Провадження № 33/824/1179/2018 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, захисників ОСОБА_4, ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.10.2018,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2018,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 352 грн.40 коп.

ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за те, що він, 07 жовтня 2018 року о 02 годині 20 хвилин, по вул. Київській (Кірова), 10 в с. Михайлівка - Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz E200», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився в присутності двох свідків із застосуванням приладу «Драгер ARCD0462», результат 1,62 проміле алкоголю. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказано, що постанова винесена з порушенням норм процессуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу про наявність у його діях складу адміністративного правопрушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Зауважив, що в матеріалах справи відсутній доказ факту зупинки транспортного засобу, а також відомостей про причину такої зупинки. Указав, що на момент приїзду працівників поліції його автомобіль був припаркований на узбіччі дороги біля будинку 10 в с. Михайлівка-Рубежівка Києво-Святошинського району Київської області. Крім того, зазначив, що вказаний автомобіль перебував у користуванні його знайомого - ОСОБА_6, який у той вечір керував цим автомобілем, але коли з'ясував, що забув вдома посвідчення водія, припаркував автомобіль біля зазначеної адреси та поїхав на попутньому автомобілі за посвідченням, а він залишився його чекати. Зауважив, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали містять суперечливі відомості, а саме: місце складання протоколу не відповідає дійсним обставинам, а також відсутність додатку до протоколу (відеозапису з камери). Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3, який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити; захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які подану ОСОБА_3 апеляційну скаргу також підтримали, свідка ОСОБА_6 та працівників поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8,вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння стверджуються наступними доказами: поясненнями ОСОБА_3, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до якого останній не заперечував обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення;

актом огляду на стан алкогольного сп'яніння та роздруківкою чека із технічного засобу, відповідно до яких, при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічного засобу у нього виявлено алкоголь в розмірі 1,62 проміле;

поясненнями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які були свідками при проведенні огляду ОСОБА_3 на стан сп'яніння;

відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, зробленим у ході фіксації правопорушення;

іншими доказами.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються зібраними у справі доказами. Так, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 зробив запис, яким фактично визнав обставини вчинення правопорушення, зобов»язавшись не керувати транспортним засобом протягом 24 годин. Будь-яких зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не зробив. Після складання протоколу про адміністративне правопорушення дій поліцейських ОСОБА_3 не оскаржив.

У ході проведення огляду на стан сп»яніння ОСОБА_3 не зробив будь-яких заяв чи зауважень щодо тієї обставини, що він не керував транспортним засобом. Більше того, ОСОБА_3 погодився проходити огляд на стан сп»яніння, що є підтвердженням того, що він визнавав факт керування ним транспортним засобом з огляду на неподання ним будь-яких скарг на дії працівників поліції після фіксування вчиненого правопорушення та складання відповідного протоколу. Із проглянутого відеозапису вбачається те, що ОСОБА_3 на запитання поліцейських визнавав фат керування ним транспортним засобом. Допитані в суді апеляційної інстанції працівники поліції також підтвердили ті обставини, що ними був зупинений автомобіль, за кермом якого знаходився ОСОБА_3 Даний водій повідомив, що він випив пива та погодився пройти огляд на стан сп»яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. Будь - яких зауважень чи заперечень з приводу проходження огляду на стан сп»яніння на місці зупинки чи незгоди з результатами огляду ОСОБА_3 не висловлював. Після проходження огляду водій ОСОБА_3 зателефонував своєму знайомому, який і забрав вказаний автомобіль. Таким чином, суд приходить до висновку про доведення факту керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння та необгрунтованості доводів апеляційної скарги у цій частині. Пояснення свідка ОСОБА_6 судом відкидаються, оскільки вони суперечать зазначеним вище доказам, які суд визнає об»єктивними.

Не грунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що поліцейські не відсторонили його від керування транспортним засобом, оскільки вони відібрали у останнього зобов»язання не керувати транспортним засобом, що є однією із форм відсторонення від керування транспортним засобом. Крім того, як вбачається з пояснень працівників поліції, вказаний транспортний засіб був переданий іншій особі, яка не перебувала у стані алкогольного сп»яніння та мала посвідчення водія.

Неправильне зазначення місця складання протоколу про адміністративне правопорушення не може бути підставою для визнання незаконною постанови судді місцевого суду, оскільки місце вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов»язковою ознакою об»єктивної сторони цього адміністративного правопорушення. Окрім того, ОСОБА_3 не обгрунтовано те, яким чином неправильне зазначення місця вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП могло вплинути на вирішення питання про наявність у його діях складу цього адміністративного правопорушення. Окрім того, ця обставина була з»ясована при розгляді справи суддею місцевого суду та відповідний недолік протоколу усунутий при винесенні постанови.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений повно, всебічно та об'єктивно відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 суд не вбачає, у зв'язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька