П О С Т А Н О В А
іменем України
Справа №377/27/18

Провадження №3/377/13/18

16 січня 2018 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі справу, що надійшла з військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , -
- про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
УСТАНОВИЛА:
22 грудня 2017 року старшина ОСОБА_1 в умовах особливого періоду недбало поставився до військової служби, а саме в порушення ст. ст. 11, 16, 127, 128, 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не вийшов на службу та не виконував свої службові обов`язки. В порушення розпорядку дня в цей день не з`явився на своєму службовому місці: АДРЕСА_2 (автопарк в/ч НОМЕР_1 ), чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-15 КУпАП.
При розгляді справи ОСОБА_1 вину визнав та пояснив, що 22.12.2017 року не вийшов на військову службу в період часу з 08 години до 10 години 20 хвилину зв`язку з тим, що проспав, так як ночував у своєї дівчини ОСОБА_2 .
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведена дослідженими доказами.
Так, 12 червня 2014 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі командира військової частини НОМЕР_1 Національного гвардії України та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження останнім військової служби у Національній гвардії України.
Згідно витягу з наказу № 111 від 12.06.2014 року ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України та призначено на посаду старшого інструктора (з водіння) автомобільного відділення взводу бойового та матеріально-технічного забезпечення (ВОС 837746П), з 23.10.2017 року ОСОБА_1 проходить службу на посаді водія автомобільного відділення взводу матеріально-технічного забезпечення (наказ № 206 від 23.10.2017 року (по стройовій частині).
Наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2017 року № 163, витяг якого долучено до матеріалів справи, з 01 липня 2017 року введено в дію розпорядок дня військової частини та розпорядок дня управління військової частини.
Згідно розпорядку дня військової частини НОМЕР_1 тривалість робочого дня складає, зокрема для взводу БМТЗ, з 08 години 00 хвилин до 17 години 00 хвилин.
З рапорту т.в.о. командира взводу бойового та матеріально-технічного забезпечення ОСОБА_3 від 22.12.2017 року вбачається, що під час ранкового шикування особового складу взводу БМТЗ 22.12.2017 року о 08 годині 00 хвилин було виявлено відсутність старшини ОСОБА_1 , який в цей день повинен був бути на військовій службі в автопарку військової частини НОМЕР_1 .
З пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вбачається, що старшина ОСОБА_1 22 грудня 2017 року прибув до автопарку військової частини о 10 годині 20 хвилин та пояснив, що він проспав.
Згідно характеристики з місця служби ОСОБА_1 характеризується негативно.
За змістом ст. ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.
Статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
За змістом ст. ст. 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат (матрос) зобов`язаний сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири, та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України. У разі потреби відлучитися в межах розташування військової частини (підрозділу) запитати дозволу в командира відділення, а після повернення доповісти йому про прибуття.
Відповідно до ст. 200 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України розподіл часу у військовій частині протягом доби і протягом тижня здійснюється згідно з розпорядком дня, яким встановлюється виконання основних заходів повсякденної діяльності, навчання й побуту особового складу підрозділів, штабів. Розпорядок дня встановлюється командиром (начальником) відповідно до завдань, покладених на військову частину, та залежно від пори року.
В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2017 року старшина ОСОБА_1 , в порушення вищезазначених вимог нормативно-правових документів, які регламентують проходження військової служби, з особистих причин, не пов`язаних з проходженням військової служби, внаслідок особистої недисциплінованості не з`явився до автопарку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (дислокованої за адресою: АДРЕСА_2 ), у зв`язку з чим порушив розпорядок дня, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 НГ України і не виконував свої службові обов`язки, та без дозволу командирів і начальників без наявності будь-яких поважних причин, розуміючи наслідки свого вчинку був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 НГ України 22.12.2017 року упродовж з 08 години до 10 години 20 хвилин.
Відповідальність за вчинене правопорушення передбачена ч. 2 ст. 172-15 КУпАП за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Виходячи з викладеного, вважаю, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, доведена повністю і сумніву не викликає.
При визначені виду та розміру адміністративного стягнення відповідно до ст. 33 КУпАП необхідно врахувати характер правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, форму та ступінь її вини, її майновий стан, стан здоров`я, обставини, що обтяжують відповідальність, та обставини, що пом`якшують відповідальність.
Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 35 КУпАП, не встановлено.
Обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 34 КУпАП, не встановлено.
Враховуючи всі обставини в сукупності, характер та обставини правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню, передбаченому ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у виді штрафу.
Крім того, стягненню з особи на користь держави при накладенні на неї адміністративного стягнення підлягає судовий збір відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.
Керуючись ст. 283-284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і піддати стягненню у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 2465 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 352 гривні 40 копійок.
Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Постанова може бути звернута до примусового виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Суддя Н. Ф. Теремецька