ПДР України.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, наданих одразу після ДТП, вбачається, що 3 вересня 2015 року о 08.55 год. автомобіль УАЗ «Патріот» рухався по вул.. Бориспільській з боку вул.. Привокзальної в бік вул.. Старобориспільської, повертаючи ліворуч до б. 19-б. Автомобіль «Тойота» не надав перевагу в русі та зіткнувся з автомобілем УАЗ. Водія автомобіля УАЗ забрала карета швидкої допомоги та повезла в ЛШМД. Дана подія зафіксована камерами відео нагляду (ас. 18-19).

З переглянутих під час апеляційного розгляду справи відеозаписів вбачається, що автомобіль УАЗ рухається по дорозі, за ним рухається автомобіль «Газель». Через деякий час на відео вбачається, що за автомобілем «Газель» рухається автомобіль «Тойота», який виїжджає на зустрічну смугу руху, по який продовжує рух. В подальшому вбачається, що автомобіль УАЗ пригальмовує, розпочинає маневр повороту ліворуч. В цей час автомобіль «Тойота» врізається в автомобіль «УАЗ», внаслідок чого «УАЗ» розвертає в бік напрямку руху автомобіля «Тойота», а автомобіль «Тойота» розвертає поперек смуги руху, передньою частиною в бік смуги руху, з якої автомобіль 2УАЗ» здійснював поворот.

У протоколі огляду місця ДТП від 3 вересня 2015 року та схемі до нього зафіксовано розташування транспортних засобів після ДТП та пошкодження, які отримані автомобілями внаслідок ДТП (ас. 10-15).

Відповідно до висновку судової авто технічної експертизи № 7999/8000/16-52/8001/16-35 від 28 липня 2017 року, проведеної на підставі постанови Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року, в даній дорожній ситуації водій автомобіля Тойота ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.4, 14.26,в) ПДР, а з моменту виникнення небезпеки у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України.

В той же час, водій автомобіля УАЗ ОСОБА_5. в ситуації, що склалася, повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1, 14.3 ПДР України.

Дії водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.12.4 ПДР України.

Для оцінки дія водія ОСОБА_5 вимогам п. 14.3 ПДР України та оцінки водія ОСОБА_1 вимогам п. 14.2 б, в) спеціальних знань в області автотехніки не потрібно. Дана оцінка може бути зроблена судом самостійно.

Що стосується оцінки дій водія ОСОБА_5 вимогам п. 10.1 ПДР України та оцінки водія ОСОБА_1 вимогам п. 12.3 ПДР України, то в рамках даного дослідження виконати дану оцінку експертним шляхом неможливо з причин, наведених в дослідницькій частині.

Вирішити питання стосовно причинного зв'язку між діями водіїв та скоєнням даної ДТП неможливо з причин, наведених в дослідницькій частині.

Виходячи з наданого на дослідження відеозапису середня

розрахункова швидкість руху автомобіля «Тойота» на ділянці дороги (позиція 1, позиція 2.1, 2.2) знаходиться в діапазоні 82.. 102км/год.

Встановити швидкість руху автомобіля «Тойота» в момент зіткнення з автомобілем «УАЗ» в рамках даного дослідження неможливо з причин, вказаних у дослідницькій частині.

Разом з тим, виходячи з наданого на дослідження відеозапису, середня розрахункова швидкість руху автомобіля «Тойота» на ділянці дороги (позиція З, позиція 4.1, 4.2) складає 59..78 км/год.

В даній дорожній обстановці швидкість руху автомобіля Тойота повинна була становити не більше 60км/год.

Відстань, яка необхідна була автомобілю Тойота для безпечного обгону складала понад 79.. .96 м.

Дослідження питання технічної можливості попередження даного зіткнення з боку водія автомобіля УАЗ ОСОБА_5 за рахунок додаткових дій направлення на зміну режиму руху керованого ним транспортного засобу (його гальмування або маневрування) в даній дорожній обстановці є методично недоцільним. Очевидна практична можливість уникнути даної ДТП забезпечувалась у випадку відповідності його дій вимогам п.п. 10.1, 14.3 ПДР України.

Вирішити питання стосовно технічної можливості уникнути зіткнення з боку водія ОСОБА_1 неможливо з причин, наведений в дослідницькій частині.

Виходячи з наданих на дослідження відеозаписів встановити відстань, на якій автомобіль марки «УАЗ» перебував від автомобіля марки «Газель» в момент виникнення небезпеки для руху у водія автомобіля «Тойота» неможливо з причин, наведених в дослідницькій частині.

Встановити відстань, яка була на момент виїзду автомобіля марки «Тойота» на зустрічну смугу (для здійснення обгону) між транспортними засобами УАЗ і Газель, та чи була вона достатньою для того, щоб водій автомобіля марки «Тойота» міг, не створюючи перешкод транспортним засобам, повернутися на займану смугу неможливо з причин наведених в дослідницькій частині.

Величина відстані між автомобілями УАЗ та Газель не була достатньою для того, щоб водій автомобіля Тойота міг, не створюючи перешкод транспортним засобам, повернутися на займану смугу.

В даній дорожній обстановці з моменту перетину автомобілем УАЗ осьової лінії дорожньої розмітки водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості зупинити автомобіль Тойота до місця зіткнення з автомобілем УАЗ.

Встановити, чи мав водій автомобіля марки Тойота технічну можливість у момент виникнення небезпеки для руху (коли побачив, що автомобіль марки УАЗ здійснює поворот ліворуч), повернутися на займану смугу після здійсненого обгону неможливо з причин, наведених в дослідницькій частині.

Допитаний під час розгляду справи експерт Юрченко О.О. висновок підтримав та пояснив, що швидкість автомобіля «Тойота» до обгону була приблизно 82-102 км/год. Можливо прискорення автомобіля «Тойота» процесі руху, а перед зіткненням - зниження швидкості. Водій повинен реагувати на зміну дорожньої обстановки. Можливо, водій «Тойоти» знижував швидкість перед зіткненням. Водій автомобіля «Тойота» повинен був рухатись зі швидкістю 60 км/год., оскільки на тій ділянці дороги обмеження у швидкості не більше 60 км/год. Водій «Тойоти» міг не знати про небезпечний поворот дороги, оскільки не було відповідних попереджувальних дорожніх знаків. Швидкість руху «Газелі» не можливо було визначити, оскільки невідома її модель. По відео чітко не видно, чи був увімкнений сигнал повороту в автомобілі УАЗ. Не можливо було встановити місце зіткнення, оскільки змінився кут розташування транспортних засобів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить наступного висновку.

Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Разом з тим, п.10.4 ПДР України передбачено, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

З матеріалів справи не вбачається, як і не встановлено під час апеляційного розгляду беззаперечних належних та допустимих доказів, що до початку маневру повороту ліворуч та в момент його здійснення ОСОБА_5 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Крім того, з первинних пояснень ОСОБА_1, наданих одразу після ДТП, вбачається, що він взагалі не бачив рух автомобіля УАЗ, оскільки вказував про те, що, здійснюючи обгін вантажівки, зіштовхнувся з автомобілем «Патріот», що здійснював поворот до Бориспільської, 19в (повний поворот). На початку обгону вантажівка не гальмувала.

З огляду на це, пояснення ОСОБА_1 про те, що водій ОСОБА_5 не ввімкнув своєчасно покажчик лівого повороту, не можуть бути взяті до уваги. Однак, вказані пояснення свідчать про те, що автомобіль «Тойота» рухався за автомобілем «Газель», та підтверджують пояснення водія ОСОБА_5 про те, що він перед здійсненням повороту не бачив автомобіль під керуванням ОСОБА_1

З огляду на вище викладене, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 351107 від 6 жовтня 2015 року.

Доводи кожної із сторін про наявність або відсутність в діях кожного з водіїв інших порушень Правил дорожнього руху України не можуть бути предметом розгляду в даному провадженні, оскільки суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки спростовуються наявними у справі доказами в їх сукупності, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 2 грудня 2015 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 351107 від 6 жовтня 2014 року - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суддя міста Києва М.А. Васильєва