Справа № 206/6100/18
Провадження № 3/206/2056/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

21.11.2018року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Малихіна В.В. в залі суду в м. Дніпро, розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого укладчиком в КП "Благоустрій", що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 4 ст. 130, ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22.10.2018 року о 16:05 год. в м. Дніпро, вул. Берсенівска, 44, біля гаражу, керуючи автомобілем ВАЗ н.з. 622-53 АН, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, який стояв. Під час ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та матеріальних збитків. ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 22.10.2018 року о 16:10 год. в м. Дніпро, вул. Берсенівска, 44, керуючи т.з. ВАЗ21063 д.н. 622-53ААН, потрапив в ДТП з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та після ДТП за його участі вжив алкогольні напої та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знаючи, що відносно нього складені протоколи, які направлені до суду, в суд не з'явився. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду він не направляв. Тому, на підставі ст. 268 КУпАП, суддя вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_1, оскільки він належно повідомлявся про розгляд справи.

Крім того, оголошення про розгляд справ містяться на офіційному веб-сайті судової влади, що дає особі можливість дізнатися про стан судового провадження.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що серед іншого свідчить і особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі серії ОБ № 203765 від 22.10.2018 року, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколів, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суддя вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тим більше, стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справи про адміністративні правопорушення за статтями 124 та 130 КУпАП без обов'язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього рухуУкраїни вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов'язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а згідно п. 2.5 - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Крім того, відповідно до п. 2.10 є) Правил дорожнього руху України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов'язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Ці вимоги Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 порушив.

Винність у вчиненні адміністративних правопорушень ОСОБА_1

- за ст. 124 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 203765 від 22.10.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.10.2018 року о 16:05 год. в м. Дніпро, вул. Берсенівска, 44, біля гаражу, керуючи автомобілем ВАЗ н.з. 622-53 АН, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно та здійснив наїзд на автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, який стояв. Під час ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень та матеріальних збитків; схемою місця ДТП з фототаблицею, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2

- за ч. 4 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 203764 від 22.10.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 22.10.2018 року о 16:10 год. в м. Дніпро, вул. Берсенівска, 44, керуючи т.з. ВАЗ21063 д.н. 622-53ААН, потрапив в ДТП з автомобілем НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та після ДТП за його участі вжив алкогольні напої та відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння в присутності двох свідків у встановленому законом порядку, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, письмовими поясненнями ОСОБА_1 в яких він визнає, те що вжив після ДТП 0,5 л. пива, а також іншими матеріалами справи в їх сукупності

Дії ОСОБА_1 кваліфікуються вірно за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху правил, що спричинило пошкодження транспортного засобу та за ч. 4 ст. 130 КУпАП, як вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участі алкоголю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколах про адміністративні правопорушення, письмовими поясненнями свідків та потерпілого, а стосовно ч. 4 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 взагалі сам вказує у письмових поясненнях, що вжив 0,5 л. пива після ДТП, іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

Відповідно до положень ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди не вправі застосовувати позбавлення права керувати транспортними засобами тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже враховуючи той факт, що ОСОБА_1 відповідно до довідки ДПП УПП в Дніпропетровській області не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами, суд, обмежується накладанням адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у вигляді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн., тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 245, 276-280, 283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400,00 (двадцять тисяч чотириста) грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова можебути оскарженав 10-деннийстрок здня їївинесення до Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Малихіна