П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2018 Справа №607/4646/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю

прокурора Штурма Н.В.

особи, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2

розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області одержано з Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України для розгляду матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається із протоколу №0900044 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією від 20.03.2018 р., ОСОБА_2 перебуваючи на посаді інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль вул. Котляревського, 24, та відповідно до п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав, посилаючись на ті обставини, що ним 22 січня 2018 року була подана декларація перед звільненням відповідно до ч. 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції». Також у вказаному законі не назначенного у який строк потрібно подати дану декларацію, з цих підстав просить закрити провадження у справі.

Прокурор в судовому засіданні просить притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, так як вважає, що в його діях наявний склад адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 згідно із наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 57 о/с від 25.03.2016 призначено на посаду інспектора роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Згідно рапорту від 15.06.2017 р., ОСОБА_2 був ознайомлений з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» та зобовязувався його дотримуватися в частині подачі електронної декларації після його звільнення з служби в поліції. Також зобовязувався в десятиденний термін після його звільнення стати на військовий облік в Тернопільський ОМВК.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 234 о/с від 29.06.2017 ОСОБА_2, звільнено з посади з 29.03.2017 відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Відповідно до розписки, Гайда отримав 29.06.2017 р. трудову книжку та тимчасове посвідчення.

Крім цього, суд зазначає, що ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Системний аналіз вжитого в ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» формулювання «припиняє діяльність» дає підстави констатувати, що термін «припинення» за загальним правилом (ст.36 Кодексу законів про працю України) співвідноситься із терміном «звільнення» як ціле і частина, охоплюючи останнє. Це саме випливає з аналізу норм інших спеціальних нормативно-правових актів, зокрема із положень Закону України «Про Національну поліцію» (ст.77), Закону України «Про державну службу» (ст..83), Закону України «Про статус народного депутата» (ст. 4), тощо.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства з питань запобігання корупції підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.п.2 п.5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 р., яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених й відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцять робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з

виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період,який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб'єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Крім цього,

датою припинення виконання суб'єктом декларування функцій держави або місцевого самоврядування є дата подання ним декларації, передбаченої п.п.2 п.5 цього Розділу, що зазначено у абзаці другому п. 11 Порядку.

Відповідно до п. 2 Порядку перевірки факту подання суб'єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Рішенням НАЗК № 19 від 06.09.2016, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за № 1479/29609, припиненням діяльності, пов'язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є день видачі трудової книжки суб'єкту декларування, із зазначенням підстав такого припинення.

Таким чином, інспектор роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції у м. Тернополі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_2, зобов'язаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не пізніше дня припинення діяльності, а саме до 29.06.2017, з моменту отримання трудової книжки.

Водночас, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_2, декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, подано не було.

Опрацюванням відомостей Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_2. тільки 22.01.2018 р. подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності.

Таким чином, з моменту вступу у дію Рішення НАЗК № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_2, будучи відповідно до п. п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», припинивши 29.06.2017 р. діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, в порушенні вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, п. п. 2 п. 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію суб'єкта декларування, який припиняє діяльність, пов'язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_2 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

На підставі наведеного та керуючись статтями 33, 34, 172-6, 283, 284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. (вісімсот пятдесят гривень 00 копійок) в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяОСОБА_3