Номер провадження: 33/785/541/18
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участю захисника - адвоката Лаговського В.В., розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП відносно:

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Одесаспеценерго», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП і підданий стягненню у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. за те, що він, будучи директором ТОВ «Одесаспеценерго» (), порушив встановлений пп. «а» п. 198.1, пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України порядок ведення податкового обліку, а саме: занизив податок на додану вартість у сумі 260106 грн., завищив суму від'ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 59513 грн.

В апеляційній скарзі захисник Лаговський В.В. зазначив, що ОСОБА_3 не погоджується з постановою суду, оскільки вважає її незаконною з таких підстав:

- посилання суду першої інстанції у постанові на порушення ним пп. «а» п. 198.1, пп. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, є припущенням, оскільки базуються на Акті перевірки від 08.06.2017 року №561/15-32-14-07/34490487, який скасований постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 року;

- факти, встановлені постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 року, мають преюдиційний характер, тому не підлягають доказуванню та свідчать про відсутність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Посилаючись на зазначені доводи, та на приписи п. 7 ст. 247 КУпАП, захисникЛаговський В.В. в інтересах ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисникЛаговський В.В. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. Натомість, ОСОБА_3, до суду не з'явився, причини не явки не повідомив.

Заслухавши пояснення захисника Лаговського В.В. та перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Мотивуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_3, суд першої інстанції зазначив, що вона підтверджується актом Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси від 08.06.2017 року №561/15-32-14-07/34490487 та протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №412418/373 від 08.06.2017 року.

Посилаючись на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_3 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП за кваліфікуючою ознакою: порушення посадовими особами підприємств встановленого законом порядку ведення податкового обліку.

Разом з тим, з матеріалів справи видно, що на підставі зазначеного вище акту перевірки, 29.06.2017 р. ГУ ДФС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення № та №, які були оскаржені ТОВ «Одесаспеценерго» до суду.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 року, копія якої долучена до апеляційної скарги, податкові повідомлення-рішення № та № від 29.06.2017 року, скасовані, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_3 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, адже, притягуючи його до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції посилався на зазначений вище Акт, як на доказ його вини.

Отже, апеляційний розгляд справи показав, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, допустив суттєву неповноту дослідження її обставин, обмежившись лише наведенням у постанові змісту протоколу про адміністративне правопорушення та зазначивши, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується актом перевірки та протоколом про адміністративне правопорушення.

При цьому суддя, не вислухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, не витребувавши усі необхідні, для встановлення істини у справі документи, не надавши їм правової оцінки у сукупності з іншими матеріалами справи, не забезпечивши повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, дійшов висновку, який не відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, з урахуванням наявної, на день апеляційного розгляду, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.02.2018 року, вважаю, що ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, - безпідставно, оскільки у його діях відсутній склад зазначеного адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином апеляційна скарга захисника Лаговського В.В. в інтересах ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 7, 247 п. 1, 268, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисник Лаговського В.В. в інтересах ОСОБА_3, - задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.08.2017 року про накладання стягнення на ОСОБА_3 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності у його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца