Єдиний унікальний номер 229/1237/18
Номер провадження 3/229/419/2018
Категорія 252
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2018 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та прокурора Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури ОСОБА_1, розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП: директора Підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло", ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжня, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до адміністративної відповідальності не притягувалась,

встановив:

До Дружківського міського суду Донецької області 04.04.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 291 від 30.03.2018 року, відповідно до якого під час вивчення стану законності сфері запобігання корупції в ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради, що розташоване в м. Дружківка по вул.. В.Дубініна, буд.8, було встановлено, що 05.05.2017 року ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, прийняла рішення про виплату собі премії з нагоди святкування 72-ї річниці з Дня Перемоги у Великій Світовій війні.

При цьому, ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 05.05.2017 року в період часу з 07:00 до 15:30 годин (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради, що знаходиться в м. Дружківка по вул.. В.Дубініна, буд.8, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів власноруч підписала, як директор ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради наказ №33-ОС від 05.05.2017 року про виплату собі премії з нагоди святкування 72-ї річниці з Дня Перемоги у Великій Світовій війні в розмірі 1000 грн. Ця премія мала індивідуальний і разовий характер.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

04.04.2018 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 289 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 21.08.2017 року в період часу з 07:00 до 15:30 годин (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради, що знаходиться в м. Дружківка по вул.. В.Дубініна, буд.8, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів власноруч підписала, як директор ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради наказ №64-ОС від 21.08.2017 року про виплату собі премії з нагоди святкування 26-ї річниці «Дня незалежності» в розмірі 1500 грн. Ця премія мала індивідуальний і разовий характер.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП,а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

04.04.2018 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 285 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 14.03.2017 року в період часу з 07:00 до 15:30 годин (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради, що знаходиться в м. Дружківка по вул.. В.Дубініна, буд.8, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів власноруч підписала, як директор ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради наказ №15-ОС від 14.03.2017 року про виплату собі премії з нагоди святкування «Дня робітників житлово-комунального господарства України» в розміри 500 грн. Ця премія мала індивідуальний і разовий характер.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП,а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Також до Дружківського міського суду Донецької області 04.04.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 287 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 07.09.2017 року в період часу з 07:00 до 15:30 годин (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради, що знаходиться в м. Дружківка по вул.. В.Дубініна, буд.8, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів власноруч підписала, як директор ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради наказ №70-ОС від 07.09.2017 року про виплату собі премії з нагоди святкування 236-ї річниці з нагоди святкування «Дня міста» в розмірі 1500 грн. Ця премія мала індивідуальний і разовий характер.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП,а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

Також до Дружківського міського суду Донецької області 04.04.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 283 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, порушуючи вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, згідно п.п. «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом, відповідальним за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, 14.04.2017 року в період часу з 07:00 до 15:30 годин (точний час не встановлений), перебуваючи в кабінеті директора ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради, що знаходиться в м. Дружківка по вул.. В.Дубініна, буд.8, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів власноруч підписала, як директор ПЕМЗО «Міськсвітло» Дружківської міської ради наказ №30-ОС від 14.04.2017 року про виплату собі премії з нагоди святкування «Дня міжнародної солідарності трудящих» у розмірі 1000 грн. Ця премія мала індивідуальний і разовий характер.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-7 КУпАП,а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів.

04.04.2018 року до Дружківського міського суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 290 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - директором ПЕМЗО "Міськсвітло", згідно п.п. "а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції суб"єктом, відповідальним за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між її приватними інтересами та службовими повноваженнями директора ПЕМЗО "Міськсвітло", не повідомила у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції та безпосереднього керівника, а саме Дружківського міського голову або іншу уповноважену особу Дружківської міської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №286 від 30 березня 2018 року ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - директором ПЕМЗО "Міськсвітло", згідно п.п. "а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції суб"єктом, відповідальним за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між її приватними інтересами та службовими повноваженнями директора ПЕМЗО "Міськсвітло", не повідомила у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції та безпосереднього керівника, а саме Дружківського міського голову або іншу уповноважену особу Дружківської міської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Також до Дружківського міського суду Донецької області 04.04.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 288 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - директором ПЕМЗО "Міськсвітло", згідно п.п. "а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції суб"єктом, відповідальним за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між її приватними інтересами та службовими повноваженнями директора ПЕМЗО "Міськсвітло", не повідомила у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції та безпосереднього керівника, а саме Дружківського міського голову або іншу уповноважену особу Дружківської міської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Також до Дружківського міського суду Донецької області 04.04.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 282 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - директором ПЕМЗО "Міськсвітло", згідно п.п. "а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції суб"єктом, відповідальним за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між її приватними інтересами та службовими повноваженнями директора ПЕМЗО "Міськсвітло", не повідомила у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції та безпосереднього керівника, а саме Дружківського міського голову або іншу уповноважену особу Дружківської міської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Також до Дружківського міського суду Донецької області 04.04.2018 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 284 від 30.03.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права - директором ПЕМЗО "Міськсвітло", згідно п.п. "а" п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції суб"єктом, відповідальним за вчинення правопорушення, пов"язаного з корупцією, усвідомлюючи про наявну суперечність між її приватними інтересами та службовими повноваженнями директора ПЕМЗО "Міськсвітло", не повідомила у встановленому законом випадку та порядку Національне агентство з питань запобігання корупції та безпосереднього керівника, а саме Дружківського міського голову або іншу уповноважену особу Дружківської міської ради, про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Враховуючи те, що всі десять адміністративних справ, що надійшли до Дружківського міського суду Донецької області відносно ОСОБА_2, взаємоповязані і спільний їх розгляд є доцільним, суд вважає необхідним адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.1,2 ст. 172-7 КУпАП, порушені на підставі вказаних вище протоколів про адміністративні правопорушення, обєднати в одне провадження, присвоївши обєднаній справі єдиний номер справа № 229/1237/18, провадження № 3/229/419/2018.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, в судове засідання зявилась, свою вину в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.172-7 КУпАП, не визнала та пояснила, що виплата їй премії обумовлена умовами контракту. Питання про виплату їй премії розглядалося на профспілці та вирішувалось колегіально трудовим колективом. Вважає, що в її діях не було конфлікту інтересів тому і повідомляти про це вона не була винна, просила провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Також ОСОБА_2 просила справу розглядати за участю її представника адвоката ОСОБА_3

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні вину ОСОБА_2 в інкримінованому їй правопорушенні заперечував, просив суд провадження закрити в звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_2 винною у скоєнні адміністративних корупційних правопорушень, оскільки знайшов своє підтвердження факт того, що остання підписала накази про нарахування собі премії та не ровідомила про наявність у неї конфлікту інтересів при підписан наказів про своє преміювання.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3,прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та надані докази в їх сукупності, суддя приходить до такого висновку.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону зобовязані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Крім цього, за змістом ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції», у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до визначень, наведених у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII:

- реальним конфліктом інтересів є суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Беручи до уваги диспозиції ст.1727 КпАП та п.2 примітки до цієї статті, можемо констатувати, що порушення вимог стосовно запобігання та врегулювання конфлікту інтересів можуть полягати:

у неповідомленні особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів наявної суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень (ч.1 ст.172-7 КпАП);

у вчиненні дій чи прийнятті рішень в умовах реального конфлікту інтересів, тобто за наявності суперечності між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що вплинуло на обєктивність або неупередженість вчинення таких дій, або прийняття таких рішень (ч.2 ст.1727 КпАП).

Аналіз термінів «потенційний інтерес» та «реальний інтерес», які містяться в ч.1 ст.1 закону, з урахуванням висновку науково-правової експертизи ОСОБА_4 науково-правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М.Корецького НАН від 29.04.2016 №126/50-е, виконаного на замовлення адвоката ОСОБА_4, щодо законодавства про боротьбу з корупцією дає можливість констатувати, що потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тимщо при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи... що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає (вплинула) на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Крім того, це також визначає ступінь впливу цієї суперечності на прийняття рішення чи вчинення дії, який повинен мати обєктивний вираз, а також часовий взаємозвязок між прийняттям рішення та наявністю певних ознак, що мають місце при цьому.

Тобто відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що, по-перше,

приватний інтерес наявний, по-друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Таким чином, для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обовязкової сукупності таких юридичних фактів, як:1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений; 2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення.

Без наявності хоча б одного з фактів із цієї сукупності реальний конфлікт інтересів не виникає. Встановлення цих фактів має бути відображено в протоколі про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, та, відповідно, в постанові суду.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов'язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, частиною першою статті 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а частиною другою цієї статті передбачена відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. При цьому, визначення поняття «реальний конфлікт інтересів» у примітці до ст. 172-7 КУпАП є ідентичним визначенню, наведеному у ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.

З огляду на викладене, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП є виникнення у такої особи реального конфлікту інтересів, обовязковим елементом якого є приватний інтерес цієї особи, що суперечить її повноваженням.

На підставі положень ст. 2 Закону України «Про заробітну плату» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати (це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткової заробітної плати (це винагорода за працю понад встановлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці), інших заохочувальних та компенсаційних виплат (це виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

Питання оплати праці належить до трудових правовідносин, а отже не відноситься до сфери приватного інтересу працівника в розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII.

Відсутність приватного інтересу, в свою чергу, виключає наявність реального конфлікту інтересів у особи, а відтак і склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 283-285, 294, КУпАП, суддя

постановив:

Обєднати в одне провадження адміністративні справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.172-7 КУпАП (справа № 229/1237/18, провадження № 3/229/419/2018), за ч.2 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1238/18, провадження № 3/229/420/2018), за ч.1 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1239/18, провадження № 3/229/421/2018), за ч.2 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1240/18, провадження № 3/229/422/2018), за ч.1 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1241/18, провадження № 3/229/423/2018), за ч.2 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1242/18, провадження № 3/229/424/2018), за ч.1 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1243/18, провадження № 3/229/425/2018), за ч.1 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1246/18, провадження № 3/229/426/2018), за ч.2 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1247/18, провадження № 3/229/427/2018), за ч.1 ст. 172-7 КУпАП (справа № 229/1248/18, провадження № 3/229/428/2018) присвоївши обєднаній справі єдиний номер справа № 229/1237/18, провадження № 3/229/419/2018.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дружківський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гонтар