АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1408/18Суддя 1 інстанції Ступак С. В.
Номер провадження 33/774/200/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

09 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю адвоката ОСОБА_2 - захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, викладених в постанові, 18 березня 2018 року о 11 годині 50 хвилин в м. Кривому Розі по вулиці Тбіліська, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник ОСОБА_3- адвокат ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про її скасування та закриття провадження у справі, у зв'язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, захисник посилається на те, що цей строк ним пропущений з поважної причини, оскільки справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3, копія постанови йому не вручалася і не надсилалася поштою, тому апеляційна скарга подана з пропуском встановленого законом строку лише 18 липня 2018 року, після отримання копії постанови.

В обґрунтування доводів скарги адвокат ОСОБА_2 зазначив, що постанова підлягає скасуванню, через невідповідність висновків суду обставинам справи, істотним порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує, на те, що судом допущено порушення права ОСОБА_3 на захист через не повідомлення належним чином про розгляд справи та здійснення цього розгляду за його відсутності.

Також акцентує увагу на тому, що працівниками поліції порушено вимоги ст.266 КУпАП, які всупереч норм діючого законодавства, безпідставно не надали ОСОБА_3 направлення на проходження відповідного обстеження у медичному закладі, що підтверджуються відеозаписом з боді-камери поліцейських. Окрім того, зазначає, що письмові пояснення свідків викладені за допомогою комп'ютерної техніки, що викликає сумнів у їх присутності на місці зупинки транспортного засобу, а в судовому засіданні ці свідки не допитувалися. Захисник вважає, що наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, у зв'язку з чим просить закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягав на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

З матеріалів справи видно, що справу розглянуто за відсутності ОСОБА_3 та його захисника, оскаржувана постанова винесена 13 червня 2018 року, а апеляційна скарга і клопотання про поновлення пропущеного строку на її оскарження захисником ОСОБА_2 подані 18 липня 2018 року (а.с.14-16).

Разом з цим, із супровідного листа видно, що копія постанови направлена судом першої інстанції на адресу ОСОБА_3 13 червня 2018 року, однак, матеріали справи не містять відомостей щодо отриманні ним цієї копії постанови (а.а.13)

Отже, доводи клопотання захисника про несвоєчасне вручення ОСОБА_3 копії судового рішення підтверджується матеріалами справи, тому суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.285 КУпАП, дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження судового рішення пропущений з поважних причин, та з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, суд вважає необхідним задовольнити клопотання й поновити захиснику ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови, та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обставини вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 075880 від 18 березня 2018 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, та згідно якого водій ОСОБА_3 18 березня 2018 року о 11 годині 50 хвилин в м. Кривому Розі по вулиці Тбіліська, керував транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, сповільненість мови, неприродна блідість обличчя від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

З рапорту поліцейського роти №2 батальйону №1 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенанта поліції Ковбаси О.В. видно, що екіпажем №0211 в Дзержинському районі м. Кривого Рогу 18 березня 2018 року, близько 11.50 годин був зупинений автомобіль НОМЕР_2 АМ, у зв'язку з технічною несправністю транспортного засобу, та було встановлено, що водій ОСОБА_3 мав ознаки наркотичного сп'яніння, однак відмовився від проходження огляду в присутності двох свідків у зв'язку з чим на водія складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).

З відеозапису з нагрудної відеокамери поліцейського, подій від 18 березня 2018 року за участю водія ОСОБА_3., слідує, що інспектор поліції запропонував йому пройти медичний огляд у закладі охорони здоров'я на встановлення стану наркотичного сп'яніння, на що останній у присутності двох свідків відмовився прослідувати до медичного закладу (а.с.52).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які засвідчили відмову водія ОСОБА_3 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі (а.с.3).

Що стосується доводів скарги захисника про те, що суд необґрунтовано взяв до уваги письмові поясненні свідків у справі, оскільки текст викладено за допомогою комп'ютерної техніки, а не написано свідками власноруч та їх не допитано в судовому засіданні, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки підстав ставити під сумнів пояснення цих свідків не має, їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Отже, даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення ПДР України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_3 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Що стосується доводів сторони захисту про порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП, через безпідставне ненадання ОСОБА_3 направлення на проходження відповідного обстеження у медичному закладі, то вони є надуманими виходячи з такого.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУПАП огляд у закладі охорони здоров'я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Окрім того, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Отже, виходячи з вимог закону, направлення водія на огляд на стан сп'яніння до медичного закладу здійснюється поліцейським тільки у разі його незгоди на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, та в обов'язковому порядку - у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують уваги та швидкість реакції.

З матеріалів справи видно, що інспектором роти №2 батальйону №1 УПП в м. Кривому Розі ДПП лейтенантом поліції Ковбасою О.В. видавалося ОСОБА_3 направлення на огляд в КЗ ДОР «КПНД», однак останній не виявив бажання проходити огляд у закладі охорони здоров'я (а.с.2).

Щодо доводів апеляційної скарги захисникапро те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_3, чим порушив право на захист, то вони не можуть бути прийняті до уваги.

Суд першої інстанції двічі викликав ОСОБА_3 в судове засідання шляхом направлення судової повістки за вказаною у протоколі адресою проживання, однак судові повістки повернулися на адресу суду з поштовою відміткою «За закінченням строку зберігання» (8-10). Окрім того, суд врахував, щоу протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 під підпис був повідомлений про розгляд справи 04.04.2018 о 10.00 годин в Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу, однак в судове засідання на призначену дату і час він, також, не з'явився, що вказує на його небажання брати участь у розгляді справи.

Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП не передбачена обов'язкова присутність у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано здійснив розгляд справи за відсутності ОСОБА_3

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_3, інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_3 - адвокату ОСОБА_2пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від від 13 червня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко