АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/5684/17 Головуючий 1 інстанції: Шрамко Л.Л.
Провадження № 33/790/173/18 Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Асавалюк О.О., з участю правопорушника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі звукозапису, в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою правопорушника ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 19 01 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою вищевказаного суду -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік із стягненням судового збору.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суть його апеляційної скарги з процесуально-правової точки зору стосовно оскаржуваної постанови районного суду зводиться до наступного.

Апелянт вказує, що не погоджується із рішенням районного суду, оскільки воно ґрунтується на неналежних доказах. Зокрема, як зазначає апелянт, у протоколі не вказано жодної ознаки алкогольного сп'яніння, а в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння наявні виправлення та закреслення, що суперечить вимогам законодавства.

Заслухавши доводи апелянта, який просив про задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, перевіривши доводи скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 04 11 2017 року о 23 год. 11 хв. в м. Харкові по вул. Барикадній, 169 керував автомобілем «Fiat Uno», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Alkotest 6820», в присутності двох свідків. Результат тесту склав 0,62 проміле. Таким чином, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 04 11 2017 року, роздруківкою з результатами проведення тесту за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820», актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, розпискою ОСОБА_5 про те, що він бере на тимчасове зберігання автомобіль, яким керував ОСОБА_2 та зобов'язується не передавати його останньому, оскільки він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння (а.с.1-8).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що того вечора спочатку співробітники поліції зупинили його в якості понятого, однак, в ході спілкування, у них виникла підозра, що він знаходиться у стані алкогольного сп'яніння, в результаті чого і було проведено огляд на місці за допомогою газоаналізатора.

Апелянт вказав, що алкоголю не вживав, такий результат вмісту алкоголю міг бути спричинений ліками від простуди, які він вживав напередодні, про що він і зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього, однак співробітники поліції не доставили його до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, чим порушили порядок огляду водія на стан сп'яніння.

Також апелянт зазначив, що передав свій автомобіль на тимчасове зберігання ОСОБА_5 для того, щоб співробітники поліції не евакуювали його на штрафний майданчик.

Суд ставиться критично до доводів ОСОБА_2 про те, що співробітниками поліції було порушено порядок огляду водія на стан алкогольного сп'яніння, оскільки ОСОБА_2 у протоколі висловив лише свої припущення стосовно результату прибору, однак не висловив свою незгоду з ним. Крім того, правопорушник без будь-яких зауважень підписав роздруківку з результатами проведення тесту за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820».

Таким чином, апелянтом у судовому засіданні апеляційного суду не було представлено жодних доказів, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, такі відомості відсутні і в наявних матеріалах справи.

Враховуючи дані обставини, районний суд, з огляду на матеріали адміністративної справи, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому підстав для його скасування за обставин, вказаних в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 19 01 2018 року про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на ОДИН рік, із стягненням судового збору, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

В порядку ст.294 КУпАП оскарження даної постанови не передбачено.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області О.М. Курило