АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2018 року м. Чернівці

Апеляційний суд Чернівецької області у складі:

Головуючого, судді:Колотило О.О.,
за участю:
особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіОСОБА_2,
прокурорів захисника ОСОБА_2, адвоката Ревеги К.Т., Шевчука П.В., Ключинської У.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за ст. 172-6 ч.2 КУпАП щодо,-

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, приватного підприємця, депутата Заставнівської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2018 року ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

У відповідності до постанови, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що будучи депутатом Заставнівської міської ради та ставши 23 травня 2017 року власником об'єкту нерухомості - квартири, за адресою м. Заставна, вул. Чорновола, 18/2, вартість якої згідно договору купівлі-продажу становить 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень, яка на дату набуття перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, в порушення вимог ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, а саме (06 вересня 2017 року) повідомив про суттєві зміни в майновому стані в установленому порядку Національне агентство з питань запобігання корупції.

Суддя І інст. Стрілець Я. С.; справа № 716/2009/17; суддя-доповідач Колотило О.О.; провадження у суді № 33/794/113/18; категорія: ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову суду скасувати і провадження у справі закрити на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією посилаючись на те, що у 2017 році на офіційному сайті НАЗК містилася інформація про необхідність декларування у разі суттєвої зміни в майновому стані доходів, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, тому він придбавши квартиру 23 травня 2017 року за 130 000 грн. вартість якої не перевищувала 50 мінімальних заробітних плат, подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані 6 вересня 2017 року, коли дізнався, що в чинне законодавство внесено зміни і інформація НАЗК не відповідає дійсності.

В запереченнях на апеляційну скаргу перший заступник керівника Кіцманської місцевої прокуратури Шевчук П.В. просить постанову суду залишити без змін посилаючись на те, що ОСОБА_2 не подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані без поважних причин, тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією відповідальність за яке передбачено ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

Розглянувши справу, заслухавши доводи ОСОБА_2, та його захисника Ключинську У.М., які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурів Шевчука П.В., та Ревеги К.Т. про обґрунтованість притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.2 КУпАП, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, дослідивши наявні докази, апеляційний суд вважає, щось вона підлягає задоволенню.

За змістом ч.2 ст. 172-6 КУпАП конструктивною ознакою суб'єктивної сторони неповідомлення або несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані є вина особи у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Вказуючи в постанові, що ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення пов'язаного з корупцією, суд не звернув увагу, що ОСОБА_2 послідовно пояснював, що він не знав про внесення в законодавство змін про декларування доходів у разі суттєвої зміни в майновому стані на суму, яка перевищує не 50 мінімальних заробітних плат, а 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб, оскільки вартість придбаної квартири 23 травня 2017 року в сумі 130 000 гривень не перевищувала 50 мінімальних заробітних плат, він про це НАЗК не повідомив і подав декларацію тільки 6 вересня 2017 року, коли дізнався про зміни в декларуванні. Крім цього у 2017 році на офіційному сайті НАЗК містилась інформація про необхідність декларування у разі суттєвої зміни в майновому стані доходів на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, тому він керувався цими даними.

Таким чином, ОСОБА_2 фактично свою вину у несвоєчасному повідомлені про суттєві зміни в майновому стані не визнав, тому висновок суду у постанові про визнання ним своєї вини не відповідає дійсності.

Крім цього, як вбачається з офіційних роз'яснень щодо внесення до Реєстру декларацій інформації про суттєві зміни в майновому стані: доходи і заробітна плата, НАЗК на своєму офіційному сайті повідомляє, що у разі суттєвої зміни в майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, суб'єкт декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Протягом 2017 року на офіційному сайті НАЗК, а саме за посиланням: «https://nazk.gov.ua/news/rozyasnennya-shchodo-vnesennya-do-reyestru-deklaraciy-informaciyi-pro-suttyevi-zminy-v» містилась вище зазначена інформація, яка суперечила викладеному в ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» і вводила в оману користувачів.

Станом на час придбання ОСОБА_2 квартири та подання ним декларації про суттєві зміни у майновому стані на офіційному сайті НАЗК, містилась зазначена інформація.

У постанові суду, а також доказами, які містяться у справі про адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією ці доводи ОСОБА_2 про причини несвоєчасного подання ним НАЗК декларації про суттєві зміни в майновому стані не спростовані.

Про неповідомлення ОСОБА_2 Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані через необережність свідчить і те, що він своєчасно подав до НАЗК щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функції місцевого самоврядування, а письмове повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані здійснив 6 вересня 2017 року тобто задовго до виявлення цього факту правоохоронними органами 09 жовтня 2017 року (а.с.11).

Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей, а правопорушення, пов'язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;.

Зазначене визначення корупції узгоджується із ратифікованими Україною Цивільною Конвенцією про боротьбу з корупцією 1989 року, Кримінальною конвенцією про боротьбу з корупцією1993 року, Конвенцією ООН 2003 року та п. 3.22. Рішення Конституційного суду України № 21-рп/2010 від 6 жовтня 2010 року в яких зазначено, що термін «корупція» означає «використання особою наданих їй службових повноважень та пов'язаних з цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб», а корупційна діяльність безпосередньо пов'язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов'язків. Зазначене може прирівнюватись до давання чи отримання хабара, зловживання службовим становищем чи впливом, сприяння відмиванню отриманих від корупційних злочинів доходів, їх приховування, розкрадання чи нецільового використання майна, перешкоджання здійсненню правосуддя, а також незаконного збагачення як значного збільшення доходів, яке перевищує законні доходи особи яке вона не може раціонально обґрунтувати, тощо.

Таким чином, за змістом міжнародних договорів згоду на обов'язковість яких надала Верховна Рада України, обов'язковими ознаками за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб'єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП в тому числі і за ст. 172-6 ч.2 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ч.2 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року «Про міжнародні договори», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Апеляційний суд вважає, що працівник поліції Москалюк В.А. склав протокол щодо ОСОБА_2 за очевидної відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією відповідальність за яке передбачена ст. 172-6 ч.2 КУпАП а прокурор Шевчук Д.В. підтримав притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності усвідомлюючи необережний характер його дій, що на думку суду свідчить про те, що виказані працівники поліції та прокуратури в гонитві за показниками стали на шлях завідомого притягнення невинної особи до адміністративної відповідальності за правопорушення пов'язаного з корупцією, що в свою чергу дискредитує та нівелює політику Президента України, Верховної ради України та Кабінету міністрів України спрямовану на подолання корупції.

За таких обставин, прийняте судом рішення має ознаки неправосудного, тому як незаконне підлягає скасуванню.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією відповідальність за яке передбачене ст. 172-6 ч.2 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе вийти за межі апеляційної скарги ОСОБА_2 і закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією передбаченого статтею 172-6 ч. 2 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд Чернівецької області, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Заставнівського районного суду Чернівецької області від 12 січня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Cуддя Апеляційного суду Чернівецької області [підпис] О.О. Колотило

Копія, згідно з оригіналом

Суддя

Апеляційного суду

Чернівецької області _________________ О.О. Колотило

09.02.2018 М. П. (підпис)