Справа № 642/5395/17
Провадження № 3/642/130/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м.Харкова Гримайло А.М., за участі захисника ОСОБА_1 розглянувши адміністративний матеріал, які надійшли з управління патрульної поліції МВС у м.Харкові про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,який працює поліцейським взводу № 1 БПСПОП Луганськ 1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2017 року до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла справа про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 194105 від 17 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 17.10.2017 року о 20 год. 30 хв. на перехресті вул.Піскунівській та пров.Піскунівського керував автомобілем ВАЗ 212140, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, зі згоди водія проводився огляд із застосуванням газааналізотора «Драгер6810» в присутності двох свідків. Результати огляду 0,78 проміле, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а, відтак, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 зявився, вину не визнав.

Захисник правопорушника ОСОБА_1 пояснив, що так дійсно в зазначений час при зазначених обставинах ОСОБА_2 було запропоновано пройти аналіз на стан спяніння за допомогою алкотестера «Драгер», з результатами якого не згодні, так як зазначений прилад був використан з порушенням законодавства та без виконання вимог інструкції щодо його використання. Так, ОСОБА_2 продувши в алкотестер «Драгер» отримав результат 0,00 проміле, що не влаштувало робітників поліції, і вони наголосивши начебто апарат робив тестову спробу забору повітря, змусили ОСОБА_2 продути вдруге, вже з результатом 0,78 проміле. Результати першого продуття були правильними, але цей результат продуття не був долучений до матеріалів справи в паперовому вигляді. Не зважаючи на незгоду ОСОБА_2 з результатами другого продуття в «Драгер», йому не було запропоновано провести додатковий аналіз у медичному закладі, як того вимагає законодавство.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 будучи попередженими за ст.384, 385 КК України, пояснили, що так дійсно в зазначений час будучи в зазначеному місті, їм було запропоновано бути свідками встановлення стану ОСОБА_2, але їм не були розясненні їх права та обовязки, більш того один зі свідків залишав місце складання протоколу та повернувшись лише поставив підпис там, де було вказано робітниками поліції. В їх присутності ОСОБА_2 двічі продував в «Драгер», бо перший результат був отриманий «0». Візуально ОСОБА_2 був лише знервований, без будь яких ознак алкогольного спяніння.

Розяснення прав та обовязків для свідків, та їхня присутність в ході проведення процесуальних дій, або складання протоколу, є однією із гарантій захисту прав та інтересів учасників процесуальної дії, і перш за все гарантією захисту прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від порушень та інших зволікань з боку працівників нац. поліції, які приймають участь у складанні адміністративного протоколу та у зборі матеріалу в цілому.

З наданого до суду носія інформації CD диску з боді-камери інспектора поліції та переглянутому у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_2 двічі продував в алкотестер «Драгер» та заперечував, але йому не було запропоновано пройти освідоцтво у медичному закладі.

Таким чином пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що він двічі надавав повітря для дослідження (дув у прилад), та в першому випадку прилад надав результат, про відсутність алкоголю, не було спростовано. Більш того, згідно до відповіді та інструкції про роботу приладу, показання ОСОБА_2, навпаки було підтверджено.

Згідно ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан спяніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан спяніння в заклади охорони здоровя та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Наказом від 09.11.215 року за № 1452/735, зареєстрованого в МЮУ від 11.11.2015 року за № 1413/27858, було затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарським препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

П. 7 вказаної інструкції передбачено наступне: «7. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоровя)».

В свою чергу ст. 226 КУпАП України вказує, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, в самому адміністративному протоколі ОСОБА_2 вказав, що алкогольних напоїв не вживав. Вказаний факт підтверджено і відеозаписом з камер нагрудного спостереження, запис з яких було надано на вимогу суду, за клопотанням сторони захисту. (запис на 21:40 21:42 секундах). Але працівники патрульної поліції, не звертаючи увагу не незгоду ОСОБА_2 з висновками приладу про наявність у нього ознак спяніння, не організували проведення наступного аналізу у медичному закладі.

Належних та допустимих доказів які б підтверджували перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння до суду не надано, пояснення ОСОБА_2 не спростовано.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. (ст. 7 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частина 2 ст. 62 Конституції України встановлює, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, свідків, дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення 17 жовтня 2017 року передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується наданими та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та наданим відеозаписом, тим самим в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Враховуючи, що на даний час закінчився визначений ст.38 КУпАП строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі ст.130 ч.1 КУпАП, керуючись ст.ст. 38, 247, 279, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена, а також може бути опротестована прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (опротестування) цієї постанови.

Суддя Гримайло А.М.