Номер провадження: 33/785/44/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кадегроб А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2018 року м. Одеса

Суддя апеляційного суду Одеської області - Кадегроб А.І., при секретарі судового засідання Ярахмедові Є.О., за участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу останньої на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 8 (вісім) місяців без вилучення транспортного засобу, із стягненням судового збору у розмірі 320 гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_3 визнано винною в тому, що вона 31.08.2017 року о 18 годині 10 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Лиманній, 21 в м. Одесі, виїхала на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора, чим порушила вимоги п.20.5.В Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.123 ч.2 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_4 (ОСОБА_3) подала апеляційну скаргу, з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якій вказує, що вважає постанову необґрунтованою, прийнятою з порушенням вимог КУпАП, просить поновити строк на її оскарження, скасувати постанову та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вимогу про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт мотивує тим, що постанова була ухвалена судом без її участі, а копію оскаржуваної постанови вона отримала поштою лише 28.10.2017 року.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови, ОСОБА_4 зазначає, що вона не була повідомлена про дату, час та місце слухання справи, а тому вважає, що оскаржувана постанова ухвалена з порушенням її прав, передбачених КУпАП, оскільки вона була позбавлена можливості надати суду свої пояснення стосовно ймовірного правопорушення та скористатись допомогою захисника при розгляді даної справи. Також апелянт вказує, що в постанові суду зазначено, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення підтверджується змістом протоколу адміністративного правопорушення, але визнання особи винною у вчиненні правопорушення не може ґрунтуватись на протоколі, який було складено з порушенням вимог КУпАП. Всупереч ст. 251 КУпАП, працівниками поліції не було надано до суду будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, окрім протоколу, який взагалі, на думку апелянта, не може слугувати належним доказом.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що суддя, при обранні виду адміністративного стягнення, всупереч ст.33 КУпАП, не врахував обставини, що помякшують відповідальність, а саме те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності раніше не вчиняла правопорушень, а неявку до суду врахував як обтяжуючу обставину, що не відповідає ст. 35 КУпАП, де визначено вичерпний перелік обставин, які обтяжують відповідальність. Також, не було враховано характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які характеризуючи документи та посилання на дані документи стосовно особи правопорушника.

Щодо самого правопорушення, ОСОБА_4 вказує, що вона, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись по вул. Лиманна в бік вул. Миколаївська дорога, перед переїздом залізничного переїзду, зупинилась на заборонений сигнал світлофору, а рух продовжила тільки після проїзду потягу, підняття шлагбауму та вимкнення звукової сигналізації і червоного сигналу світлофору, однак відразу була зупинена працівниками патрульної поліції м. Одеси, які склали протокол за порушення ч.2 ст.123 КУпАП. Апелянт зазначає, що протокол було складено з порушенням вимог КУпАП, а саме: перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення, їй не було розяснено її права та обовязки, передбачені ст. 268 КУпАП, не було надано доказів вчинення адміністративного правопорушення, не надано можливості викласти свої пояснення до протоколу по суті правопорушення.

ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання апеляційного суду не зявилася, представник повідомив суду, що вона доглядає за немовлям і не може зявитися, просить розглянути справу буз її участі.

Заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задовольнити апеляційну скаргу у звязку із таким.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_4, відомості про отримання нею копії постанови в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 обєктивно не мала можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими з таких підстав.

Розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

З оскарженої постанови вбачається, що у протоколі про адміністративне правопорушення, серії БР №207820 від 31.08.2017 року було зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 29.09.2017 року о 09 годині у Суворовському районному суді м. Одеси.

Між тим, таке повідомлення про час та місце розгляду адміністративної справи не може бути визнане належним, оскільки здійснено не компетентною особою, яка не має на це повноважень.

Згідно положень ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи у суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Доводи ОСОБА_4 про неповідомлення її про час та місце розгляду адміністративної справи стосовно неї, матеріалами справи не спростовані. Іншим чином зясувати обставини повідомлення ОСОБА_4 про час та місце судового розгляду апеляційний суд позбавлений можливості.

Зазначені обставини суперечать вимогам ст. 277-2 КУпАП і свідчать про те, що при розгляді справи були допущені суттєві порушення прав ОСОБА_4, передбачених ст. 268 КУпАП, які забезпечують особі можливість здійснити свій захист.

Викладені обставини на думку апеляційного суду, є підставою для скасування оскарженої постанови.

Розглядаючи та перевіряючи твердження ОСОБА_4 про те, що вона не скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.123 КУпАП, апеляційний суд приходить до таких висновків.

ОСОБА_4 категорично заперечувала проти того, що вона виїхала на залізничний переїзд при увімкненому забороненому (червоному) сигналі світлофора та пояснила, що перед переїздом залізничного переїзду, зупинилась на заборонений сигнал світлофору, а рух продовжила тільки після проїзду потягу, підняття шлагбауму та вимкнення звукової сигналізації і червоного сигналу світлофору, однак відразу була зупинена працівниками патрульної поліції м. Одеси, які склали протокол.

В матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне правопорушення серії БР №207820 від 31.08.2017 року про скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП. Будь-які інші докази вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, зокрема пояснення свідків, відеофіксація правопорушення, в матеріалах справи відсутні, а тому доводи ОСОБА_4 не спростовуються вказаними матеріалами.

За таких обставин в апеляційного суду виникають обєктивні сумніви у винуватості ОСОБА_4

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції принцип презумпції невинуватості, який передбачає, щ о ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП не доведена.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, з оскарженої постанови вбачається, що, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд приймав до уваги особу правопорушника та ступінь його вини. Між тим, фактично суддя обмежився формальним перерахуванням вказаних обставин, оскільки оскаржена постанова не містить посилання на конкретні докази та факти, які б свідчили про прийняття судом першої інстанції до уваги відомостей про особу правопорушника.

Твердження суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 намагається уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, нічим не підтверджується, а тому не зрозуміло яким чином суд першої інстанції прийшов до такого висновку.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 33, 38, 268, 277-2, 289, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29.09.2017 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, - скасувати, провадження у справі закрити в звязку із відсутністю у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 123 ч.2 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5