Справа №: 148/1313/18
П О С Т А Н О В А

06 серпня 2018 року суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Ковганич С.В. розглянув матеріали, які надійшли з Тульчинського ВП Немирівського ВП ГУ НП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262139 від 17.07.2018 вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, а саме, що він 17.07.2018, о 22:45 год. в м. Тульчин, по вул. М.Леонтовича, керував т/з АЗЛК, д/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду на стан спяніння водій відмовився в присутності двох свідків.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вини у вчиненні даного правопорушення не визнав і пояснив, що 17.07.2018, приблизно о 22.40 год. він керував автомобілем в м. Тульчин по вул. М.Леонтовича та був зупинений працівниками поліції. Працівник поліції запропонував вийти з автомобіля та пред'явити водійське посвідчення, на вказану пропозицію ОСОБА_1 погодився і надав усі необхідні документи. Після чого він запитав працівника поліції причину його зупинки, на що останній повідомив, що він керував автомобілем з невключеним ближнім світлом фар в темну пору доби і почав виносити постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ст.. 122 ч.2 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 425 грн. Він погодився з працівниками поліції, та висловив свою думку, що дійсно не встиг переключити світло фар. Після перевірки документів та складання постанови працівник поліції висловив припущення щодо вживання ним алкогольних напоїв, оскільки від нього було чутно запах алкоголю.На вказане твердження він заперечив, пояснивши, що алкоголю не вживав. При цьому, працівниками поліції не було надано йому прилад алкотеста «Драгер», для визначення кількості вмісту алкоголю та чи дійсно він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. Після тривалих сперечань з працівниками поліції, він попросив, щоб вони поїхали в Тульчинську ЦРЛ, щоб встановити наявність чи відсутність в нього алкогольного спяніння. Однак, його прохання на проходження медичного огляду у лікарні, працівниками поліції була проігнорована. Після чого працівник поліції забравши водійські документи попрямував до свого автомобіля, де склав протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію якого, ОСОБА_1 вручено не було. Працівники поліції надали йому протокол про вчинення адміністративного правопорушення і запропонували надати письмово свої пояснення. Він рахував, що працівник поліції не буде складати протокол за порушення ст.. 130 КУпАП, рахуючи що довів свої твердження, що алкоголю не вживав і тому вважав, що протокол був складений за порушення ст.. 122 ч.2 КУпАП де і висловив свої письмові пояснення, що його було зупиненно за те, що він не увімкнув ближне світло фар в темну пору доби. Про те, що працівники надали йому протокол про вчинення правопорушення за ст.. 130 КУпАп він дізнався лише після виклику до суду. Окрім того, доповнив свої поясненя тим, що разом з ним в автомобілі в той день їхали два чоловіки, які є свідками даної події. І можуть підтвердити той факт, що алкоголю він не вживав. Дані свідки давали свої пояснення також працівнику поліції, проте останній їх проігнорував.Тому вважає, дії працівника поліції не правомірними, а притягнення його до адміністративної відповідальності безпідставним.

Опитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пояснили, що 17.07.2018 близько 22:40 год., вони разом з ОСОБА_1 їхали в автомобілі. По вул.. ОСОБА_4 їх було зупинено працівниками поліції. ОСОБА_1 вийшов з автомобіля і почав спілкуватися з працівником поліції. Вони залишилися чекати в автомобілі, проте розмова ОСОБА_1 з працівником поліції була триваючою. Оскільки вже була пізня пора доби і вони поспішали додому, вони вийшли з автомобіля щоб дізнатися чому так довго йде розмова ОСОБА_1 з працівником поліції. Підійшовши до них вони почули як працівник поліції стверджував що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння. ОСОБА_1 запропонував поїхати в лікарню на освідування, проте працівник поліції проігнорував прохання ОСОБА_1 Їхні пояснення працівником поліції також було проігноровано.

В судовому засіданні з письмових доказів досліджено лише протокол про адміністративне правопорушення (а.с.2), та копію постанови про притягнення до відповідальності за порушення ст.. 122 ч.2 КУпАП (а.с.4), оскільки пояснення свідків, чек алкотеста «Драгер», медичний висновок в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

За змістом ч.ч. 2-6 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. До закладу охорони здоров`я, перелік яких затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій, особа щодо якої є підстави вважати, що вона керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, направляється впродовж двох годин з моменту встановлення підстав для проведення такого огляду лише у разі її незгоди з проведенням огляду на місці зупинки транспортного засобу чи з його результатами, огляд проведений з порушенням цих вимог вважається недійсним.

У відповідності до розділу 2 п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, Затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, Зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі Інструкція), встановлена форма направлення водія на визначення стану алкогольного, наркотичного спяніння. В представлених матеріалах таке направлення відсутнє.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008. Так, згідно вказаного Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння. Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв'язку свідчить, що відмова водія від огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. І лише відмова водія від огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Вказані вище обставини фіксуються в акті огляду на стан сп'яніння, який складається згідно вказаного вище порядку.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного спяніння, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті правопорушення, які саме дії інкримінують ОСОБА_1 чи керування в стані алкогольного спяніння, чи відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану спяніння.

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1, працівником поліції в повній мірі не дотримано вимог ст. ст.. 256, 266 КУпАП. Зокрема, при наявності свідків вказаної події, до матеріалів справи їх пояснення не додані. Достовірно не встановлено факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. Дії працівників поліції не відповідають вимогам Інструкції, КУпАП та нормативно-правовим актам зазначеним вище.

Оцінюючи покази опитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в судовому засіданні спростували, що вони були очевидцями того, що водій ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України, визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного сп"яніння.

Пунктом 2.9 а Правил дорожнього рухуУкраїни, водію забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння.

Статтею 62 Конституції України та ст.. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

Згідно ст.. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом .

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З урахуванням пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження по справі відлягає закриттю на підставі п. 1, ч. 1, ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: