Справа № 441/1609/17 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 33/783/44/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Ікавого М.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320 (триста двадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він в порушення вимог п. 2.9А ПДР України, 22.10.2017 року о 15 год. 15 хв. у м. Городок на вул. П.Мирного, 7, керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння за згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», р/н НОМЕР_2, в присутності двох свідків, вину не визнав.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року, просить таку скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги мотивовані тим, що суддя першої інстанції неповно оцінив усі обставини справи, обмежившись лише протоколом, поясненнями правопорушника та працівника поліції.

На його переконання суддею не з'ясовано, чому всупереч Інструкції не був проведений огляд в закладі охорони здоров'я та не надано оцінки діям працівників поліції всупереч положенням ст.266 КУпАП.

Окрім цього, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки копію постанови він отримав поштою 04 січня 2018 року, а в судове засідання 20 грудня 2017 року його не викликали.

Заслухавши ОСОБА_2 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

З огляду на те, що судове засідання, на якому було прийнято оскаржуване рішення, проводилося у відсутності ОСОБА_2, а копію рішення він отримав лише 04 січня 2018 року, на переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та такий підлягає поновленню.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечив вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та зазначив, що 22 жовтня 2017 року о 15 год. 15 хв. він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та додав, що працівники поліції надали йому прилад «Drager» Alcotest 6820» та сказали подути в нього, він подув аж тричі і цифровий покажчик приладу показав 0‰, тобто негативну пробу. Після чого працівниками поліції даний прилад був переданий одному із понятих для того, щоб останній провів пробу. Як понятий подув, прилад «Drager» зафіксував позитивний результат перебування у стані алкогольного сп'яніння - 1, 75 ‰, який відображений у протоколі. На всі заперечення ОСОБА_2 про те, що результат не його, працівники поліції не реагували, а склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення щодо перебування за кермом у стані алкогольного сп'яніння. У медичний заклад працівники поліції відмовилися його везти. Після чого, дали підписати протокол, в якому в графі, де зазначено поняті, було пусто. Він підписав протокол і його відпустили. Раніше з працівниками поліції він не був знайомий та у неприязних відносинах з ними не перебував.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, така доводиться сукупністю зібраних та перевірених судом доказів, які за своїм змістом є логічними та послідовними.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22 жовтня 2017 року серії БД№377741 (а.с.8), 22 жовтня 2017 року о 15 год. 15 хв.у м. Городок на вул. П.Мирного, 7, ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», р/н НОМЕР_2, в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Зі змістом вказаного протоколу ОСОБА_2 ознайомився, про що свідчить проставлений у відповідній графі його підпис, та від дачі пояснень відмовився.

Згідно з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820» (а.с.7), такий показав перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння - 1, 75 ‰ алкоголю в крові.

Допитаний суддею першої інстанції у судовому засіданні 20.12.2017 року інспектор Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 пояснив, що підставою зупинення ОСОБА_2 було недотримання ним вимоги дорожнього знаку 3.21 «В'їзд заборонено» у м.Городок Львівської області. При спробі перевірити документи у водія він відмовився їх надавати, у зв'язку з чим був доставлений працівниками поліції для встановлення його особи. Стало відомо, що гр. ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, що встановлено за допомогою приладу «Drager», р/н НОМЕР_2, в присутності двох свідків. Результат тесту показав 1,75%.

На переконання апеляційного суду, наведеними доказами у справі в повній мірі стверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП, та під час апеляційного розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про їх недопустимість чи неналежність.

Твердженням ОСОБА_2 про те, що результати на стан алкогольного сп'яніння належать іншій особі, суддею місцевого суду надано належну оцінку, такі перевірені в апеляційному порядку та не знайшли свого підтвердження. Окрім цього, як вбачається з чеку «Drager» Alcotest 6820» (а.с.7) в графі «підпис особи, що тестують» міститься підпис ОСОБА_2, тобто такий своїм підписом засвідчив той факт, що проводився саме його огляд на стан сп'яніння, та факт погодження із результатом такого - 1, 75 ‰. Станом на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 не було оскаржено дій працівників поліції, як і результатів проведеного огляду, відтак в апеляційного суду не має підстав ставити під сумнів вказані результати огляду за допомогою приладу «Drager» Alcotest 6820».

Відповідно до п.7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на те, що згідно з вимогами чинного законодавства, водій транспортного засобу скеровується до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння лише у разі відмови від проходження на місця або незгоди з результатами проведеного працівниками поліції огляду, а результат приладу «Drager» Alcotest 6820» містить підпис ОСОБА_2, чим, зокрема, засвідчуються його погодження з отриманими даними - 1,75‰, відтак працівники поліції обґрунтовано не направили такого до закладу охорони здоров'я, тому доводи апеляційної скарги в частині незабезпечення працівниками поліції проведення огляду в лікарні є безпідставними.

Обираючи ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП та в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Т.М.Урдюк