Справа № 615/603/18
Провадження № 3/615/217/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П. при секретарі Антоненко М.Г. за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_2, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, що має на утриманні неповнолітніх дітей: Ірину, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Романа, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 194280 від 15.04.2018 року, ОСОБА_2 звинувачується в тому, що 15.04.2018 року о 10-15 год., рухаючись по а/д Київ-Харків-Довжанський, на 429 км керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоровя КЗОЗ ХОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав свою вину. Вказав, що 15.04.2018 року близько 08-00 год. ранку виїхав з м. Харків в напрямку смт. Опішня Полтавської області на «Поминальну неділю» разом з матірю, сестрою та племінником. Проїхавши стаціонарний пост ДПС в смт. Пісочин, виїхав на а/д Київ-Харків-Довжанський, де на стаціонарному посту ДПС в м. Валки зупинив поліцейський, назвавши причину зупинки - спрацювання системи «Рубіж» та запропонував пройти за ним. Взявши документи, заглушивши мотор автомобіля, піднявся до Пункту контролю, де показали фото його автомобіля заднього виду і сказали, що автомобіль знаходиться в розшуку з 20.07.2017 року та перебуває під арештом через заборгованість в сумі 26000 грн., в звязку з чим необхідно поставити автомобіль на штраф майданчик. Звернув увагу, що до цього ніхто його не затримував, хоча неодноразово перетинав кордон. Виконавши всі вказівки поліцейських, сам поставив автомобіль на стоянку та повернувся на попутному транспорті разом з сімєю до м. Харкова, де відразу поїхав зясовувати причину арешту автомобіля. В податковій за місцем проживання дізнався, що за ним боргів не числиться, але в Київському районі проживає ОСОБА_2, але ІНФОРМАЦІЯ_6, саме який і має заборгованість. Відразу ж вжив всіх заходів, щоб скасувати арешт, після чого у вівторок поїхав до м. Валки забирати власний автомобіль зі штраф майданчику, оскільки виникла безглузда помилка щодо його арешту та розшуку. Лише тоді дізнався про складення протоколу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як автомобіль повернули, а посвідчення водія не повернули, посилаючись на складення протоколу. Під час зупинки дійсно підписував протокол, але думав, що про арешт автомобіля, тому підписав. Вказав, що взагалі не вживає алкоголь через язву дванадцятипалої кишки та хворобу шлунку з 2000 року.

Пояснення ОСОБА_2 узгоджуються з дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями свідків матері ОСОБА_3, сестри ОСОБА_4 та племінника ОСОБА_5, які наполягали, що ОСОБА_2 ніколи не притягувався за порушення ПДР України, тим більше за керування автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його захисника, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 194280 від 15.04.2018 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, Акт огляду на стан алкогольного спяніння.

Із письмових пояснень свідків вбачається, що вони були залучені працівниками поліції в якості понятих під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. В їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечував факт складення вказаних документів, тим більше в присутності свідків. Звернув увагу, що від керування його не відстороняли, їхав самостійно за кермом до штраф майданчика.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7Л, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, що позбавляє суд можливості спростовувати пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зі змісту п.4 розділу ІХ Наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.6 розділу ІХ вказаного наказу - у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п.7 Інструкції).

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія з результатами огляду, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться в закладах охорони здоровя, перелік яких затверджується управлінням охорони здоровя місцевих державних адміністрацій.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, згідно ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Згідно вимогам Інструкції у випадку коли водій відмовляється від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, працівник поліції повинен заповнити вказане направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, працівник поліції повинен зазначити про це в протоколі.

Відповідно до наказу УОЗ № 48 від 28.01.2017 року КЗОЗ «Валківська центральна районна лікарня» входить до переліку закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Крім того, у відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України, як і матеріали щодо забезпечення поліцейським доставки ОСОБА_2 до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення з метою забезпечення достовірності результатів огляду водія транспортного засобу, який має бути оглянутий в закладі охорони здоров'я.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються в його користь.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 одружений, приватний підприємець, має на утриманні неповнолітніх дітей: Ірину, ІНФОРМАЦІЯ_3, та Романа, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Згідно довідки, виданої Восьмою міською поліклінікою № 4047 від 11.12.2002 року ОСОБА_2 перебуває на обліку з діагнозом: язва дванадцятипалої кишки.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в звязку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова