Справа № 515/482/18
Провадження № 3/515/925/18
Татарбунарський районний суд Одеської області
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 квітня 2018 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в особі судді Тимошенка С.В., за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південно- го регіону України ОСОБА_3, розглянувши в залі суду у м.Татарбунари Одеської області мате- ріали перевірки факту вчинення адміністративних корупційних правопорушень, які надійшли з Управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Леонідови- ча, який народився 28.06.1982 р. в с.Тузли Татарбунарського району Одеської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого водієм фермерського господарства «Мрія», зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з надісланих матеріалів, ОСОБА_1 являється депутатом Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області першого скликання і, відповідно до п/п «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб'єктом відповідальності за корупційне пра- вопорушення. Відповідно до Регламенту зазначеної сільської ради І скликання, депутат ради зобо- вязаний дотримуватись Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міні- стрів України, Регламенту сільської ради та інших нормативно-правових актів, які визначають по- рядок діяльності ради та її органів (п.1 ч.1 ст.46).

23 грудня 2016 року відбулося чергове засідання 18-ї сесії І скликання Тузлівської сільської ра- ди Татарбунарського району Одеської області, на якому серед інших питань було розглянуто пита- ння про правовідносини з фізичними та юридичними особами на умовах укладання договору про право тимчасового користування (оренди) земельної ділянки з додатком до нього, де зазначений перелік фізичних і юридичних осіб. Згідно протоколу зазначеної сесії, присутні депутати одно- стайно проголосували «За» прийняття цього рішення, на підставі якого 23.12.2016 р. головою Туз- лівської сільської ради було підписано відповідне рішення № 168-1 про правовідносини з фізични- ми та юридичними особами на умовах укладання договору про право тимчасового користування (оренди) земельної ділянки, згідно додатку до рішення. Відповідно до додатку та зазначеного рі- шення сесії так договору на право тимчасового користування (оренди) земельною ділянкою від 13. 02.2017 р., фізична особа підприємець ОСОБА_4 приймає у тимчасове строкове платне користу- вання земельну ділянку комерційного призначення для обслуговування торгівельного обєкту «Ро- дина», який розташований на території Тузлівської сільської ради. Депутат ОСОБА_1, незважаю- чи на те, що ОСОБА_4 є його матірю, проголосував «За» прийняття цього рішення. Таким чином, під час засідання сесії у ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів, який полягав у супереч- ності між представницькими повноваженнями депутата сільської ради та приватним немайновим інтересом, зумовленим його особистими стосунками з його матірю ОСОБА_4, що впливає на об- єктивність або неупередженість вчинення дії (голосування) під час прийняття рішень колегіаль- ним органом в інтересах близької особи. При цьому ОСОБА_1, у порушення вимог ст.ст.28,35 За- кону України «Про запобігання корупції», ст.59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо врегулювання конфлікту інтересів у встановленому законом порядку не повідомив раду, як колегіальний орган, про наявність у нього реального конфлікту інтересів, прийняв участь у голосуванні та проголосував «За» прийняття зазначеного рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у неповідомленні у встановленому зако- ном порядку про наявність у нього реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 вчинив адміністра- тивне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 Кодексу України про ад- міністративні правопорушення.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального кон- флікту інтересів, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, пе- редбачене ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор наполягав на притягненні ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності та на- кладенні на нього стягнення за ч.ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопору- шення у мінімальному розмірі.

ОСОБА_1 не визнав своєї провини у вчиненні зазначених правопорушень, зазначивши, що ні- якого конфлікту інтересів, а ні суперечностей між його особистими інтересами та його представ- ницькими повноваженнями, як депутата сільської ради, в момент прийняття рішення про укладен- ня договору про право тимчасового користування (оренди) земельної ділянки не існувало, а тому відсутні були підстави для повідомлення ради. Голосуючи за прийняття даного рішення, він діяв виключно в інтересах громади, оскільки укладення з громадянами договорів оренди земельних ді- лянок слугувало підставою наповнення сільського бюджету, кошти якого, у тому числі, йдуть на благоустрій громади. Крім того, зазначеним рішенням, за яке він голосував, погіршується станови- ще його матері, оскільки земельна ділянка, яку нібито передано в оренду матері, належить їй на праві власності.

Представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 підтримав позицію свого довірителя, надав до суду клопотання про закриття провадження у даній справі, посилаючись на: відсутність у мате- ріалах справи достовірних та беззаперечних даних, які б свідчили про обєктивні та субєктивні оз- наки конфлікту інтересів та про наявність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його представницькими повноваження-ми, як депутата сільської ради, в момент прийняття рі- шення про укладення договору про право тимчасового користування (оренди) земельної ділянки. Крім того, матеріалами справи не доведено, що колегіальне рішення, що було прийнято, є незакон- ним. Більше того, посадова особа, що склала протоколи, зазначає, що корупційні правопорушення вчинені ОСОБА_1 з необережності, тоді як корупційне правопорушення з субєктивної сторони характеризується умисною формою вини, а саме, прямим умислом та корисливим або іншим осо- бистим інтересом.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, думки прокурора, адвоката, дослідивши та проаналізувавши всі матеріали справи, суд прийшов до насту- пного.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.ст.245,280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завдан- нями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом... Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен- ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності…, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з копії рішення І сесії І скликання Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області № 1-І від 05.11.2015 р. та повідомлення про результати виборів депутатів Тузлівської сільської ради (а.с.34,35-36), ОСОБА_1 обрано депутатом зазначеної ради.

Відповідно до протоколу засідання ХVІІІ сесії І скликання Тузлівської сільської ради від 23.12. 2016 р. (а.с.3-18), за рішення № 168-І про правовідносини з фізичними та юридичними особами на умовах укладання договору «Про право тимчасового користування (оренди) земельної ділянки» з додатком до нього, де зазначено перелік фізичних і юридичних осіб, проголосували «за» одного- лосно 12 депутатів, у тому числі і ОСОБА_1, з такої кількості присутніх на вказаній сесії із зага- льного чисельності депутатів у кількості 14 осіб. При цьому, як слідує з протоколу, спірних питань з цього приводу не виникало.

Отже, суд вважає доведеним факт участі ОСОБА_1 у голосуванні за прийняття зазначеного рі- шення № 168-І.

З примітки до ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення слідує, що субє- ктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.п.1,2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобі- гання корупції».

Згідно п/п «б» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами відповідаль- ності за корупційні правопорушення є особи, уповноважені на виконання функцій держави або мі- сцевого самоврядування, у тому числі, депутати місцевих рад.

Таким чином, ОСОБА_1, як депутат Тузлівської сільської ради Татарбунарського району Оде- ської області, є субєктом відповідальності за корупційні правопорушення, визначеним згаданою нормою зазначеного Закону.

Як визначено ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», субєкти відповідальності за корупційні правопорушення зобовязані: вживати заходів щодо недопущення виникнення реально- го, потенційного конфлікту інтересів, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту,

коли особа дізналася чи повинна була дізнатись про наявність у неї реального чи потенційного ко- нфлікту інтересів… колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів; не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

За змістом зазначеної норми Закону, повідомлення щодо наявності конфлікту інтересів може мати довільну форму, оскільки не вимагає обовязкової письмової форми.

За даних обставин, офіційне повідомлення про конфлікт інтересів безпосередньо орган, який приймає рішення колегіально (у даному випадку Тузлвську сільську раду), слід вважати, як усуне- ння будь-яких суперечностей в розумінні тлумачення повідомлення про конфлікт інтересів.

Крім того, корупційні правопорушення, передбачені ч.ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адмі- ністративні правопорушення, характеризуються умисною формою вини і відповідальність за ними настає у разі, відповідно: а) за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та по- рядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; б) за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Під реальним конфліктом інтересів, в контексті примітки до ст.172-7 Кодексу України про ад- міністративні правопорушення, слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередже- ність прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повнова- жень.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про запобігання корупції», якою передбачено особливості врегулювання конфлікту інтересів, що виник у діяльності окремих категорій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, правила врегулювання конфлікту інтересів в діяльності Президента України, народних депутатів України, членів Кабінету Міністрів України…, депутатів місцевих рад визначаються законами, які регулюють статус відповідних осіб та засади організації відповідних органів. У разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтере- сів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Отже, виходячи з наведено, можна зазначити, що конфлікт інтересів має бути реальним (оче- видним) і передбачуваним.

Як вже зазначалось, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він не повідомив колегіальний орган про наявність конфлікту інтересів та прийняв рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Однак матеріали справи не містять, а прокурором не надано будь-яких фактичних даних, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки конфлікту інтересів у даному випад- ку.

Як посадовою особою при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, повяза- ні з корупцією, так і прокурором у судовому засіданні формально, взагалі, без посилання на кон- кретні ознаки та обставини стверджувалось про наявність у ОСОБА_1 при вирішенні питання про правовідносини з фізичними та юридичними особами на умовах укладання договору про право ти- мчасового користування (оренди) земельної ділянки, фізичній особі підприємцю ОСОБА_4 було передано у тимчасове строкове платне користування земельну ділянку комерційного призначення для обслуговування торгівельного обєкту «Родина», який розташований на території Тузлівської сільської ради, конфлікту інтересів.

На думку суду, дані ствердження є хибними, неспроможними, а тому не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, на підставі результатів голосування 23.12.2016 р. головою Тузлівської сіль- ської ради було підписано рішення № 168-1 про правовідносини з фізичними та юридичними осо- бами на умовах укладання договору про право тимчасового користування (оренди) земельної ді- лянки, згідно додатку до рішення. У зазначеному додатку приведено перелік фізичних і юридич- них осіб щодо укладення договору «Про право тимчасового користування (оренди) земельної ді- лянки», зокрема, зазначається, що з ФОП ОСОБА_4 підлягає укладенню договір оренди на земе- льну ділянку площею 32 кв.м, що розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, с.Весела Балка, вул.Кутузова,43, що слідує з а.с.20,21-22.

Копією договору про право тимчасового користування (оренди) земельною ділянкою від 13.02. 2017 р. (а.с.26-29) підтверджується факт надання Тузлівською сільською радою ФОП ОСОБА_4 у тимчасове строкове платне користування земельної ділянки загальною площею 32 кв.м комерцій- ного призначення для обслуговування торгівельного обєкту «Родина», що належить на праві при- ватної власності ОСОБА_4 та розташований на території Тузлівської сільської ради по вул.Куту- зова,43 в с.Весела Балка.

З копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 318779, виданого відділом Держкомзему у Татарбунарському районі Одеської області 24.10.2008 р., та додатків до нього (а.с.98-101), слідує, що ОСОБА_4 на підставі рішення Тузлівської сільської ради від 23.07. 2007 р. є власником земельної ділянки площею 0,250 га, яка розташована по вул.Кутузова,43 в с. Весела Балка Татарбунарського району Одеської області.

Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_1, на належній його матері на праві власності земе- льній ділянці по вул.Кутузова,43 в с.Весела Балка знаходиться житловий будинок, частину якого за рішенням сільської ради переведено у нежитловий фонд і в цій частині облаштовано торгівель- ний обєкт (магазин) «Родина». І для обслуговування цього магазину матері із належної їй земель- ної ділянки сільською радою передано в користування (оренду) земельну ділянку площею 32 кв.м.

Отже, як встановлено судом, ОСОБА_4 з 23.07.2007 р. є власником земельної ділянки площею 0,250 га, яка розташована по вул.Кутузова,43 в с.Весела Балка Татарбунарського району Одеської області. На зазначеній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, частина якого використо- вується під торгівельний обєкт «Родина». І для обслуговування цього обєкту (магазину) ОСОБА_4 на підставі рішення, за яке голосував її син ОСОБА_1, із належної їй земельної ділянки сільською радою передано в користування (оренду) земельну ділянку площею 32 кв.м.

Не торкаючись правомірності та здорового глузду згаданого рішення сесії сільської ради № 168-І стосовно ОСОБА_4, на підставі якого укладено договір оренди земельної ділянки, суд вва- жає, що як до, так і при голосуванні ОСОБА_1 не переслідував корисливого або іншого особис- того інтересу, що давало б підстави для утворення реального конфлікту інтересів. Він діяв виклю- чно в інтересах громади, про що може свідчити те, що зазначеним рішенням, за яке він голосував, погіршено становище його матері, оскільки земельна ділянка, яку передано в оренду матері, нале- жить їй на праві власності і за неї, згідно умов договору оренди, вона має сплачувати орендну пла- ту.

Таким чином, матеріали справи не містять, а прокурором не надано будь-яких фактичних да- них, які б з достовірністю свідчили про обєктивні та субєктивні ознаки конфлікту інтересів, наяв- ність суперечностей між особистими інтересами ОСОБА_1 та його службовими повноваженнями, як депутата ради, в момент прийняття рішення про правовідносини з фізичними та юридичними особами на умовах укладання договору про право тимчасового користування (оренди) земельної ділянки, та в чому конкретно полягав конфлікт інтересів і в чому він знайшов своє виявлення.

За змістом ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закрит- тю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, що перед- бачені ч.1 та ч.2 ст.172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу зазначених правопорушень.

Постанова може бути оскаржена особою, відносно якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора до апеляційного суду Одеської області упродовж 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на внесення апеляційної скарги чи подання прокурора.

Суддя Тимошенко