Номер провадження: 33/785/1213/18
Номер справи місцевого суду: 498/341/18
Головуючий у першій інстанції Ткачук О. Л.
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області Журавльов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 червня 2018 року,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 038737 від 25.04.2018 року вбачається, що 25 квітня 2018 року о 00:50 год. ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ 2108» державний знак НОМЕР_1, по вул. Центральній в с. Мигаї Великомихайлівського району Одеської області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 червня 2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) на момент зупинення співробітниками поліції він перебував у стані сп'яніння, проте не здійснював керування транспортним засобом. 2) відмовився від проходження медичного освідування у зв'язку з тим, що зазначена подія сталася в нічний час. 3) він знав про дату, час та місце розгляду справи, проте не з'явився в судове засідання в зв'язку з хворобою.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 7 ст. 294 КпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному з'ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок проходження огляду на стан сп'яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Всупереч доводів апеляційної скарги, вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в ході судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №038737 від 25.04.2018 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_2 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в зв'язку з керуванням водієм ОСОБА_2 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп'яніння та його відмовою пройти медичний огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, містить пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтверджують, що в їхній присутності водій ОСОБА_2, у якого були наявні ознаки алкогольного сп'яніння, відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп'яніння, як за допомогою приладу «Драгер», так у медичному закладі (а.с.1-3).

Згідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен за вимогою працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

В свою чергу ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі не ставить під сумнів належність та допустимість доказів, якими суд першої інстанції обґрунтував його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи встановлене, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.п.2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При розгляді адміністративної справи суд першої інстанції повно та об'єктивно розглянув справу та прийняв правильне рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення щодо правопорушника ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи.

Посилання апеляційної скарги на те, що судовий розгляд в суді першої інстанції відбувся з порушенням процесуального права, оскільки апелянт не був присутнім в судовому засіданні, є безпідставним та спростовується матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_2 про судове засідання був сповіщений належним чином, що також було підтверджено останнім в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Великомихайлівського районного суду Одеської області від 26 червня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області О.Г. Журавльов