Справа № 460/1086/18 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/783/581/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2018 року м. Львів
Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В. з участю ОСОБА_1 , прокурора Куцака А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 травня 2018 року,

встановив:
цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого з травня 2015 тимчасово виконуючим обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальник фінансової служби, проживаючого військова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2465 гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальника фінансової служби, протягом 2016-2017 років, в порушення вимог абзацу 6 та 12 пункту 3.2.21 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, ст. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу командира №540 від 22.05.2017 «Про затвердження функціональних обов`язків особового складу військової частини НОМЕР_1 », вчинив недбале ставлення до військової служби, а саме: не забезпечив контроль за витрачанням державних коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей на загальну суму 24899,80 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП та закрити провадження по справі.
На думку скаржника оскаржувану постанову прийнято незаконно та необґрунтовано, внаслідок неправильного та недбалого встановлення обставин, які мають значення для справи.
Звертає увагу на те, що відповідно до наказів командира частини про звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 були внесені записи до Книги грошових стягнень і нарахувань та стягнуто кошти в межах нарахованого їм грошового забезпечення.
Таким чином було прийнято заходи щодо утримання коштів за речове майно строки носіння якого ще не закінчилися кошти стягнуто в максимально можливих розмірах.
Суми залишків заборгованості були внесені до книги грошових стягнень і нарахувань. Ним було проінформовано командування частини, про що свідчить підпис командира частини під вказаним записом в книзі.
Незважаючи на те, що цей факт повністю висвітлено в судовому засіданні та надано письмові докази у вигляді записів в книзі грошових стягнень і нарахувань з підписом командира частини засвідченим печаткою, в резолютивній частині постанови суд спростовує його докази. Суддя посилається, на акт перевірки окремих питань військово-господарської діяльності від 28.02.2018 року № 1020, яким встановлено, що підсумки обліку нестач військової частини у книзі підписом командира та начальника фінансової служби не засвідчувались і цей недолік був усунутий в ході перевірки.

Однак, судом при дослідженні доказів та винесенні рішення допущено недбальство: книга грошових стягнень і нарахувань та книга обліку нестач це дві різні книги обліку, які ведуться окремо відповідно до вимог Інструкції з організації та ведення бухгалтерського обліку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 19.12.2014 № 905 (далі - Інструкція 905).

Згідно Інструкцією 905 підпис командира частини в книзі грошових стягнень і нарахувань (форма № 35) не є обов`язковим, слова «Перевіркою обліку виявлених нестач військової частини НОМЕР_1 (форма № 45) та грошових стягнень і нарахувань (форма № 35) встановлено, що в порушення вимог Інструкції 905 річні підсумки обліку нестач військової частини протягом 2015 -2017 років підписом командира військової частини та начальника фінансового органу не засвідчувалися, усунуто в ході перевірки» мається на увазі тільки книгу обліку нестач (форма 45) так як у ній були відсутні виведені підсумки та підписи командира частини, начальника фінансового органу.

Відсутність його підписів та підписів командира в книзі обліку нестач не спростовує той факт, що на час звільнення військовослужбовців та неповне стягнення з них коштів ним було відразу ж повідомлено командира частини шляхом надання йому книги грошових стягнень і нарахувань, про що свідчить його підпис.

Крім того, в ході контрольної перевірки 15 лютого 2018 року, ним була здійснена негайна доповідь командиру частини у формі рапорту з проханням провести службове розслідування щодо фактів часткових недоутримань та переплат за речове майно, строки носіння яких не закінчилось (недонос речового майна) на загальну суму 24899,80 грн., в тому числі 19609,81 грн. за використану відпустку у повній мірі, на яку звільнені військовослужбовці не мали права.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Проте, судом першої інстанції, всупереч вимогам цієї норми, за відсутності в його діях об`єктивної та суб`єктивної сторони, безпідставно визнано винним в адміністративному правопорушенні, яке він не вчиняв.

Вважає, що його дії, в межах повноважень, направлені на виявлення та повідомлення командування військової частини про суми заборгованості, задокументовані та надані до суду першої інстанції, свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги виступ прокурора Куцака А.В., який заперечив апеляційну скаргу та просив залишити постанову суду першої інстанції без зміни, дослідивши матеріали справи №460/1086/18, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Судом було вірно встановлено, що ОСОБА_1 , тимчасово виконуючи обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи - начальника фінансової служби, протягом 2016-2017 років, в порушення вимог абзацу 6 та 12 пункту 3.2.21 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року №300, ст. 88 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, наказу командира №540 від 22.05.2017 «Про затвердження функціональних обов`язків особового складу військової частини НОМЕР_1 », вчинив недбале ставлення до військової служби, а саме: не забезпечив контроль за витрачанням державних коштів, додержанням фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, завданих державі внаслідок втрати, недостачі, крадіжки чи незаконного витрачання коштів і матеріальних цінностей на загальну суму 6093,99 гривні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про належне виконання ним своїх обов`язків, своєчасне повідомлення командира частини щодо неможливості утримання коштів за речове майно строки носіння якого ще не закінчилися на загальну суму 24899,80 грн., не приймаються до уваги, оскільки він не тільки зобов`язаний був повідомити про ці обставини, але і вжити відповідних заходів для усунення негативних наслідків, чого не було зроблено.

Саме такі дії, що виразилися у не забезпеченні контролю за витрачанням державних коштів, додержання фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції щодо встановлення в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, є надуманими та безпідставними.

Апеляційний суд вважає, що по справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких вчинено дане адміністративне правопорушення.

При цьому порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.

Також апеляційний суд вважає за необхідне змінити у мотивувальній частині постанови, а саме у викладенні обставин адміністративного правопорушення розмір завданих збитків з 24899,80 на 6093,99 гривні, оскільки в обґрунтуванні вчинення правопорушення, вини ОСОБА_1 у переплаті та недоутриманні 18805,81 грн. не встановлено.

Разом з тим суд першої при розгляді справи, на думку апеляційного суду, не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності у зв`язку із закінченням на час розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для складення протоколу про вчинення правопорушення, було виявлення факту недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби, яке мало місце у червні 2016 та лютому 2017 років, безпосередньо після звільнення з військової служби певних військовослужбовців.

Тобто саме в цей період і було вчинено адміністративне правопорушення. Апеляційний суд вважає, що таке правопорушення не може бути триваючим, оскільки дії по забезпеченню контролю за витрачанням державних коштів, додержання фінансової дисципліни посадовими особами, своєчасністю і повнотою відшкодування збитків, які повинен був вчинити ОСОБА_1 обмежені в часі, саме моментом звільнення військовослужбовців.

На час розгляду справи судом першої інстанції, а саме 02 травня 2018 року, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП на що не звернув увагу суд першої інстанції.

Відповідно ж до п.7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених ст. 38 КУпАП.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, задоволивши частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 травня 2018 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Апеляційного суду

Львівської області В.В.Ревер