3/134/61/2018 Справа №: 134/104/18
П О С Т А Н О В А

02 лютого 2018 року Суддя Зарічанський В. Г.

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина.

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності .

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії БД № 366332 від 27.01.2018, встановлено, що 27.01.2018 о 23 год. 30 хв. в смт. Крижопіль по вул. Героїв України, Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в в становленому законом порядку за лопомогою приладу "Драгер", показник 1, 97 %.

Свою вину ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП не визнав та дав покази, що 26.01.2018 був у знайомих та випив один стакан вина, а 27.01.2018 коли повертався з роботи о 23 год. 30 хв. був зупинений працівниками поліції. Працівниками поліції було запропоновано пройти освідування за допомогою приладу "Драгер". Продував неодноразово прилад "Драгер" і кожний раз показував інший результат. Не погоджується із результатом приладу, а в лікарню працівники поліції не пропонували їхати. Просить справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Інспектор СРПП Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні, дав покази, що було зупинено автомобіль НОМЕР_1 під керування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння. Пройшов освідування за допомогою приладу "Драгер". Підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відсутні.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, інспектора Крижопільського ВП, дослідивши докази викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення прийшов до висновку щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обовязковість якого надана Верховною ОСОБА_4 України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції. Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року). ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»). Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб. Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості. Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини. Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно вимог п. 4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395, у разі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, наявність свідків є обов'язковою, а до протоколу долучаються письмові пояснення свідків правопорушення.

Встановлено, що в протоколі зазначено лише одного свідка, а тому протокол не може бути належним доказом в справі.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп'яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В). Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду ( в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеноюст. 256 КУпАП. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоровя України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоровя.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан спяніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан спяніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Наказом Міністерства охорони здоровя України «Про державну реєстрацію (перереєстрацію) медичних виробів та внесення змін у реєстраційні матеріали» від 10.02.2010р. № 95 відповідно до Порядку державної реєстрації медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.11.2004 р. № 1497, на підставі висновків експертизи (випробувань) та рекомендацій Науково-експертної ради з питань державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення МОЗ України (протокол від 29.01.2010 № 1), було зокрема перереєстровано та внесено до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення медичні вироби згідно з переліком (додаток 2).

Пункт 33 додатку № 2 до вказаного наказу містить відомості про перереєстрований медичний виріб: «Прилади електродіагностичні Alcotest 7410 Plus com, 7410 Alcotest 6510 Alcotest 6810», номер свідоцтва 7261/2007, із зазначенням реєстраційної процедури: перереєстрація на 5 років, у зв'язку з закінченням терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію та зміною назви виробу.

Тобто, термін придатності зокрема приладу електродіагностичного Drager Alcotest 6810 був встановлений до 10.02.2015 р.

Більш того, відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоровя України (http://portal.diklz.gov.ua/PublicSite/PUB/VMDetail.aspx?id=6522284), технічний пристрій газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України відповідно до свідоцтва №14455/2014, згідно з Наказом від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». При цьому, свідоцтво про державну реєстрацію №7261/2007 щодо приладу електродіагностичного «Drager Alcotest 6810», згідно Наказу МОЗ від 10.02.2010 року №95, було дійсне до 10.02.2015.

З наведеного вбачається, що огляд на стан спяніння було проведено поліцейськими спеціальним технічним засобом «Drager Alcotest 6810», який не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду на стан спяніння.

Відповідно до п.22. Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, суд приходить до висновку про те, що огляд на стан спяніння стосовно ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції, а результати застосування технічного пристрою «Drager Alcotest 6810» №ARCD-0530, долучені до матеріалів справи, є недопустимим доказом.

Таким чином, дослідивши матеріали справи суд вважає, що провадження по справі стосовно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП згідно зі ст. 247 КУпАП України підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуюсь ч. 1 ст.130, 247 КУпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1, посвідчення водія.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: