Справа № 175/1226/18
Провадження № 3/175/509/18
Постанова

Іменем України

25 червня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

при секретарі Іщенко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське матеріали, що надійшли із Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №159268 складеного 30 березня 2018 року встановлено, що 30 березня 2018 року близько о 10-00 год. в с. Чумаки по вул. Косіора в Дніпровському районі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ-1102» державний номерний знак 358-76ДН, з явними ознаками наркотичного спяніння (почервоніння очей, зіниці ока не реагують на світло, млява мова, поведінка не відповідає обстановці) і на вимогу працівника поліції в присутності двох свідків, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану наркотичного спяніння, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою провину не визнав, суду пояснив, що не перебував в стані наркотичного спяніння, а був дуже втомлений та поспішав на похорони родича. Посилаючись на наведене, просив провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Адвокат правопорушника ОСОБА_2 просив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності оскільки він є опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що провадження у справі слід закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення серед іншого зобов'язаний з'ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, що розглядається, складено за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного чи наркотичного спяніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного спяніння.

Водночас з протоколу серії БД №159268 складеного 30 березня 2018 року, не вбачається жодної з перелічених ознак обєктивної сторони даного правопорушення. В той же час керування особами транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння саме по собі, без встановлення факту перебування особи в стані наркотичного спяніння, не утворює обєктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього. Крім того, положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції повязано з нормою про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. Тобто надання детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Згідно положень ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити всю необхідну інформацію щодо неправомірних дій чи бездіяльності особи, що забезпечить правильну кваліфікацію та притягнення особи до відповідальності за належною статтею Кодексу.

Втім, обєктивна сторона правопорушення в протоколі не розкрита, не зазначено та не долучені докази, що підтверджують викладені в протоколі обставини, зокрема відеодокази та інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Окрім цього, відповідно до норми статті 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп'яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх покази повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях, з метою подальшого використання у відповідності до ст. 251 КУпАП, як докази в адміністративній справі.

З досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підтвердження факту перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного спяніння не відповідають критерію належності доказів, зокрема в ст. 272 КУпАП вказується, що свідок зобов'язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обовязок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Однак, в даному випадку суд не може визнати належним закріплення пояснень свідків уповноваженою посадовою особою патрульної поліції, оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп'яніння перебувала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. З таких пояснень свідків неможливо встановити чи були підстави вважати, що водій ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп'яніння, при цьому через відсутність даних відомостей, їх також неможливо зіставити з тими ознаками сп'яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість складення співробітником патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Даний факт свідчить про неналежність означеного доказу, який не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу (значення якого має виправлення в протоколі), місця, способу та інших обставин вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом. Окрім цього, у судове засідання неодноразово викликався інспектор поліції ОСОБА_6, яким був складений протокол серії БД №159268 від 30.03.2018 року, але інспектор у судове засідання не зявився, будь-яких доказів про доведеність вини ОСОБА_1 не надав.

Доведеність означених обставин свідчить про порушення порядку огляду особи на стан сп'яніння, а отже дії уповноваженої посадової особи несли формальний характер з метою притягнення особи до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість водія ОСОБА_1

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд зобовязаний всебічно, повно й обєктивно досліджувати всі обставини справи і давати їх правильну правову оцінку. Постанова суду про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, якщо відсутній склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в рамках предявленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є беззаперечним доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, враховуючи вищевикладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 266, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.