Провадження №3/428/2535/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з взводу № 3 роти № 3 ОСОБА_1 в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, відомості щодо РНОКПП відсутні, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області з взводу № 3 роти № 3 ОСОБА_1 в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 009867 від 25.11.2018 року, 25 листопада 2018 року о 01-10 год. на вул. Червона в с. Борівське м. Сєвєродонецька Луганської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп"яніння (почервоніння очей, тремтіння кінцівок та різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від продуття алкотестеру "Драгер" та проходження медичного огляду на стан сп"яніння відмовився.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

З цього слідує, що протоколи про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актами обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання щодо правильного складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП даний адміністративний матеріал було складено з недоліками, що перешкоджають та унеможливлюють об'єктивний розгляд справи.

Як вбачається з матеріалу про адміністративне правопорушення, 25.11.2018 року інспектором взводу 3 роти 3 ОСОБА_1 в Луганській області Мануйловим О.І. було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки він не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії.

Однак, як вбачається з даних Інформаційного порталу Національної поліції, станом на 28.11.2018 р., ОСОБА_2 має посвідчення водія відповідної категорії ВХТ783063.

Тобто, є незрозумілим, чи має ОСОБА_2 посвідчення водія відповідної категорії. та якої саме.

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об'єктивно з'ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП України, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14).

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КпАП України щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу на дооформлення оскарженню не підлягає.

За таких обставин, вказане порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 КУпАП позбавляють суд можливості повно, всебічно і об'єктивно дослідити обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення. Тому адміністративний матеріал відносно ОСОБА_4 підлягає поверненню для дооформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 164, 256, 276, 278 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до ГУ ДФС у Луганській області для дооформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Бойко