Справа № 530/1834/17
Номер провадження 3/530/11/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.01.2018року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Должко С.Р., секретаря Бедюх Н.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер суду невідомий, українця, громадянина України, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

27.12.2017 року до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення БР № 063241, ОСОБА_1 19.12.2017 року о 15 годині 00 хвилин в м.Зіньків, по вул. Воздвиженській керував автомобілем НОМЕР_1,в стані алкогольного спяніння, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що 19.12.2017 року він приїхав в м.Зіньків, поставив свій автомобіль біля магазину «Маркет». Зателефонував своїй дружині з якою посварився та тому вирішив сходити до ресторану «Вечірні зорі» та випити горілки. Випив в ресторані горілки і йдучи до автомобіля, купив та випив іще горілки. Потім сів на переднє пасажирське сидіння. Через деякий час приїхали працівники поліції та запросили понятих. Вказали, що начебто він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, а потім склали протокол.

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що коли він стяв біля магазину «Маркет» в м.Зіньків, під"їхав автомобіль, з якого вийшов чоловік, на думку якого наче був в стані алкогольного спяніння. Він викликав працівників поліції, які прибули через деякий час, а ОСОБА_2 в цей час говорив по своєму телефону і не знав, що робить водій автомобіля. По приїзду працівників поліції він підійшов до них і побачив, що в автомобілі сидів водій автомашини, на яку він поскаржився. Разом з іншим понятим підписався, що даний чоловік відмовився їхати до лікарні. Чому він вирішив, що даний водій випивши, пояснити в судовому засіданні не зміг. Перший раз телефонував до поліції по даному факту та представився під своїм прізвищем.

Свідок, ОСОБА_3 суду пояснила, що її викликав працівник поліції та запропонував бути свідком того, що начебто даний громадянин, який уже на той час знаходився у автомашині Нива працівників поліції був випивши. Вона його бачила з відстані 1-2 метри, але не може сказати, чи дійсно він був в такому стані.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що отримав повідомлення від чергового поліції 19.12.2017 року біля 15 год. 30 хвилин, точно не памятає про те, що невідомий громадянин керує пяним. Машина стоїть біля магазину «Маркет». Разом із ОСОБА_5 підїхав до магазину і побачив автомобілі. Підійшли до «Део Нексії» постукали. Вийшов із пасажирського переднього сидіння водій і він склав на нього протокол про те, що даний водій керував в стані алкогольного спяніння і від медичного освідування на стан спяніння їхати відмовився. Запросили двох понятих. Чому не зібрав характеристику на даного водія та інші матеріали, які передбачені кодексом про адміністративні правопорушення так як водій в протоколі вказав, що він не згідний з правопорушенням, пояснити не може. Чому не заповнив правильно протокол про адміністративне правопорушення не вказавши адреси свідків та не розяснив права правопорушнику ОСОБА_1 відсутній підпис правопорушника, пояснити не може. Також не зміг пояснити, чому не зробив відмітки у тимчасовому дозволі серії «ТД № 557661» на право керування транспортними засобами категорії (непотрібне закреслити) пояснити не зміг. Також не зміг пояснити чому в графі протоколу адміністративного правопорушення записано інший номер тимчасового дозволу а саме «ТД 557662».

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що згідно вказівки чергового разом із ОСОБА_4, який був старший, виїхали на повідомлення до магазину «Маркет» в м.Зіньків. Він підійшов до автомобіля «Део Нексії» біля 16 год. 30 хвилин 17 год. 19.12.2017 року. На передньому пасажирському сидінні знаходився невідомий чоловік. Йому запропонували присісти до службового автомобіля. Поки складався протокол він сходив до магазину та запросив понятого. Потім працівник поліції уточнив, що спочатку водій написав пояснення, а потім запросили понятих в присутності яких водій відмовився їхати до лікарні на освідування.

Він особисто відібрав пояснення у понятих. Приїхав родич водія і вони з ОСОБА_4 їх відпустили.

Заслухавши ОСОБА_1, свідків та дослідивши наявні матеріали справи суд приходить до наступного.

Норма ст.61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно частин 1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. При цьому, застосування уповноваженими на те посадовими особами заходів адміністративного впливу здійснюється в точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до норм КУпАП суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз"яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв"язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Суд оглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БР 063241 встановив, що адреси свідків відсутні. Відсутня відмітка та підпис про розяснення прав ОСОБА_1. Відсутня відмітка у протоколі, відповідно до ст..266 кодексу про адміністративне правопорушення, що відсторонено водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, щодо яких працівник поліції ОСОБА_4 вважав, що водій перебуває в стані алкогольного спяніння.

Невірно записано номер тимчасового дозволу саме «ТД 557662» замість замість «ТД 557661». У Тимчасовому дозволі не вказано право керування транспортним засобами категорії ( непотрібне закреслити). Відмітки взагалі не має.

Згідно до ч.3 ст.. 266 КУПАП вказано, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Перелік закладів охорони здоровя, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоровя місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до п.7 « Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.. 266 КУпАП.

Згідно до ч.5 ст.. 266 КУПАП вказано, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 вказав свою незгоду про те, що він знаходився в стані алкогольного спяніння, а в протоколі про адміністративне правопорушення немає відмітки, про те, що працівники поліції пропонували їхати до медичного закладу для огляду, а водій відмовився, тому протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не може вважатися доказом його винуватості по ст..130 ч 1 КУпАП.

Свідок, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не надали суду доказів, що водій ОСОБА_1 їхав в стані алкогольного спяніння або перебував в даному стані. Аналогічних свідчень не надали працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в матеріалах справи не здобуто доказів, які підтверджують вину ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 33-35, ч.1 130, п.1 ст. 247, 283, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6