АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/889/18 Головуючий у І-й інстанції - Бойко О.М.
Справа № 175/2379/18 Головуючий у ІІ-й інстанції - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі: судді Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення йому строку на оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 визнаний винним за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік за те, що він 15 червня 2018 року о 04:30 годині по вул. Чкалова, 19 в с.Сурсько-Литовське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, та в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України відмовився на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків від проходження у встановленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння.

На вказану постанову 24 липня 2018 року ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, де просить поновити йому строк на апеляційне оскарження цієї постанови судді, мотивуючи тим, що він не має юридичної освіти, а тому за такий короткий проміжок часу не мав можливості знайти адвоката та був позбавлений правової допомоги. Після 27.06.2018 року звернувся до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги і йому було призначено адвоката. Тому можливість мати правничу допомогу у нього з'явилася лише з 12.07.2018 року.

Також, не погоджуються з постановою суду першої інстанції, вважає її такою, яка не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню оскільки проходження на стан наркотичного сп'яніння висловив під впливом насильницьких дій поліцейського, яким було порушено поряд вказаного огляду. Також зазначив, що в матеріалах відсутнє направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури. Відсутнє підтвердження факту керування автомобілем ОСОБА_1, вказаний факт не підтверджено не зафіксовано, в судове засідання свідки не викликалися, а лише взяті до уваги їх письмові пояснення. У зв'язку з чим просить скасувати постанову судді, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його адвокат ОСОБА_2 підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просили його поновити.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши їхні доводи та співставивши їх з матеріалами справи, приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів справи, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята 27 червня 2018 року в судовому засіданні за участю ОСОБА_1, де відповідно до змісту постанови, останньому роз'яснено порядок та строки її апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

За вказаними положеннями закону, строк на апеляційне оскарження постанови судді починає спливати з дня її винесення.

Проте апеляційна скарга особи, яка притягається до адміністративної відповідальності подана безпосередньо до суду першої інстанції лише 24 липня 2018 року.

Доводи ОСОБА_1, щодо визнання поважними причинами його правову необізнаність та його тривалий час звернення за правовою допомогою не може бути взято до уваги, оскільки встановлений законом десятиденний строк є достатнім для оскарження постанови і за матеріалами справи апеляційним судом не встановлено, що з моменту винесення оскаржуваної постанови мались перешкоди для ОСОБА_1 у встановлений законом термін звернутися за правовою допомогою і оскаржити постанову судді у встановлений законом строк, а тому зазначені ОСОБА_1 обставини не можуть бути визнані як поважні для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Сам по собі факт укладення ОСОБА_1 договору на правовому допомогу з адвокатом ОСОБА_2 від 12 липня 2018 року, тобто вже після спливу строку на оскарження, не можуть слугувати також поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», № 3477-IV від 23.02.2006 (зі змінами та доповненнями), є джерелом права, у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року, заява N 3236/03, ЄСПЛ зазначив: «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 41 рішення).

Враховуючи, що ОСОБА_1 приймав участь в судовому розгляді в суді першої інстанції, був обізнаний про наявність відносно нього оскаржуваного судового рішення, строки його оскарження, перешкод для ОСОБА_1 оскарження ним постанови судді у встановлені законом строки не встановлено, а тому, апеляційний суд не знаходить підстав для визнання поважними з наведених мотивів в клопотанні причин пропуску строку на оскарження, у зв'язку з чим є необхідним у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволення клопотання ОСОБА_1про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко