АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/3380/18Суддя 1 інстанції Борис О.Н.
Номер провадження 33/774/204/К/18Суддя- доповідач Пістун А. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 копійок.

За участю:

Представника - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції, 11.05.2018 року о 00-20 год., в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг, Металургійний район по вулиці Героїв АТО, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ford Focus 2.0 КАТ, днз НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового маячка та спец. сигналу, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі по вулиці Героїв АТО у дворі будинку. Факт руху зафіксовано на відео реєстратор YІ carcam та відеокамеру АЕ 00240, чим порушив п. 2.4 ПДР України, його дії кваліфіковані за ст. 122-2 КУпАП.

Окрім того, 11.05.2018 року о 02-00 год., в м. Кривий Ріг, Металургійний район по вулиці Героїв АТО, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Focus 2.0 КАТ, днз НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно висновку з КЗ «КПНД» ДОР» № 945 від 11.05.2018 року, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Зафіксовано на бодікамеру АЕ -00037. Факт руху Т/З зафіксовано на відео реєстратор YІ carcam, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України, його дії кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою ОСОБА_2 11 липня 2018 року подав апеляційну скаргу, тобто після закінчення, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП, десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 посилається на те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду ним пропущений з поважної причини, а саме, у зв'язку з тим, що він не був присутнім в судовому засіданні 23 травня 2018 року під час винесення та проголошення оскаржуваної постанови суду, повний текст оскаржуваного судового рішення він не отримував та поштою йому не було направлено, постанова була отримана його представником 07 червня 2018 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 23 травня 2018 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, а в матеріалах справи будь - які документи, які підтверджують належне його повідомлення про день, час і місце слухання справи.

Окрім того, зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що лейтенант поліції ОСОБА_4 і капрал ОСОБА_5 включені до складу територіального підрозділу Національної поліції України, а саме штатного розкладу та наказу начальника Національної поліції України про прийняття їх на службу до лав Управління поліції в м. Кривому Розі з присвоєнням їм відповідних спеціальних звань, що позбавляє таких громадян повноважень надавати поліцейські послуги та користуватися правами поліцейського Національної поліції України.

Також вказує на те, що існує порушення його конституційного права, вчинене судом першої інстанції при прийняті постанови про накладання на нього одночасно адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення його права керування транспортним засобом на 1 рік за одне й те саме адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того зазначає про те, що з матеріалів справи вбачається, що в порушення вимог Інструкції акт огляду на стан алкогольного сп'яніння взагалі не складався та до протоколу серії БД № 075164 від 11.05.2018 року про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доданий не був і результати такого огляду в протоколі зазначені не були.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що результати огляду на стан сп'яніння та методика проведення лабораторних досліджень не були зазначені у висновку КЗ «КПНД ДОР» від 11.05.2018 року № 945 щодо результатів медичного огляду.

Зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні письмові докази направлення його на огляд стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого до медичного закладу.

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, про день та час розгляду подання належним чином сповіщений.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_3, підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив задовольнити її, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Так, ст. ст. 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, який у разі його пропущення з поважних причин може бути поновлено органом, що розглядає справу.

Вирішуючи по суті клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції зважає на те, що ОСОБА_2 повний текст постанови суду особисто не отримав, але 07 червня 2018 року, копію постанови отримав його представник ОСОБА_3 тому строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 слід поновити та розглянути справу по суті.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об'єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 судом першої інстанції були дотримані.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінюючи докази, апеляційний суд приходить до висновку, про правильність встановлення судом першої інстанції фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього уповноваженою особою поліції.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтував своє рішенні доказами щодо винності ОСОБА_2, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення, а саме:

-даними, які містяться в протоколі серії БД № 075345 від 11.05.2018 року про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано, що 11.05.2018 року о 00-20 год., в Дніпропетровській області, м.Кривий Ріг, Металургійний район по вулиці Героїв АТО, водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Ford Focus 2.0 КАТ, днз НОМЕР_1, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового маячка та спец. сигналу, не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі по вулиці Героїв АТО у дворі будинку. Факт руху зафіксовано на відео реєстратор YІ carcam та відеокамеру АЕ 00240, чим порушив п. 2.4 ПДР України, його дії кваліфіковані за ст. 122-2 КУпАП;

-протоколом серії БД № 075164 від 11.05.2018 року про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано, що 11.05.2018 року о 02-00 год., в м. Кривий Ріг, Металургійний район по вулиці Героїв АТО, водій ОСОБА_2 керував автомобілем Ford Focus 2.0 КАТ, днз НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Згідно висновку з КЗ «КПНД» ДОР» № 945 від 11.05.2018 року, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння. Зафіксовано на бодікамеру АЕ -00037. Факт руху Т/З зафіксовано на відео реєстратор YІ carcam, чим порушив п. 2.9а ПДР України, його дії кваліфіковані за ст. 130 ч. 1 КУпАП;

-рапортом поліцейського роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Кривий Ріг ДПП ОСОБА_6, відповідно до якого, що під час патрулювання Металургійного району у складі екіпажу: лейтенанта поліції ОСОБА_4, рядового поліції ОСОБА_7, капрала поліції ОСОБА_8, та капрала поліції ОСОБА_6, по вул. Героїв АТО було помічено автомобіль Ford Focus 2.0 КАТ, днз НОМЕР_1, який порушив ПДР України. Даний автомобіль було вирішено зупинити з допомогою проблискових маячків та спецсигналу. Після подачі спецсигналу водій ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не зупиняючись повернув у двір будинку та продовжував рухатися по житловій зоні, не виконуючи вимогу про зупинку. Через деякий час автомобіль було зупинено та складено протокол на водія за ст. 122-2 КУпАП, п. 2.4 ПДР України;

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 945 від 11.05.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 11.05.2018 року о 01.15 годині перебуває у стані алкогольного сп'яніння;

-рапорт інспектора роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Кривий Ріг ДПП ОСОБА_4, відповідно до якого, 11.05.2018 року близько 00 год. 20 хв., під час несення служби в Металургійному районі по вул. Героїв АТО в м. Кривому Розі, екіпажем № 218 був зупинений автомобіль Ford Focus 2.0 КАТ, днз НОМЕР_1, за порушення ПДР України, а саме: водій створював аварійні ситуації на дорозі, швидко рухався, під керуванням водія ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. На вимогу працівників поліції згідно п.п. 2.4. ПДР водій не реагував, тобто не зупинився, а навпаки намагався скритися у невідомому напрямку. Після зупинки транспортного засобу та під час розмови з водієм ОСОБА_2 в останнього були виявлені явні ознаки алкогольного та наркотичного сп'яніння. Згідно п.п. 2.5 ПДР водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, водій погодився пройти огляд на визначення стану сп'яніння в КЗ «КПНД» ДОР. Згідно висновку з КЗ «КПНД» ДОР від 11.05.2018 року № 945 водій перебуває у стані алкогольного сп'яніння. Відносно водія ОСОБА_2 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п.п. 2.9а ПДР України, а також складений протокол за ст. 122-2 КУпА за порушення п.п. 2.4 ПДР;

-довідки від 11.05.2018 р. виданою старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в м. Кривому Розі ДПП ОСОБА_9 встановлено, що громадянин ОСОБА_2 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 категорії В.

Об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів по справі не вбачається.

Протоколи про адміністративні правопорушення серії БД № 075345 від 11.05.2018 року та серії БД № 075164 від 11.05.2018 року як доказ ніким не спростовувався. Доказів, які спростовують дані протоколів про адміністративні правопорушення, апеляційному суду не надано.

Окрім того, під час складання протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 було роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом останнього, тому протоколи відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 075164 ОСОБА_2 власноруч зазначив про те, що він в 14-00 годин випив 2 банки пива, що також підтверджує той факт, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідальність за ст. 122-2 КУпАП настає у випадку за невиконання водієм вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу. Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

На думку суду апеляційної інстанції, встановлені обставини в їх сукупності об'єктивно і в повній мірі підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор роти № 2 батальйону № 3 УПП в місті Кривому Розі Дніпропетровської області лейтенант ОСОБА_4 був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий, - на ці дані в апеляційній скарзі не вказується.

Також судом було досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи, на якому в повній мірі відображено всі дії співробітників патрульної поліції та самого ОСОБА_2

У зв'язку із зазначеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що лейтенант ОСОБА_4 при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв у межах наданих йому повноважень, протокол ним складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи ОСОБА_2 про те, що в порушення вимог Інструкції акт огляду на стан алкогольного сп'яніння взагалі не складався, не заслуговують на увагу, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються вищевказаними доказами, які містять фактичні дані, на основі яких встановлено наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп'яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв'язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного та наркотичного сп'яніння, працівник поліції мав право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп'яніння.

В той час, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

З наведеного випливає, що для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров'я є дві підстави, а саме незгода водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.

Як убачається з відеозапису бодікамери працівника поліції на диску № 1 файл № , ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки або проїхати до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР» для проходження огляду лікарем, відповідно до ст. 266 КУпАП.

ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп'яніння в медичний заклад та разом з працівниками поліції поїхав до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер «ДОР» де і було зроблено висновок медичного огляду № 945 від 11 травня 2018 року про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, з відеозапису убачається, що ОСОБА_2 в КЗ «Криворізькому психоневрологічному диспансері «ДОР» продув газоаналізатор «Драгер», який показав результат 1,23 %, проти чого не заперечував сам ОСОБА_2

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, що в матеріалах справи відсутні докази того, що лейтенант поліції ОСОБА_4 і капрал ОСОБА_5 включені до складу територіального підрозділу Національної поліції України, а саме штатного розкладу та наказу начальника Національної поліції України про прийняття їх на службу до лав Управління поліції в м. Кривому Розі з присвоєнням їм відповідних спеціальних звань, що позбавляє таких громадян повноважень надавати поліцейські послуги та користуватися правами поліцейського Національної поліції України,то суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно з приписами п. 1 ст. 255 КУпАП, посадова особа органів внутрішніх справ (Національної поліції), встановивши факт порушення водієм п. 2.9 «а» ПДР України, наділена правом складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Не приведення законодавства України, зокрема змісту п. 2.9 «а» ПДР України, у відповідність із Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року, № 580-VIII, на момент вчинення правопорушення не може свідчити про відсутність у поліцейського права на складення протоколу у разі порушення водієм приписів ПДР України, оскільки згідно з п. 4 розділу ХІ Перехідних та Прикінцевих положень цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із ним, акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Доводи ОСОБА_2, щодо того, що суд першої інстанції без достатніх підстав розглянув справу за його відсутності не заслуговують на увагу у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 був належним чином сповіщені про день та час розгляду справи, про що свідчить підпис ОСОБА_2 в протоколах про адміністративні правопорушення (а.с. 1) . Окрім цього, клопотань до суду першої інстанції про відкладення розгляду справи не надходило.

Усі доводи ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення та відсутності в його діях складу інкримінованих йому адміністративних правопорушень жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, та зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства.

Адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.33, ч. 2 ст. 36 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника та ступені його вини.

Що стосується доводів ОСОБА_2 щодо порушення його конституційного права, вчинене судом першої інстанції при прийняті постанови про накладання на нього одночасно адміністративного стягнення у вигляді штрафу та позбавлення його права керування транспортним засобом на 1 рік за одне й те саме адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до змін, внесених Законом України від 07 липня 2016 року, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не є альтернативною, і позбавлення права керування транспортними засобами є обов'язковим стягненням, яке накладається одночасно зі штрафом.

Такими чином, суд апеляційної інстанції вважає, що адміністративне стягнення було накладено на ОСОБА_2 у рамках закону.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

З огляду на викладене вище, не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи в апеляційному суді не встановлено, що суддею при розгляді справи були допущені порушення вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, всі обставини, що мають значення для справи, суддя встановив і правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 як адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції не встановлено неправильного застосування норм матеріального або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 травня 2018 року, якою визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнути на користь держави судовий збір у сумі 352,40 (триста п'ятдесят дві ) гривні 40 копійок - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області А.О. Пістун