П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.02.2018 м.Львів

суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М. розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працюючого в НУ «Львівська політехніка», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ст.ст. 124,122-4 КУпАП

Встановив:

ОСОБА_1, 13.01.2018 р., о 21:44 год., у м. Львіві, по вул. Наукова, 2в, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху заднім ходом не переконався у безпеці маневру, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль НОМЕР_2, чим завдав транспортним засоби механічних пошкоджень. Крім того, ОСОБА_1, будучи причетним до вищевказаного ДТП, залишив місце пригоди не викликавши органи поліції.

Своїми діями водій автомобіля НОМЕР_1 порушив вимоги п.п. 10.9, 2.10.а,д ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Вищевказані обставини підтверджуються протоколами про адміністративні правопорушення серії БР №044466 від 16 січня 2018 року, серії БР №044467 від 16 січня 2018 року.

Правопорушник ОСОБА_1 в суд не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

На підставі ст.268 КУпАП вважаю, що справу можна розглядати у його відсутності.

Відповідно до ст. 257 КУпАП, працівниками Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.ст.124,122-4 КУпАП, 25 листопада 2017 року.

Відповідно до п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до п. 2.10.а ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 2.10.д ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобовязаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов'язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ПДР України, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства", Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

У справі «Бербера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ відзначив, що, як правило, національні суди, зокрема суд першої інстанції, повинні оцінити подані їм докази.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документам.

Дослідивши матеріали справи, зокрема протоколи про адміністративні правопорушення серії БР №044466 від 16 січня 2018 року, серії БР №044467 від 16 січня 2018 року, схему місця ДТП, відеоматеріали, рапорт, суд дійшов до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.