Справа № 463/6104/17 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/783/312/18 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Львів

Суддя Апеляційного суду Львівської області Белена А.В., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.02.2018 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1,

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянинина України, проживаючого та зареєстрованого за

адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, що становить 10 200 гривень з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1, 30.11.2017 року о 00 год. 05 хв. на вул. Пасічній, 156 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Mercedes-Benz 210», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції адвокат ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1, просить скасувати постанову та скерувати матеріали до Управління патрульної поліції м. Львова для належного оформлення (доопрацювання).

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, такою, що не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, прийнятою із значним порушенням процесуальних норм.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що огляд на стан сп'яніння працівники поліції провели з порушенням нормативних актів, які регулюють цю процедуру, а саме не надано сертифікат відповідності та свідоцтво про державну перевірку робочого засобу вимірювання алкотестеру «Драгер», не було викликано поліцейських в суд та не з'ясовано чи надавався водію одноразовий мундштук, який є частиною алкотестеру, в герметичній упаковці. Цього не бачили і свідки, а тому перед тим його могли використовувати для перевірки водія , який точно був в стані сп'яніння.

Апелянт наполягає, що свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції не міг пригадати коли була подія, де його залучили як свідка, він не впізнав водія, а тому необхідно допитати цього свідка в суді апеляційної інстанції, як і працівників поліції, які не прибували в засідання суду першої інстанції.

Апелянт наголошує, що визнання в протоколі того, що напередодні вжив незначну кількості спиртних напоїв не може бути доказом наявності стану сп'яніння саме у момент керування транспортним засобом.

Слухання справи в суді першої інстанції було проведено з істотним порушенням, оскільки не роз'яснено право на захист, а також у відхиленні клопотань, що порушило всебічну, повну, об'єктивність розгляду справи. Такий порядок позбавив ОСОБА_1 надати письмові клопотання по справі, зібрати документи, які характеризують його особу, витребувати докази.

В постанові суду відсутні обґрунтування чому обрано саме такий захід та розміру адміністративного стягнення, при цьому не враховані дані про особу, обтяжуючі та пом'якшуючі обставини. ОСОБА_1 не було скеровано в заклади охорони здоров'я для проведення медичного огляду.

Крім того адвокат ОСОБА_2 подав клопотання про передачу ОСОБА_1 на поруки громадській організації «Правозахисна Група «Феміда»».

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_2, який просив задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи давши їм належну оцінку.

Вимоги зазначені в апеляційній скарзі та в клопотаннях, які заявлені представником правопорушника в суді апеляційної інстанції, були предметом розгляду і в суді першої інстанції.

Зокрема апелянт заявляв клопотання про проведення слухання справи за участю ОСОБА_1 якого суди першої та апеляційної інстанції належним чином повідомляли, однак останній в суди не прибував з невідомих причин, слухання справи переносилися з повторним викликом правопорушника. Право на захист, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 порушено не було, оскільки в судові засідання прибував його представник - адвокат ОСОБА_4

Судом першої інстанції були здійснені неодноразові спроби виклику в суд свідків та працівників поліції, які в суд першої інстанції не з'явилися та не були допитані.

Суд апеляційної інстанції перевіряє рішення суду першої інстанції в межах наявних в справі матеріалів та досліджених в суді першої інстанції.

Покликання апелянта про те, що йому не було надано часу для зібрання документів, які характеризують його особу, то таке не заслуговує на увагу та є голослівним, оскільки справа в суді першої інстанції перебувала з 07 грудня 2017 року, а постанова по справі винесена 27 лютого 22018 року.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується і матеріалами справи:

- висновком результату тесту приладу «Драгер» від 30.11.2017р. (а.с.1), де зазначено, що у ОСОБА_1 результат тесту на алкогольне сп'яніння становить 2,61 % проміле;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 004172 від 30.11.2017 року про порушення вимог п.2.9а ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.2) підписаний ОСОБА_1 в присутності двох свідків із зазначенням що з протоколом згідний, вину визнає;

- актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого у ОСОБА_1 результат на сп'яніння становить 2,61 % проміле, та який ОСОБА_1 підписав в присутності двох свідків (а.с.3);

- поясненнями свідків ОСОБА_5 ОСОБА_3 від 30.11.2017 року (а.с.4,5).

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, ступінь алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 - 2,61 ‰, при допустимій нормі 0,2‰, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Щодо клопотання адвоката про передачу ОСОБА_1 на поруки громадської організації, то підстав для цього немає, оскільки ОСОБА_1 вини в скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, до клопотання не було долучено протоколу зборів колективу громадської організації, представник ОСОБА_1 в суд апеляційної інстанції не привів представника громадської організації, яка бажала б взяти на поруки правопорушника, тим самим не підтвердив вимоги зазначені в клопотанні.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 27.02.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.