КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юрдига О.С.,

за участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року, ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, а справу закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування зазначає, що суд, всупереч вимогам ст.255 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи; обставини, які суд вважає встановленими, не доведені належними та допустимими доказами.

Постанова суду не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Зазначає, що не погоджувався з висновком працівників поліції щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, однак поліцейські не забезпечили проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, про що свідчить відсутність направлення на проходження такого огляду та відеозапис з нагрудної відеокамери працівників поліції.

Окрім того зазначає, що працівники поліції не роз`яснили його права та не відсторонили від керування транспортним засобом.

Заперечує кваліфікацію вчиненого ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП зазначивши, що в провадженні Апеляційного суду міста Києва перебуває справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а отже рішення суду першої інстанції щодо нього за вказаною статтею не набрало законної сили.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги, ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, зазначивши, що розгляд справи проведено за його відсутності, дані про направлення йому у встановлений законом строк копії постанови суду в матеріалах справи відсутні, копію оскаржуваного рішення він отримав 27 серпня 2018 року.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, який просив поновити строк та задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши доводи апеляційної скарги, переглянувши відеозапис нагрудної камери інспектора патрульної поліції, приходжу до висновку про те, що клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід задовольнити, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити, з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 05 вересня 2018 року проведено за відсутності ОСОБА_2, дані про вручення чи надсилання йому у визначений законом строк копії оскаржуваної постанови відсутні, тому вважаю доводи ОСОБА_2 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтованими, а відтак з метою забезпечення права на доступ до правосуддя пропущений строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга розгляду.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

З матеріалів справи убачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, наявні у справі докази, а тому висновок, викладений в постанові суду, про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин, є правильним.

Як установлено судом першої інстанції, ОСОБА_2 15 липня 2018 року о 10 год. 10 хв. в м. Києві на вул. Ушинського, 4 керував транспортним засобом «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують світло, виражене тремтіння пальців рук, підвищена жвавість та рухливість ходи й мови. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, вул.Визволителів, 6. Вказаними діями водієм ОСОБА_2 порушено вимоги п. 2.9 а ПДР України.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007413 від 19 липня 2018, які підтверджують факт перебування ОСОБА_2 у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2), розпискою ОСОБА_3 про отримання на зберігання автомобіля НОМЕР_1, (а.с.3), рапорту інспектора УПП у м. Києві, які суд обґрунтовано прийняв до уваги, та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, у томі числі записом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

Вимогами ст.ст. 31, 40 ЗУ &quex;Про Національну поліцію", наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року № 100, яким затверджено Інструкцію про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ відеозаписів з них&q?а ; та наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 24.11.2015 року № 14/1 &quві;Про порядку зберігання, використання відеозапису та відео реєстраторів патрульних&q?де; чітко регламентовано, що кожному патрульному поліцейському видається нагрудна відеокамера.

Дані відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, долученого до матеріалів справи, повністю підтверджують викладені у протоколі та постанові суду обставини, а тому наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складено уповноваженою посадовою особою - інспектором поліції в межах наданих йому повноважень із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП.

Порушень працівниками поліції вимог ст. 254, 266 КУпАП під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду, апеляційним переглядом не встановлено.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він не погоджувався з висновком працівників поліції щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, однак поліцейські не забезпечили проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, спростовуються даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 007413 від 19 липня 2018 та відеозаписом з нагрудної відеокамери працівників поліції.

Посилання ОСОБА_2 на те, що працівники поліції не відсторонили від керування транспортним засобом спростовується розпискою ОСОБА_3 про отримання на зберігання автомобіля НОМЕР_1, (а.с.3).

Доводи ОСОБА_2 про незаконність притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, спростовуються копією постанови Подільського районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили 03 грудня 2018 року.

Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобам особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Дії вчинені особою характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпеку, становлять небезпеку дорожнього руху та несуть загрозу для його участі.

З огляду на викладене, вважаю, що суд обґрунтовано притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки закриття провадження за закінченням строку накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахувавши характер та обставини вчиненого правопорушення та особу правопорушника.

За таких обставин, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року є законною, і підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.С.Юрдига

Справа № 33/824/1386/2018 Категорія: ч.2 ст.130 КУпАП

Головуючий у першій інстанції - Зелінська М.Б.