Справа № 462/54/18 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 33/783/346/18 Доповідач в 2-й інстанції: Галапац І. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року апеляційний суд Львівської області в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_2 - адвоката Бочуляка Ю.І. на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року, -

з участю прокурора Бриндак М.Т.,

захисників правопорушника -

адвокатів Бочуляка Ю.І., Бочуляка Н.І.,

правопорушника ОСОБА_2,

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 обіймаючи посаду начальника оперативної зміни центральної диспетчерської аеропорту Державного підприємства «Міжнародного аеропорту «Львів» імені Данила Галицького» відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являється суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані. Так ОСОБА_2 несвоєчасно, а саме: 06 жовтня 2017 року о 13 год. 16 хв. повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, зокрема про придбання ним 30 березня 2017 року транспортного засобу марки «Opel» Insignia на суму 312 273 грн.

В апеляційній скарзі зі змінами захисник правопорушника ОСОБА_2 - адвокат Бочуляк Ю.І. покликається на те, що не погоджується із постановою суду та вважає, що судом першої інстанції при її винесенні було допущено неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та їх невідповідність висновкам суду, що в свою чергу призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення, прийнятого із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Наголошує, що в судовому засіданні ОСОБА_2 заперечив зазначені в постанові суду обставини та пояснив, що моментом набуття права власності на автомобіль марки «Opel Insignia» є 08 березня 2017 року, що засвідчують надані суду документи, а відтак вважає, що не подавши на момент придбання автомобіля основної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, термін подання якої на той час не сплив, він не мав технічної можливості подати повідомлення про зміни в майновому стані, оскільки до моменту подання першої декларації декларантом в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування є можливість вчинити лише одну дію - подати декларацію. Технічної можливості вчинення інших дій, в тому числі, подання повідомлення про зміни в майновому стані - немає.

Звертає увагу на те, що першу декларацію ОСОБА_2 подав у передбачений законом строк - 25 квітня 2017 року, а автомобіль придбав 08 березня 2017 року, відтак, станом на 19 березня 2017 року у нього не було технічної можливості подання повідомлення про зміни в майновому стані.

Зазначає, що ОСОБА_2 не мав наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить подане 06 жовтня 2017 року повідомлення до НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Просить скасувати постанову Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши виступ захисників правопорушника - адвокатів Бочуляка Ю.І., Бочуляка Н.І. та пояснення правопорушника ОСОБА_2, які підтримали апеляційну скаргу зі змінами, думку прокурора про її заперечення та залишення постанови суду першої інстанції без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічного та повного дослідження всіх належних доказів по справі.

Відповідно до ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що як старшим оперуповноваженим УЗЕ у Львівській області ДЗЕ НП України при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, дійшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Так, ОСОБА_2, обіймаючи посаду начальника оперативної зміни центральної диспетчерської аеропорту Державного підприємства «Міжнародного аеропорту «Львів» імені Данила Галицького» відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією та у відповідності до положень ст. 52 цього ж Закону, зобов'язаний письмово повідомити Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, шляхом внесення інформація до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Верховною Радою України 23 березня 2017 року прийнято Закон № 1975-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб». Закон набирає чинності 30 березня 2017 року. Відповідно до цього закону строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року.

Таким чином, обов'язок зареєструватись у Реєстрі електронних декларацій з використанням особистого ключа та посиленого сертифіката відкритого ключа електронного цифрового підпису і подати первинну декларацію за 2016 рік був покладений на ОСОБА_2 з 01 січня 2017 року по 01 травня 2017 року.

Крім цього, апеляційним судом встановлено, що моментом набуття права власності ОСОБА_2 на автомобіль марки «Opel Insignia», 2014 року випуску, н.з. НОМЕР_1 є 30 березня 2017 року, першу декларацію він подав 25 квітня 2017 року, отже, з огляду на положення розділу VІІ «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року та розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10 червня 2016 року, апеляційний суд приходить до висновку, що станом на 10 квітня 2017 року у ОСОБА_2 не було технічної можливості подати повідомлення про зміни в майновому стані, оскільки такий майновий стан не був задекларованим на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції на час придбання майна.

Відтак, апеляційний суд вважає, що приймаючи рішення про визнання винуватості у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та накладення стягнення на ОСОБА_2, місцевий суд допустив неповноту і однобічність у дослідженні доказів по справі та не розкрив їх суть, не дав їм належної оцінки, а лише формально вказав на них.

Відповідно до положень ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з наведеного, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, не знайшов свого підтвердження, а тому постанова судді підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Бочуляка Ю.І. задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 лютого 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закрити, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

у кримінальних справах Галапац І.І.

ап еляційного суду

Львівської області