АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/4963/17Суддя 1 інстанції Ткаченко С. В.
Номер провадження 33/774/131/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

27 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника - адвоката Тімофєєва А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у Краматорську Донецької області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених у постанові, водій ОСОБА_2 22.10.2017 року о 21 год. 15 хв., в м. Кривому Розі по вул.Кубинська керував транспортним засобом марки «AUDI Q7» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці ). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цією постановою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та визнання його невинуватим. Також ОСОБА_2 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк ним пропущений з поважної причини, оскільки справу розглянуто за його відсутності, та копія постанови йому не вручалася і не надсилалася поштою, про її існування йому стало відомо з листа надісланого з Управління патрульної поліції, після чого він звернувся в суд, і тільки 28.03.2018 року отримав копію оскаржуваної постанови.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що він дійсно відмовився від проходження медичного огляду, з тих підстав, що не керував транспортним засобом, за кермом автомобіля знаходилася інша особа, і, якби він мав можливість взяти участь у розгляді справи в суді першої інстанції, він зміг би це довести.

Суд, вислухавши ОСОБА_2 та його захисника Тімофєєва А.С.які, кожен окремо, підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги й наполягали на їх задоволенні, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 при розгляді справи судом першої інстанції присутнім не був, копію оскаржуваної постанови отримав лише 28.03.2018 року, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та з метою забезпечення доступу до правосуддя, вважає необхідним задовольнити клопотання і поновити строк на апеляційне оскарження цієї постанови, а апеляційну скаргу розглянути по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 098669 від 22.10.2017 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, та згідно якому 22.10.2017 року о 21 год. 15 хв. водій ОСОБА_2 в м.Кривому Розі по вул.Кубинська керував транспортним засобом марки «AUDI Q7» номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп'яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці) на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду на визначення стану сп'яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили відмову водія ОСОБА_2 від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі (а.с.2).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується й відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин виявлення працівниками патрульної поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_2 по вул.Кубинській у м.Кривому Розі та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.6).

Відеозапис спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те,що він не керував транспортним засобом, а за кермом автомобіля знаходилася інша особа, оскільки з відеозапису видно, що працівники поліції слідували за транспортним засобом під керуванням ОСОБА_2 і підішли до нього відразу, як водій зупинив автомобіль і вийшов з нього.

Доводи ОСОБА_2 про те, що він про дату і місце розгляду справи не був повідомлений судом першої інстанції належним чином, є необґрунтованими.

Так, переглядом матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення та ознайомлений з датою і місцем розгляду справи - 01 листопада 2017 року в Довгинцівському районному суді м.Кривого Рогу, що підтверджено його особистим підписом (а.с.1).

В подальшому через неявку ОСОБА_2 до суду першої інстанції, а саме: 29.11.2017, 22.12.2017 судовий розгляд відкладався що підтверджено довідками про відкладення судового розгляду (а.с.11,14), окрім того, ОСОБА_2 повідомлявся про дату і місце розгляду справи, що підтверджено поштовими конвертами з судовими повістками надісланими на його домашню адресу, зазначену у протоколі, які повернулися на адресу суду по закінченню терміну зберігання (а.с.9-10, 12-13, 15-16), також 26.01.2018 на домашню адресу ОСОБА_2 за вихідним №1549/18, суд надіслав копію оскаржуваної постанови (а.с.22), яка також була повернута суду по закінченню терміну зберігання (а.с.23-26), що підтверджує його небажання з'являтися до суду.

Отже, наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_2, будучі обізнаним про наявність щодо нього справи про адміністративне правопорушення, будучі належним чином повідомленим про розгляд справи в суді Довгинцівського району м.Кривого Рогу - 01 листопада 2017р. не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, оскільки він у подальшому жодного разу не звертався до суду за інформацією щодо стану розгляду його справи, у протоколі не зазначив засобів зв'язку по телефону.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_2 та інших обставин справи.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавлянням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко