Справа № 580/721/18
Номер провадження 3/580/299/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м.Лебедин

Суддя Лебединського районного суду Сумської області Бакланов Р. В.,

за участю секретаря - Гладкової С.В., прокурора - Шинкаренка Д.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Сумській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, Т.В.О. начальника Лебединської районної Державної лікарні ветеринарної медицини, що проживає АДРЕСА_1,

по ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № НОМЕР_1, Лебединська Державна районна лікарня ветеринарної медицини (надалі - Лебединську РДЛВМ) створена рішенням Державного комітету ветеринарної медицини України та надано ідентифікаційний код юридичної особи 00704014. Згідно Положення про Лебединську РДЛВМ (надалі - Положення) від 30.05.2017 №266-ОД яке затверджене наказом Головного управління Держпродспоживслужби в Сумській області, Лебединська РДЛВМ є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державного казначейства, печатку із зображенням Державного Герба та своїм найменуванням, що зазначено в 10 розділі Положення.

Лебединська РДЛВМ є юридичною особою публічного права, підпорядковане Головному Управлінню Держпродспоживслужби в Сумській області і належить до сфери управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Відповідно до розділу 6 Положення, Лікарню очолює начальник. Начальник Лікарні призначається на посаду і звільняється з посади начальником Головного управління.

Наказом управління Держпродспоживслужби в Сумській області від 20.07.2017 № 9-К «Про покладання обов'язків в.о. начальника Лебединської районної державної лікарні ветеринарної медицини», на час відпустки ОСОБА_3 обов'язки начальника Лебединської РДЛВМ покладено на ОСОБА_1 у період з 01.08.2017 по 01.09.2017 з наданням йому права підпису на фінансових та розпорядчих документах.

Відповідно до п. 1-8 розділу 7 Положення, начальник Лікарні керує діяльністю лікарні, приймає на роботу та звільняє з роботи спеціалістів і працівників Лікарні у порядку, передбаченому законодавством про працю; організовує роботу Лікарні, розподіляє обов'язки між спеціалістами ветеринарної медицини і затверджує посадові інструкції працівників лікарні, розробляє структуру, штатний розпис та кошторис Лікарні, які затверджуються Головним управлінням; підписує накази Лікарні, застосовує в установленому порядку заходи заохочення та дисциплінарного стягнення до працівників Лікарні; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства. Водночас, згідно п. 2 посадової інструкції т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ, останній організовує роботу лікарні, стежить за виконанням працівниками лікарні правил внутрішнього розпорядку, керує роботою фахівців; організовує облік майна та інших матеріальних цінностей, готує звітні матеріали; здійснює державний ветеренарно-санітарний контроль та нагляд за виробництвом доброякісної у ветеренарно-санітарному відношенні продукції тваринного походження; реалізує заходи щодо додержання ветеринарно-санітарних вимог; контролює додержання працівниками санітарно-ветеринарних норм та правил і норм охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки тощо.

Таким чином, т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ ОСОБА_1 здійснює організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов'язки і відноситься до службових осіб.

Отже, відповідно до п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб'єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов'язаного з корупцією.

Отриманими доказами встановлено, що т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ ОСОБА_1 у серпні 2017 року з явним приватним інтересом видав наказ, який стосувався його особисто.

Так, т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ ОСОБА_1 має реальний конфлікт інтересів, який виник під час особистого винесення наказу від 08.08.2017 №28 «Про преміювання», яким згідно п. 1, останньому надано премію.

На підставі прийнятого наказу та відповідно до'архівної відомості за серпень 2016 року, ОСОБА_1 нараховано 1000,00 грн. премії.

Таким чином, у т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ ОСОБА_1 під час винесення вищезгаданих наказів, виник реальний конфлікт інтересів про який самостійно не пізніше наступного робочого дня не повідомив свого безпосереднього керівника і на момент складання протоколу таке повідомлення відсутнє, що додатково вказує на умисні дії останнього.

Листом Департаменту агропромислового розвитку Сумської ОДА від 20.02.2018 № 01-19/325 зазначено те, що протягом 2016-2017 років, повідомлень від працівників ветеринарних лікарень та лабораторій про наявність в їх діях потенційного або реального конфлікту інтересів не надходило.

Так, згідно п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до абзацу 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об'єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв'язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях, що зазначено у абзаці 11 ч. 1 ст. 1 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції», за вчинення корупційних або пов'язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Таким чином, під час винесення наказу від 08.08.2017 №28 у т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ ОСОБА_1 вчинив дії та приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів по відношенню до себе, тобто безвідповідально поставився до вимог, заборон і обмежень, що визначені п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», дії якого мають ознаки вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за що встановлена ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, під час винесення наказу від 08.08.2017 №28 у т.в.о. начальника Лебединської РДЛВМ ОСОБА_1 виник реальний конфлікт інтересів по відношенню до себе, про який не пізніше наступного робочого дня не повідомив безпосереднього керівника, тобто безвідповідально поставився до вимог, заборон і обмежень, що визначені п. 1-4 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», дії якого мають ознаки вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, відповідальність за що встановлена ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 у судовому засіданні визнав себе винуватим ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у повному обсязі пояснивши, що йому не повідомили, що не можливо підписувати цей наказ. Він розумів, що цей наказ стосується і його теж.

Крім того вина ОСОБА_1. стверджується іншими доказами у справі.

Ч. 2 ст. 36 КУпАП Передбачено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

За таких обставин суд вважає за необхідне накласти стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Керуючись керуючись ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 3400 грн. до державного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_1, судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі до апеляційного суду Сумської області апеляційної скарги через Лебединський районний суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Строк пред'явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя: Р. В. Бакланов