Справа № 296/4514/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" червня 2018 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Шимон Л.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, 25.04.1967 р. н., громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1,

за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

11.05.2018 року о 02 год. 00 хв. водій ОСОБА_1 в м. Житомирі, по вул. Театральній, 10 керував автомобілем Ford Focus н.з. Lt DGL312 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, причини неявки суду не відомі, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся. Рекомендовані повідомлення, що направлялися на поштову адресу, вказану ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення як місце його проживання із повістками про виклик в судові засідання, призначені на 30.05.2018 року, 11.06.2018 року та 27.06.2018 року повернулися на адресу суду за закінченням встановленого строку зберігання.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обовязки. Відповідно до положень ст. 268 КУпАП - неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перешкоджає розгляду справи за суттю у його відсутність. Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглядає справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, повноважного представника в судове засідання не направив, письмових обґрунтованих заперечень не надав, враховуючи те, що судові засідання в звязку із неявкою останнього неодноразово відкладалися, що може свідчити про недобросовісне використання своїх процесуальних прав з метою уникнення від адміністративної відповідальності, а тому суд вважає за можливе розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.

В порядку статті 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність особи за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні в ході огляду відеоматеріалів, наданих УПП в Житомирській області встановлено, що працівниками поліції був зупинений автомобіль Ford Focus н.з. Lt DGL312, так як в автомобіля не горів правий габарит. За кермом вказаного автомобіля перебував ОСОБА_1 Після перевірки документів, вбачаючи у водія ознаки алкогольного спяніння, працівниками патрульної поліції було запропоновано водієві пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій ОСОБА_1 погодився та в присутності двох свідків пройшов медичний огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», результат якого 1,26 проміле.

Вказане свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, підтверджується і матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 223431 від 11.05.2018 року; даними алкотестеру «Драгер» 6810 від 11.05.2018 року, проведеного відносно ОСОБА_1, результат якого 1.26 проміле; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 11.05.2018 року, згідно яких останні засвідчили факт їх присутності в якості свідків при проведенні працівниками поліції огляду ОСОБА_1 на стан спяніння за допомогою алкотестеру «Драгер», результат тесту 1.26 проміле; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Таким чином, дії поліцейських щодо проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відповідають положенням ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.

Враховуючи обставини справи, характер правопорушення, особу правопорушника, суд вважає за можливе застосувати до останнього адміністративне стягнення у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні 11.05.2018 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Cуддя Л. С. Шимон