ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/117/18 Головуючий в 1-й інстанції - Добрєв М.В.
Єдиний унікальний № 334/5838/17 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Новікова І.О., потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року стосовно нього, в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, та проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Як зазначено в постанові, 30.08.2017 року о 08-40 в м. Запоріжжі по вул. Кияшко, буд. 28 ОСОБА_2, керуючи автомобілем Volkswagen Scirocco, державний номерний знак НОМЕР_1, перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічний стан транспортного засобу, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням під час відриву задньої вісі автомобіля та здійснив зіткнення з автомобілем Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_2, який рухався в зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_4.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди обидва транспортні засоби отримали пошкодження, а водій порушив п.п.2.3а, 12.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що 10 травня 2018 року не був присутній в судовому засіданні та не був обізнаний про прийняте рішення, після зупинення судового провадження для проведення експертизи не був повідомлений належним чином про розгляд справи, копію постанови отримав лише 23 жовтня 2018 року, а тому строк пропустив з поважних причин. Апелянт зазначає, що висновок суду не відповідає дійсності, у зв'язку з тим, що саме зіткнення з автомобілем під його керуванням здійснив автомобіль під керуванням ОСОБА_4, який рухався не в зустрічному напрямку, а по зустрічній смузі, та який почав обгін транспортного засобу, коли у його автомобіля відірвало задній міст. Вказує, що ним в судовому засіданні було заявлено клопотання про призначення інженерно-транспортної експертизи, яка не була проведена, що призвело до розгляду справи за наявними в ній матеріалами, які не підтверджують його провину у вчиненні адміністративного правопорушення. Тому твердження суду першої інстанції про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам, він не порушував ПДР України.

На підставі викладеного, просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції; скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Новікова І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, у зв'язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не приймав участі при розгляді справи, не зміг реалізувати своє право на захист, надати суду пояснення, копію постанови отримав 23.10.2018 року, апеляційну скаргу подав 31.10.2018 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_2 реалізувати своє право на захист в судовому засіданні, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 свою провину у вчиненні ДТП не визнав, а зіткнення здійснив інший автомобіль під керуванням ОСОБА_4, експертиза не була проведена, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №217933 від 30 серпня 2017 року (а.с.1); схемою місця ДТП та фотознімками до неї, в яких відображені всі необхідні дані щодо руху транспортних засобів та їх розташування після ДТП, а також зафіксовані пошкодження автомобілів унаслідок ДТП (а.с.2, 5); письмовими поясненнями водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які відібрані на місці ДТП (а.с.3-4).

Так, в письмових поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що керуючи автомобілем вскочив в яму, пробив колесо, від чого відірвало задню вісь автомобілю. Позаду в зустрічному напрямку рухався автомобіль Renault Logan під керуванням ОСОБА_4, який почав уходити від зіткнення, але не встиг зупинитись та здійснив зіткнення з його автомобілем.

У своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_4 зазначив, що керував автомобілем Renault Logan, коли раптово автомобіль, який рухався попереду підскочив, у нього відірвало заднє колесо. Він намагався уникнути зіткнення, виїхавши на зустрічну смугу, але автомобіль, який рухався попереду, розвернуло та кинуло на полосу його руху.

Обставини зазначені водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_4, в тому числі взаємне розташування транспортних засобів, об'єктивно підтверджуються схемою місця ДТП та фототаблицею до неї.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, для більш повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи суд першої інстанції за клопотанням адвоката Новікова І.О. призначив судову автотехнічну експертизу, яку відповідно до повідомлення експертно-криміналістичного центру неможливо провести, у зв'язку з відсутністю вихідних даних, необхідних для її проведення. Тобто, суд першої інстанції використав всі можливості для встановлення істини по справі, а в матеріалах справи достатньо доказів, які вказують на винуватість у вчиненні ДТП саме водія ОСОБА_2, яким суд дав відповідний аналіз.

На думку апеляційного суду, для вирішення цієї справи спеціальні знання не потрібні, докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними.

Також, є необґрунтованими доводи апелянта, що суддею була дана неправильна оцінка фактичним обставинам, а саме, що причиною ДТП були дії водія ОСОБА_4

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №217933 від 30 серпня 2017 року відносно ОСОБА_2, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_2, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також зазначив, що суд розглянув справу без його участі, тим самим порушив його права, передбачені ст.268 КУпАП.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно не брав участь у судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції відносно нього.

При розгляді справи в апеляційному порядку було встановлено, що суд першої інстанції використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи - матеріали справи містять дві судові повістки, направлені на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_2, які повернулися до суду за закінченням терміну зберігання.

Під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції досліджені усі матеріали, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. При цьому у судовому засіданні апеляційного суду заслухані пояснення ОСОБА_2

Таким чином, права ОСОБА_2, які були порушені в суді першої інстанції, поновлені у повному обсязі, під час апеляційного розгляду справи.

До того ж, положення Закону України про адміністративні правопорушення не передбачають необхідності обов'язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження в справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, - залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 334/5838/17