П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2018 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова Марина Анатоліївна розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, тимчасово не працює, про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 12.02.2016 року о 22 годині 10 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 у місті Запоріжжя, по вулиці Автострадна, близько будинку № 109, з явними ознаками наркотичного спяніння (звуженість зіниць очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, сповільненість) від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

В судове засідання призначене на 09-00 год. 20.04.2018 року ОСОБА_1 не зявився про час та місце розгляду справи попереджений шляхом направлення судових повісток на адресу проживання вказану у протоколі про адміністративне правопорушення, які були повернуті установою пошти з відміткою «за закінченням терміну зберігання», також про час та місце розгляду справи особа повідомлялась шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі Шевченківського районного суду.

Згідно письмових пояснень. долучених до матеріалів справи ОСОБА_1Г свою винуватість у порушенні п. 2.5 ПДР України не визнає. Вказав, що був зупинений екіпажем патрульної поліції з підстав забрудненості номерного знаку, в подальшому вимушений був спілкувались з іншими поліцейськими які, на думку ОСОБА_1 були в змові між собою і не мали права вимагати від нього будь-яких пояснень, оскільки не зупиняли його. В подальшому співробітники поліції зажадали від нього проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння з «надуманних» підстав, тим самим, як здалось ОСОБА_1, вимагаючи від нього хабара. Від проходження медичного огляду не відмовлявся, надавав свою згоду на медичний огляд, за виконання поліцейськими умови, а саме: надання його авто, безпечної стоянки. В подальшому співробітниками поліції на власний розсуд, та як вказує ОСОБА_1 незаконно, складено протокол про адміністративне правопорушення.

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих ОСОБА_1 пояснень, суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1Г у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, знайшла своє підтвердження з огляду на наступне.

Ст.130 ч.1 КпАП України встановлює адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 054292, встановлено, що водій ОСОБА_1 12.02.2016 року року о 22 годині 10 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 у місті Запоріжжя, по вулиці Автострадна, близько будинку № 109, з явними ознаками наркотичного спяніння (звуженість зіниць очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, сповільненість) від проходження медичного огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

З метою перевірки фактів викладених в письмових запереченнях ОСОБА_1 судом було досліджено матеріали відеозапису боді-камер співробітників поліції. З вказаних записів вбачається наступне: Після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 на вимогу поліцейських, останніми були пояснені причини та мету зупинки водію. Тривалий час ОСОБА_1 не покидаючи свій автомобіль сперечався зі співробітниками поліції відмовляючись надати на їх вимогу реєстраційні документи на транспортний засіб та водійське посвідчення, вимагаючи від поліцейських пояснень, щодо дій іншого екіпажу з яким начебто вже мав спілкування напередодні.

Після тривалого спілкування водій ОСОБА_1 був запідозрений поліцейськими у керуванні автомобілем у стані наркотичного спяніння та до нього була заявлена вимога, щодо проходження медичного огляду у медичному закладі. Водій ОСОБА_1 так і не надавши свої документи поліцейським для огляду почав телефонувати, як він повідомив, на гарячу лінію та за номером 102.

Після прибуття іншого екіпажу ОСОБА_1 повторно пояснили причину його зупинки, перелічили ознаки наркотичного спяніння виявлені у нього та запропонували, також у присутності двох свідків, пройти медичний огляд у закладі охорони здоровя, склавши для цього відповідне направлення.

На вказану вимогу висловлену неодноразово ОСОБА_1 відповів формальною згодою, проте не вжив жодних дій для проходження медичного огляду, не вийшов з автомобіля, не був доставлений до медичного закладу та почав заявляти вимоги співробітникам поліції, лише за виконання яких пройде медичний огляд. Вказував, що не може залишити автомобіль не на парковці чи стоянці та вимагав дозволу у поліцейських на рух транспортного засобу під його подальшим керуванням.

Оскільки протягом тривалого часу ОСОБА_1 так і виконав законні вимоги співробітників поліції медичний огляд у закладі охорони здоровя не пройшов, уповноваженою на те особою, лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно водія ОСОБА_1, було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КпАП України у звязку з порушенням останнім п. 2.5 ПДР України.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таке положення ПДР є формою правового забезпечення працівників поліції в процесі визначення здатності водіїв здійснювати безпечне керування транспортними засобами.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справи та Міністерства охорони здоровя № 1452/735 від 09.11.2015 р.,зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2015 р.за № 1413/27858, яка визначає процедуру огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів та оформлення результатів такого огляду.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування пiд впливом лiкарських препаратiв, що знижують увагу та швидкiсть реакції, є: наявнiсть однiєї чи декiлькох ознак стану алкогольного спянiння (крiм запаху алкоголю з порожнини рота); звуженi чи дуже розширенi зiницi, якi не реагують на свiтло; сповiльненiсть або навпаки пiдвищена жвавiсть чи рухливiсть ходи, мови; почервонiння обличчя або неприродна блiдiсть.

У разi наявностi пiдстав вважати, що водiй транспортного засобу перебуває у станi наркотичного чи iншого спянiння або пiд впливом лiкарських препаратiв, що знижують увагу та швидкiсть реакцiї, згiдно з ознаками, визначеними в пунктi 4 роздiлу I цiєї Інструкцiї, полiцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

З метою забезпечення достовiрностi результатiв огляду водiїв транспортних засобiв, якi мають бути оглянутi в закладах охорони здоровя, полiцейський забезпечує доставку цих осiб до найближчого закладу охорони здоровя не пiзнiше нiж протягом двох годин з моменту виявлення пiдстав для його проведення.

Враховуючи, що п. 2.5 ПДР встановлено обовязок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд, а не лише надати згоду на такий огляд, суд не приймає викладені письмово заперечення ОСОБА_1, щодо відсутності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи водія, щодо безпідставності підозри його у керуванні автомобілем у стані спяніння, та незаконності складання протоколу не тим єкіпажем, який його зупинив, суд визнає такими, що не відносяться до справи та не впливають на склад вчиненого правопорушення.

Слід окремо зазначити що вимогами ПДР України, а також положеннями ст. 130 КУпАП не визначено порядок проходження медичного огляду з застереженнями чи за умови настання певних подій.

Посилання ОСОБА_1 на змову співробітників поліції направлені на вимагання у нього хабара, та на не розяснення його конституційних прав спростовуються дослідженими у судовому засіданні відеозаписом та наявності особистого підпису водія у графі протоколу, про розяснення ст.. 63 Конституції України та 268 КУпАП.

Судом також були досліджені письмові пояснення свідків. За змістом пояснень ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 вони були запрошені співробітниками поліції як свідки та в їхній присутності, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного спяніння в медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій відповів згодою, але їхати відмовився називаючи ряд незрозумілих причин та всіляко намагаючись уникнути огляду.

Зазначені особи вказані у протоколі про адміністративне правопорушення як свідки із зазначенням відомостей про їх місце проживання та особистими підписами, їх зацікавленості у справі не встановлено, їх пояснення складені безпосередньо після зупинення ОСОБА_1Г, уповноваженими працівниками поліції, за змістом про фактичні обставини узгоджуються із протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями ОСОБА_1 та змістом відеозапису тому приймаються суддею як доказ при винесені постанови.

З урахуванням викладеного суддя дійшов до висновку, що порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, знайшло своє підтвердження доказами, є підставою для визнання його винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності по ст.130 ч.1 КпАП України.

При визначені виду стягнення за адміністративне правопорушення, суддя керується правилами ст.33-35 КпАП України і враховує розяснення п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р.№ 14 «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами та доповненнями),виходить з того, що ОСОБА_1 протягом останні 12 місяців вже притягався до адміністративної відповідальності за порушення вимог ПДР, (довідка БД підсистеми «Адмінпрактика» а.с. 3)

З урахуванням викладеного вище суддя дійшов до висновку, про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як передбачено ст. 40-1 КпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею)постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб, тобто в розмірі 352,40 грн., як це передбачено ст.4 ч.5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 33-35,130 ч.1, 283-285 КУпАП,суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_1, - визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави (розрахунковий рахунок № 0001, код класифікації доходів бюджету 21081300, отримувач коштів ГУК у Запорізькій області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, банк ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, призначення платежу адміністративні штрафи з метою забезпечення безпеки дорожнього руху), та накласти адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп. (триста двадцять гривень) в дохід держави (Державна судова адміністрація України, місце знаходження - вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ - 26255795, а також реквізит рахунка для зарахування до державного бюджету надходжень за кодом класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України"): отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача : 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету : 22030106).

Розяснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізні як через пятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Голубкова М.А.

Строк предявлення виконавчого документа ________________ 20___рік

Постанова набрала законної сили ________________ 20___рік

Дата видачі постанови ________________ 20___рік