Справа № 172/1379/18
Провадження № 3/172/658/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21.11.2018 року суддя Васильківського районного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1, розглянувши справу про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 ухиляється від своїх опікунських обовязків по відношенню до своєї неповнолітньої онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка 21.10.2018 року покинула свою домівку та поїхала в невідомому напрямку. Порушення вчинено повторно протягом року.

Вказані дії ОСОБА_2 кваліфіковані працівником поліції за ч. 2 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник провину не визнав, пояснив, що він є опікуном неповнолітньої ОСОБА_3, з онукою постійно проводить бесіди щодо її поведінки та подальшого життя, необхідності отримати освіту, щоб мати в подальшому роботу та забезпечувати себе матеріально. Протягом року він не притягувався до адміністративної відповідальності.

Вислухавши правопорушника, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого.

Диспозиція ч. 2 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, коли особа «ухилилася від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, яке вчинила повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення».

При розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_2 раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Таким чином ОСОБА_2 не є особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Аналізуючи положення Кодексу України про адміністративне правопорушення (КУпАП), слід зазначити, що він є кодексом, який містить норми матеріального права і одночасно з цим є процесуальним кодексом. Разом з цим, КУпАП, як процесуальний кодекс, не передбачає для суду можливість перекваліфікувати дії правопорушника з більш тяжкого адміністративного правопорушення на менш тяжкий, і навпаки.

Тому суд, у випадку не доведеності вини ОСОБА_2 не має права перекваліфікувати дії правопорушника з ч. 2 ст. 184 на ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Окрім вказаного суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян.

Обєктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП є ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 249 СК України передбачено, що опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Таким чином, під час складення протоколу посадовою особою порушені вимоги ст. 256 КУпАП, оскільки не конкретизовані обєктивна та субєктивна сторони правопорушення в діях ОСОБА_2, зокрема не вказано, в яких саме винних діях чи бездіяльності полягало ухилення останнього від виконання обовязків щодо виховання неповнолітньої онуки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок чого остання пішла з дому.

Таким чином, відсутність хоча б однієї обовязкової складової складу адміністративного правопорушення свідчить про відсутність складу такого правопорушення.

Враховуючи, що зазначені вище обставини виключають наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП у діях ОСОБА_2., суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.Г. Битяк