Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника органу доходів і зборів на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2018 року щодо

ОСОБА_1 (ОСОБА_1), ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Токіо, Японія, громадянина Японії, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1),

у с т а н о в и в :

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.05.2018 року провадження в справі про порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України, щодо ОСОБА_1 закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Цією ж постановою тимчасово вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0354/12500/18 від 21.04.2018 грошові кошти в сумі 1 500 доларів США та 39 338 гривень 94 копійки повернуто ОСОБА_1.

Як вбачається з постанови судді, щодо ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил, що вчинене за наступних обставин.

21.04.2018 о 19 годині на митний контроль поступив громадянин Японії ОСОБА_1 (ОСОБА_1), який прилетів з Фінляндії, м. Гельсінкі, літаком а/к "МАУ", рейсом № 152 та своїми діями обрав канал, позначений символами червоного кольору, - "червоний коридор" з метою оформлення митної декларації на багаж, що відстав від власника. Пасажир для митного оформлення подав заповнену власноручно митну декларацію, в якій:

- власноручно зробив запис, що зміст декларації йому зрозумілий і засвідчив це своїм підписом;

- в пункті 3.1 "Відомості про валюту України та іноземну валюту готівкою, платіжні документи та інші цінні папери, банківські метали" власноручно проставив Х-подібну позначку в рамці "Так" і задекларував 130 000 доларів США.

Під час усного опитування інспектором ОСОБА_1 заявив, що задекларував всі готівкові кошти.

______________________________________________________________________

Справа № 33/824/611/2018 Постанова винесена суддею Вознюком С.М.

Категорія: ст.472 МК України

Для проведення митного контролю ручної поклажі ОСОБА_1 було запрошено до зони ретельного огляду багажу та ручної поклажі залу "Приліт" терміналу "D", де він пред'явив 130 000 доларів США, що знаходились в окремому металевому кейсі, який був у нього в руках. Після неодноразових запитань про наявність інших готівкових коштів ОСОБА_1 видав ще 1 500 доларів США, які містились у гаманці, що був у кишені піджака, одягненого на пасажира. Вся зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

ОСОБА_1 за роз'ясненнями митних правил з приводу декларування валюти до стійки митної консультації залу "Приліт" терміналу "D" ДПМА "Бориспіль" до подання митної декларації на каналі "червоний коридор" не звертався.

Пасажиру було пропущено 130 000 доларів США і згідно з протоколом про порушення митних правил вилучено 1 500 доларів США. Зі слів пасажира, готівка належить йому особисто.

Разом з ОСОБА_1 цим же рейсом прибула його дружина - громадянка України ОСОБА_5, яка мала при собі готівкові кошти в еквіваленті 10 000 євро.

Таким чином, за висновком органу доходів і зборів, ОСОБА_1, який формою проходження митного контролю обрав проходження через "червоний коридор", перемістив готівку, що підлягає обов'язковому письмовому декларуванню у повному обсязі, з поданням банківських документів про зняття з рахунку, відповідно до Постанови Правління НБУ № 148 від 27.05.2008, і не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України.

Закриваючи провадження в справі, суд першої інстанції своє рішення мотивував відсутністю у ОСОБА_1 умислу на незаявлення за встановленою формою у митній декларації точних та достовірних відомостей про товар, який підлягає обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, а відтак, суб'єктивної сторони складу правопорушення. При цьому взяв до уваги пояснення ОСОБА_1, у відповідності з якими, він не мав на меті порушувати закон і не задекларував близько 165 000 японських ієн, що були в гаманці і призначалась для особистих витрат, оскільки володіє лише японською мовою, підписав митну декларацію, яку від його імені заповнила дружина ОСОБА_5, при цьому на його запитання відповіла, що ця сума значно менша за еквівалент 10 000 євро, що підлягають декларуванню.

А тому, як зазначено в постанові, на момент заповнення митної декларації ОСОБА_1 не були відомі митні правила України, і недекларування готівкових коштів у повному обсязі пов'язано з помилковим перекладом йому митних правил дружиною при заповненні нею митної декларації та нерозумінням текстів, під якими він підписувався.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник органу доходів і зборів - Київської міської митниці ДФС Рунов Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості безпосередніх предметів порушення митних правил з їх конфіскацією.

Обґрунтовуючи свої вимоги, викладає зміст протоколу про порушення митних правил, який зазначено раніше, і вказує, що ОСОБА_1 під час опитування вину у вчиненні правопорушення визнавав. У відповідності з цими поясненнями ОСОБА_1 5-6 разів на рік перетинає митний кордон України, завжди здійснюючи письмове декларування валюти через "червоний коридор", а того разу не задекларував суму в повному обсязі, оскільки не знав точну суму готівки і не зовсім точно зрозумів митні правила України.

Крім того, посилаючись на положення ст.458 МК України, ст.11 КУпАП, якими дається законодавче визначення того, що є порушенням митних правил, і необережності як форми вини, вважає, що правопорушення, передбачене ст.472 МК України, може бути вчинено з необережності.

У запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_3 звертає увагу на те, що протокол про порушення митних правил, протокол опитування та митна декларація складалися українською мовою, в той час як ОСОБА_1 володіє лише японською мовою, і професійний перекладач не залучався. Ці обставини в апеляційній скарзі не оспорюються, дані на підтвердження рівня знань японської мови ОСОБА_5 у справі відсутні, отже, порушено права її підзахисного, в тому числі користуватися послугами перекладача та захисника. У зв'язку з цим вважає, що вказані докази не можуть доводити ані умисну, ані необережну вину. Також доводи в апеляційній скарзі не підтверджують мотив і мету порушення митних правил, адже недекларування коштів не призводить до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру чи інших негативних наслідків.

Посадові особи органу доходів і зборів не надали ОСОБА_1 можливості виправити у митній декларації помилку, що передбачено ст.268 МК України, і згідно з ч.1 ст.460 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично, не тягне за собою адміністративної відповідальності.

Також захисник не погоджується з твердженнями в апеляційній скарзі про те, що вказане правопорушення може бути вчинено з необережності, і вказує на порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при складанні протоколу про порушення митних правил, у тому числі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою мовою про характер і причини висунутого обвинувачення.

Враховуючи викладене, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Згідно з ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

До апеляційного суду не прибули ОСОБА_1 та представник органу доходів і зборів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідно через захисників та факсом і не повідомили про поважні причини неявки. А тому згідно з ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши пояснення захисників ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги з наведених мотивів, вважаючи постанову судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з ст.ст.486, 489, 496 МК України всебічно, повно та об'єктивно з'ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам у їх сукупності і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.527 МК України, ст.283 КУпАП. Висновки суду про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення є обґрунтованими і підтверджуються наявними в справі доказами.

Згідно з ч.ч.1-4 ст.366 МК України двоканальна система - це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України.

Канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Канал, позначений символами червоного кольору ("червоний коридор"), призначений для всіх інших громадян.

Громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Згідно з ч.3 ст.197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, який підлягають письмовому або усному декларуванню) можуть встановлюватися Національним банком України.

Згідно з п.3 розділу 2 Інструкції про переміщення готівки і банківських металів через митний кордон України, затвердженої постановою Правління НБУ № 148 від 27.05.2008, фізична особа - нерезидент має право ввозити в Україну готівку в сумі, що перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

У відповідності з п.57 ч.1 ст.4 МК України під поняття товар підпадають і валютні цінності.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин Японії ОСОБА_1 формою проходження митного контролю обрав проходження через "червоний коридор" і письмово задекларував готівку в сумі 130 000 доларів США, яка знаходилася в металевому кейсі. Разом з тим, готівку, яка була в гаманці, в сумі 165 000 японських ієн, що в еквіваленті становило близько 1 500 доларів США, він не задекларував, виходячи з наданих дружиною пояснень про те, що вони не перевищують в еквіваленті 10 000 євро. При цьому підписав митну декларацію, складену українською мовою дружиною, та спілкувався через неї з працівниками митниці, оскільки іншими мовами, крім японської, не володіє.

Вказані обставини підтверджуються даними у протоколі про порушення митних правил, протоколі опитування, акті про проведення огляду ручної поклажі та багажу № 109 від 21.04.2018, копіях паспортів, митній декларації для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов'язаних з провадженням підприємницької діяльності, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1, наданими суду першої інстанції (а.с.2-5, 6-8, 15, 16-18, 19, 41-42).

Згідно з ст.488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно з ч.2 ст.492 МК України особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Згідно з ст.503 МК України перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил.

Перекладач зобов'язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил.

Як перекладач може виступати посадова особа органу доходів і зборів.

Право ОСОБА_1 користуватися послугами перекладача належним чином забезпечено не було, у зв'язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги його пояснення про те, що умислу на вчинення правопорушення він не мав, а готівка в японських ієнах не була письмово задекларована у зв'язку з неточним перекладом митних правил України дружиною.

На користь того, що пояснення ОСОБА_1 є правдивими, свідчить залучення ОСОБА_5 як перекладача при проведенні його усного опитування та складанні протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності достатніх даних про те, що крім володіння японською мовою на побутовому рівні, вона здатна точно і в повному обсязі здійснювати переклад.

Дії ОСОБА_1 з письмового декларування готівки в сумі 130 000 доларів США переконливо доводять відсутність у нього умислу на вчинення порушення митних правил, адже недекларування готівки в сумі 165 000 японських ієн було обумовлено сумлінною помилкою стосовно відсутності обов'язку їх декларування, що об'єктивно пояснюється відсутністю достовірної і зрозумілої інформації мовою, якою він володіє.

При цьому, за поясненнями ОСОБА_1, які судом були враховані, після того, як він видав для перерахунку гроші в сумі 130 000 доларів США з кейсу та японські ієни з гаманця, працівник митниці вилучив у нього з сейфу 1 500 доларів США і разом з ним вони пішли обміняти таку ж суму на гривні, яку також одразу вилучили.

Апеляційний суд зауважує, що вказані пояснення узгоджуються з даними у протоколі про порушення митних правил, в якому зазначено про вилучення грошей в сумі 39 338 гривень 94 копійки з метою забезпечення стягнення штрафу, в той час як при проведення огляду ручної поклажі та багажу національна валюта у ОСОБА_1 виявлена не була. І відсутність цих відомостей в протоколі усного опитування, в якому йдеться про готівку в сумі 131 500 доларів США, що не відповідає дійсності, доводять порушення його прав користуватися послугами перекладача та нерозуміння змісту підписаних документів, у зв'язку з чим їх неможна визнати допустимими доказами.

За диспозицією ст.472 МК України відповідальність настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Оскільки справа не містить доказів, які б доводили умисний характер дій ОСОБА_1, направлених на заявлення неточних або недостовірних відомостей про валютні цінності, апеляційний суд погоджується з рішенням про закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу правопорушення.

Твердження представника органу доходів і зборів на те, що вказане правопорушення може бути вчинено з необережності, є безпідставними, оскільки ст.11 КУпАП, на яку він посилається, передбачає настання шкідливих наслідків, докази чого матеріали справи також не містять.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника органу доходів і зборів - Київської митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2018 року, якою провадження в справі про порушення митних правил, передбачене ст.472 МК України, щодо ОСОБА_1 (ОСОБА_1) закрито у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Т.М.Тютюн