АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2018 року суддя Апеляційного суду міста Києва Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, через порушенням судом норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи та неправильно встановив, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскільки такий висновок не підтверджується належними та допустимими доказами.

З позиції апелянта, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції були допущені грубі порушення процесуального закону, оскільки працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння в присутності свідків, протокол складався без його участі, ним не підписувався. Також не відповідає дійсності та не підтверджується жодними доказами викладені в судовому рішенні обставини про те, що він керував транспортним засобом, оскільки до приїзду працівників поліції автомобіль не рухався та знаходився на парковці. За таких обставин у працівників поліції не було підстав проводити його огляд на стан сп'яніння.

Крім цього, вважає, що суд при накладенні на нього стягнення не врахував те, що позбавлення права керування транспортними засобами поставить його у скрутне становище, оскільки він працює водієм.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_2, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, проаналізувавши апеляційні доводи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 16.10.2017 року о 06 год. 30 хв., керував автомобілем марки «Great Wall», д.н.з. НОМЕР_1, по проспекту Бажана, 8-Б в місті Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому порядку.

Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об'єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення і обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується належними та достатніми доказами, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються також дослідженим в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якої, всупереч доводам апелянта, вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими в той час, як керував автомобілем на прибудинковій території. Працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та повідомили про підстави для цього, проте водій у присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився. У зв'язку з цим щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, з яким він відмовився знайомитись.

Цим самим спростовують доводи апелянта про те, що матеріали справи не підтверджується його винуватість у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.

Необґрунтованими також є доводи ОСОБА_1 про невідповідність вимогам закону складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки він складений уповноваженою на те посадовою особо, його зміст відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а сам протокол є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила. Протокол також містить дані про свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, показаннями яких засвідчується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення працівниками поліції порядку оформлення матеріалів адміністративного правопорушення та його огляду на стан алкогольного сп'яніння не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд також не приймає до уваги надану ОСОБА_1 довідку ЦРП Шевченківського району міста Києва про те, що станом на 09:42 год. 16.10.2017 року в крові ОСОБА_1 не виявлено ознак етилового спирту,оскільки наказом Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради від 30.05.2016 року № 236 Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» визначена єдиним закладом охорони здоров'я, якому надається право в місті Києві на проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, суд першої інстанції обґрунтовано та на законних підставах визнав його винним у порушенні п.2.5 ПДР України, та притягнув його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з накладеним на ОСОБА_1 адміністративним стягненням у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, яке є безальтернативним стягненням та відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом не встановлено неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення вимог процесуального закону. Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз