Провадження № 3/761/3280/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2018 року

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Щебуняєва Л.Л., при секретарі-Якимів І.І., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -адвоката ОСОБА_2,прокурора Київської місцевої прокуратури №10 -Прядка Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

справу про адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, порушену старшим оперуповноваженим в ОВС сектору протидії корупції Управління захисту економіки у м. Києві ДЗЕ Національної поліції України майором поліції Слєпцовим Віталієм Володимировичем за протоколом №93 від 02 квітня 2018 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП ,

відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки

м. Києва, громадянки України,працюючої начальником відділу-головним бухгалтером Управління охорони здоров'я Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, зареєстрованої та проживаючої за адресою:АДРЕСА_2,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ,пов'язаного з корупцією, ОСОБА_1 ,обіймаючи посаду начальника відділу-головного бухгалтера Управління охорони здоров'я Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації,будучи державним службовцем категорії «Б»,відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700- VІІ ,суб'єктом відповідальності за правопорушення пов'язані з корупцією,в порушення вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції»,в установлений законом термін,несвоєчасно - лише 05 лютого 2018 року повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані ,а саме :про отримання 06 грудня 2017 року доходу в сумі 424250,00 гривень від продажу однієї четвертої частини нерухомого майна-квартири АДРЕСА_1,чим вчинила адміністративне правопорушення ,пов'язане з корупцією ,відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала себе винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, пояснив,що працює на посаді начальника відділу-головного бухгалтера Управління охорони здоров'я Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації,є державним службовцем категорії «Б» з 20 вересня 2012 року. 6 грудня 2017 року вона разом з батьками продала за договором купівлі-продажу квартири належну їй ? частку у приватизованій квартирі за адресою :АДРЕСА_1,отримавши від продажу частки квартири дохід у розмірі 424250,00 грн. Оскільки вона з 27 травня 2015 року по 14 січня 2018 року перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,не працювала в цей період,то була необізнана з вимогами ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» щодо обов'язковості подання повідомлення про зміни у майновому стані, та не була ознайомлена з положеннями зазначеного закону . Вона подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані та усунула порушення 5 лютого 2018 року ,відразу коли їй стало відомо про таки вимоги закону від колег по роботі .Вважає,що вона не мала умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, оскільки таке сталося лише у зв'язку з необізнаністю з вимогами ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у зв'язку з тривалим перебуванням у декретній відпустці,у тому числі під час отримання доходу від продажу ? частки квартири. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне подання суб'єктом декларування ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що є підставою для визнання винуватою останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,її представника, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов'язані з корупцією, мають також з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають ,зокрема, в неповідомленні чи несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 з 20 вересня 2012 року обіймає посаду начальника відділу-головного бухгалтера Управління охорони здоров'я Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації на підставі наказу УОЗ від 20 вересня 2012 року №84-к «Про призначення на посаду ОСОБА_1.»

1 вересня 2003 року ОСОБА_1 прийнято Присягу державного службовця.

Відповідно до наказу УОЗ від 18 травня 2016 року №28-к «Про встановлення посадового окладу,надбавки за вислугу років на державній службі та присвоєння рангу ОСОБА_1» з 1 травня 2016 року ОСОБА_1 присвоєний 6 ранг державного службовця (категорія Б).

ОСОБА_1 знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років з 27 травня 2015 року по 14 січня 2018 року включно.

19 січня 2018 року ,тобто після виходу на роботу з відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х років, ОСОБА_1,за місцем роботи ознайомлена з Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до п.1 Положення «Про Управління охорони здоров'я Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації»,затвердженого розпорядженням Шевченківської районної у м.Києві державної адміністрації від 31 жовтня 2013 року №675,Управління охорони здоров'я є структурним підрозділом Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації,що утворюється головою Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації,входить до складу Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації і в межах Шевченківського району м.Києва забезпечує виконання покладених на управління завдань.

Тому згідно з підпунктом «в» пункту 1 частини першої статті 3, частиною 1 статті 45 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП ОСОБА_1 є суб'єктом декларування та відповідно суб'єктом правопорушення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2017 року становив 1600,00 гривень.

6 грудня 2017 року ОСОБА_1 отримала дохід у сумі 424250,00 гривень від продажу однієї четвертої частки нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1,що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 6 грудня 2017 року,та перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Таким чином, ОСОБА_1 з 6 грудня 2017 року протягом 10 днів зобов'язана була подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства в Реєстрі.

На момент отримання вказаного доходу від продажу частки в квартирі ОСОБА_1 була суб'єктом декларування, відповідно до положень підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, оскільки обіймала посаду начальника відділу-головного бухгалтера Управління охорони здоров'я Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації, при цьому повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подала до Національного агентства з питань запобігання корупції лише 05 лютого 2018 року о 12 год. 08 хв., і такі обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не оспорюються ОСОБА_1

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що остання мала умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Склад правопорушення - це наявність об'єктивних та суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, суддею враховуються висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland,жалоба №26229/95, ECHR 2002-ІІ) від 14 березня 2002 року та «Амман проти Швейцарії» (CASE OF AMMANN v. SWITZERLAND ,заява №27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Окрім цього, відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина є одним з елементів суб'єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов'язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу, оскільки вони підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, самостійним поданням останньою повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 5 лютого 2018 року.

Більше того, під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки дохід від продажу частки в квартирі нею був отриманий у законний спосіб .

Також приймаються до уваги доводи ОСОБА_1 щодо того, що пропуск 10-денного терміну на повідомлення про суттєві зміни в майновому стані нею було допущено з необережності, оскільки ,перебуваючи на час виникнення обов'язків повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані тривалий час у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-х років ,вона була необізнана з вимогами ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у той же час вона одразу внесла таке повідомлення, коли їй стало відомо про такий обов'язок, що підтверджується поданими суду документами, а тому свідчить про наявність вини особи у формі необережності, що, у даному випадку, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб'єктивного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відтак робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності за даною статтею.

У відповідності до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато,а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, п.3 ч.1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Л. Щебуняєва