Справа № 366/148/18
Провадження №3/366/141/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2018 року суддя Іванківського районного суду Київської області Слободян Н.П., (секретар судових засідань ОСОБА_1Є.), за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністиративне правопорушення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, розглянувши матеріали, які надійшли від Іванківського ВП Вишгородського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який

проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: «11 січня 2018 року о 22 годині 50 хвилин на автодорозі Київ-Овруч 130 км. КПП «Поліське» водій керував автомобілем «DAEWOO Gentra», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка розмова. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачене відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 23.02.2018 року в судовому засіданні пояснив, що 11 січня 2018 року, приблизно о 22 годині він, та пасажири їхали на його автомобілі марки «DAEWOO Gentra», номерний знак НОМЕР_1, в цей час на перехресті він не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив ДТП злетів в кувейт, після чого, так як там погано працює мобільний зв'язок він та його пасажири зупинили попутний транспортний засіб, за кермом якого був раніше не відомий йому чоловік, який за допомогою тросу доставив його, його пасажирів та автомобіль до КПП «Поліське». Автомобіль вони залишили неподалік, а самі пішли грітись до КПП. В цей час він зателефонував дружині та просив викликати евакуатор. Після цього він викликав працівників поліції. По приїзду останніх вони попросили його надати документи. Після того, як він надав працівнику поліції документи, останній почав його звинувачувати в тому, що він перебував у стані алкогольного спяніння. Він неодноразово пояснював, що він тверезий, однак працівники поліції склали на нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ст.124 КУпАП, запевняючи при цьому що все буде добре. Працівники поліції не пропонували пройти огляд на стан спяніння за допомогою Драгера, а лише запропонували поїхати до медичного закладу, на що він відмовився, так як не міг залишити свій автомобіль та покинути свідків, які їхали з ним в автомобілі. На запитання суду він пояснив, що один з пасажирів, який їхав з ним в авто перебував в стані алкогольного спяніння. Копію протоколу йому вручено не було, працівники поліції прислали його поштою. На момент коли приїхали працівники поліції він не керував автомобілем, так як автомобіль знаходився на узбіччі, внаслідок ДТП в несправному стані, їхати на ньому не можна було.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 11 січня 2018 року, приблизно о 22 23 годині до нього зателефонувала дружина ОСОБА_2 та пояснила, що останній потрапив в ДТП та попросила виїхати його на місце події. Так як він проживає у Вишгородському районі доки він їхав пройшло півтори години, в цей час на місце події він викликав евакуатор. Коли він приїхав до КПП, то побачив неподалік ушкоджений автомобіль, а в приміщенні знаходився ОСОБА_2, два його пасажири та два працівники поліції, які в цей час займались оформленням документів. ОСОБА_2 в цей час не був у стані алкогольного спяніння, не керував транспортним засобом так як його автомобіль був пошкодженим. На запитання суду він пояснив що у його присутності пройти освідування на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_2 не пропонували.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він був в Овручі по власних справах, та став зупиняти автомобіль, щоб доїхати в смт.Іванків, з ним був його знайомий ОСОБА_4. Коли вони стояли, щоб їх підвезти зупинився автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_2 ОСОБА_2 їхав помалу, не спішив, однак автомобіль на перехресті занесло та трапилось ДТП, з автомобіля витікав Тосол. Так як на тій ділянці дороги погано працював мобільний звязок вони зупинили попутний автомобіль, водій якого причепив трос та допоміг витягти автомобіль, доставивши його при цьому до поста митниці. Коли вони приїхали до КПП, то автомобіль залишили поблизу. Пізніше приїхали працівники поліції, які почали звинувачувати ОСОБА_2 в тому, що він перебуває в стані алкогольного спянніння та почали оформлювати документи відносно ОСОБА_2 В ході розмови останнього з поліцейськими, він зрозумів що ОСОБА_2А, не погоджувався з тим, шо відносно нього складали протокол про керування автомобілем у пяному вигляді, а не про ДТП. Це було очевидно з його поведінки. На запитання суду пояснив, що ОСОБА_2А, працівники поліції пропонували кудись «дихати», однак ніякого приладу для його продувки не було. В ході розмови ОСОБА_2 був у збудженому стані та телефонував до жінки.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що він був в Овручі по власних справах, коли доїхав до Залісся то став зупиняти автомобіль, щоб доїхати в смт.Іванків, з ним був його знайомий ОСОБА_5. Коли вони стояли, щоб їх підвезти зупинився автомобіль, за кермом якого був ОСОБА_2. На перехресті автомобіль занесло та трапилось ДТП. Вони зупинили попутний автомобіль, водій якого причепив трос та допоміг витягти автомобіль, доставивши його при цьому до поста КПП. Вони зайшли до приміщення КПП і приїхали працівники поліції, які поводили себе не адекватно, висловлювали погрози в його бік, тягали за куртку. Коли складали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 поліцейський консультувався з кимось по мобільному телефону. В цей час ОСОБА_2 зателефонував до дружини та просив викликати евакуатор. На запитання суду він пояснив, що водій ОСОБА_2 був тверезий, йому пропонували пройти продувку, але приладу Драгер не було, а в лікарню він їхати не хотів, так як не хотів залишати свій автомобіль.

В судові засідання 14.02.2018 року, 23.02.2018 року та 03.03.2018 року інспектор ПП Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, який склав протокол про адміністративне правопорушення та поняті ОСОБА_7, ОСОБА_8 не зявились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Враховуючи вищевикладене, особа, що склала адміністративний протокол зобов'язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення. Поліцейським, який склав даний протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів, крім пояснень понятих про відмову водія від проходження огляду на стан спяніння, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, які б підтверджували факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме те, що ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Останнім не надано будь-які фото, відео з доказом того, що ОСОБА_2 саме керував автомобілем у стані алкогольного спяніння. Таким чином, доказів в спростування доводів правопорушника ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 щодо того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння до суду не надійшло.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Як вбачається з пояснень самого ОСОБА_2 та свідків він 11 січня 2018 року, приблизно о 22 годині та його пасажири їхали на автомобілі марки «DAEWOO Gentra», номерний знак НОМЕР_1, в цей час на перехресті не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив ДТП злетів в кувейт. Пізніше, невідома йому раніше особа, шляхом буксирування, доставила його та свідків до КПП, де поблизу вони припаркували автомобіль, який був в несправному стані та зайшли до приміщення КПП. Пізніше, коли працівники поліції приїхали вони вже були на КПП, ОСОБА_2А, автомобілем не керував.

Враховуючи вищевикладене, особа, що склала адміністративний протокол зобов'язана надати до суду докази, які б доводили наявність у діях правопорушника складу правопорушення. Поліцейським, який склав даний протокол про адміністративне правопорушення не надано жодних доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_2 керував (виконував функції водія під час руху транспортного засобу) автомобілем у стані алкогольного спяніння. Останнім не надано будь-які фото, відео з доказом того, що ОСОБА_2 саме керував автомобілем у стані алкогольного спяніння.

Як вбачається з пояснень, наданих ОСОБА_2 та свідками ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження та не відповідають фактичним обставин справи, так як відповідно до них ОСОБА_2 не керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, а це свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Частиною третьою ст. 62 Конституції України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 245, 247, 251, 283-286 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя