АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/405/18 Головуючий у І-й інстанції Шевцова Т.В.
Справа № 200/2518/18-п Головуючий в ІІ інстанції Мазниця А.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мазниця А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно обставин, встановлених судом першої інстанції та зазначених у постанові про адміністративне правопорушення, 22.01.2018 року о 12 год. 00 хв. водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на а/д Дніпро-Миколаїв (Н11) поблизу смт. Софіївка, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зїзд у кювет, що потягло перекидання автомобіля та його механічне пошкодження, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги свого клопотання про поновлення строку оскарження, вказує, що він не приймав участі у судовому засідання та не надав пояснень і документів, оскільки в день слухання справи він прийшов до суду і перебував біля кабінету судді Шевцової Т.В., при цьому повідомивши працівників суду, які перебували в кабінеті, про те, що він прийшов для участі у судовому засіданні. В подальшому у нього взяли паспорт та запитали, чи визнає він вину, а згодом до нього вийшов працівник суду та повідомив, що він має прийти через 10 днів. Вказує, що оскаржувану, постанову суду він отримав 06.03.2018 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та винесеною в порушення норм процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження.

Зазначає, що його дії необхідно правильно кваліфікувати у відповідності до ст. 18 КУпАП як вчинені в стані крайньої необхідності з метою усунення небезпеки, яка загрожувала йому та іншим учасникам руху, що виключає наявність у цих діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Так, у день, коли сталася ДТП, були складні дорожні умови - ожеледиця, дорога не була розчищена, що підтверджується довідкою з Дніпропетровського регіонального центру з гідрометеорології про погодні умови від 30.01.2018 року за № 05-30/013. Вказує, що під час руху він дотримувався вимог ПДР, уважно стежив за обстановкою на дорозі та, відчувши, що автомобіль заносить, вимушений був з метою запобігання зіткненню з іншими транспортними засобами змінити напрямок руху, внаслідок чого автомобіль потрапив у кювет.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1, який підтримав свою апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови, приходить до наступних висновків.

Так, статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Оскільки апелянт заявив відповідне клопотання, а згідно матеріалам справи копія оскаржуваної постанови була отримана ним за межами строку апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що цей строк був пропущений правопорушником з поважної причини, і вважає за необхідне його поновити та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Аналізуючи оскаржувану постанову з урахуванням доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним і обґрунтованим, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; схемою місця дорожно - транспортної пригоди; фотографіями з місця пригоди; поясненнями самого ОСОБА_1

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1, які полягають у тому, що в його діях відсутні ознаки порушення ПДР, суд апеляційної інстанції оцінює їх критично.

Так, відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно поясненням самого ОСОБА_1, під час ДТП він почав втрачати контроль над автомобілем на слизькій дорозі, що потягло необхідність зміни напрямку його руху у бік узбіччя з метою запобігання зіткненню з іншими транспортними засобами. На думку суду апеляційної інстанції, такі обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 не надав належної оцінки дорожній обстановці та не обрав швидкість руху, яка дала б йому змогу постійно контролювати його рух автомобіля та безпечно керувати ним, що і становить порушення вимог п. 12.1 ПДР. Зважаючи на те, що це порушення потягло пошкодження транспортного засобу, воно утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про дотримання ним вимог ПДР в частині швидкості руху автомобіля менше 60 км/год. при встановленому обмеженні у 90 км/год. і про те, що дорога не була розчищена дорожніми службами із застосуванням протиожеледних засобів, суд апеляційної інстанції оцінює критично.

Так, вимоги п. 12.1 ПДР стосуються обрання водієм безпечної швидкості руху залежно від конкретних дорожніх умов, але не дотримання граничної швидкості, встановленої нормативно для даної дороги. Необхідність виконання водієм цього обов'язку не залежить від того, чи утворилися конкретні дорожні умови внаслідок неналежної якості виконання своїх обов'язків дорожніми службами.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання апелянта на перебування його у стані крайньої необхідності, оскільки дорожня ситуація, під час якої він був змушений змінювати напрямок руху автомобіля з метою уникнення зіткнення з іншим транспортними засобами, виникла внаслідок порушення вимог ПДР самим ОСОБА_1

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Строк апеляційного оскарження - поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2018 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ст. 124 КУпАП. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду

Дніпропетровської області ОСОБА_2