Провадження № 33/780/3/18 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 138 19.02.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участі:

особи, провадження щодо якої закрито - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

представника потерпілого - ОСОБА_5

експерта - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами потерпілого та особи, провадження щодо якої закрито на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Самарканд Республіки Узбекистан, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області, 07 листопада 2016 року о 17 годині 20 хвилин на автодорозі Київ-Чоп в межах Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Audi Q-7», реєстраційний номер НОМЕР_1, на регульованому перехресті в с. Стоянка в залежності від швидкості руху та дорожньої обстановки не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, під час виїзду на вказане перехрестя на дозволяючий «зелений» сигнал світлофора, не надав дорогу автомобілю «Toyota Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_7, що закінчував проїзд даного перехрестя, внаслідок чого сталося зіткнення вказаних транспортних засобів і автомобілі «Audi Q-7»,реєстраційний номер НОМЕР_1, та «Toyota Prado», реєстраційний номер НОМЕР_2, отримали механічні пошкодження, а водій ОСОБА_2 - тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких не визначався. В подальшому, автомобіль «Audi Q-7» зіткнувся з автомобілем «Renault Express», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_8, внаслідок чого автомобіль «Renault Express» отримав механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 16.5, 2.3 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, потерпілий та особа, провадження щодо якої закрито подали апеляційні скарги.

Потерпілий ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити постанову суду першої інстанції та виключити з мотивувальної частини постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2017 абзац «Разом з тим, вважаю, що 07.11.2016 водій ОСОБА_7 виїхав на перехрестя з порушенням п.16.4 ПДР України, оскільки на перехресті утворився затор. Вказана обставина була вказана в письмових поясненнях водія ОСОБА_7 після ДТП та не булла спростована в ході судового розгляду справи»

На думку апелянта, постанова винесена із порушенням приписів ст.283 КУпАП. Зазначає, що мотивувальна частина постанови містить безпідставні та необгруновані висновки щодо наявності в діях ОСОБА_7 порушень п.16.4 Правил дорожнього руху України. Проте, такий висновок істотно суперечить постановленому у справі рішенню, оскільки резолютивна частина постанови містить відомості про визнання винуватим у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП лише водія ОСОБА_2

Звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_7 не складався, жодних доказів в підтвердження порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України матеріали справи не містять, що виключає законні підстави визнання його винним у порушенні п.16.4 Правил.

Відсутність 07.11.2016 затору на перехресті до моменту виїзду на нього автомобіля під керуванням ОСОБА_7 підтверджується такими доказами, як: письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 07.11.2016 (а.с.17); письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_7 від 10.11.2016 (а.с.24); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_9 від 10.11.2016 (а.с.25); протоколом опитування потерпілого ОСОБА_7 від 05.12.2016 (а.с.63-64); протоколом опитування свідка ОСОБА_10 від 05.12.2016 (а.с.65-66); показаннями опитаних в ході судового розгляду свідків, зокрема, ОСОБА_10

Таким чином, апелянт вважає висновок суду першої інстанції про те, що 07.11.2016 водій ОСОБА_7 виїхав на перехрестя з порушенням п. 16.4 ПДР України, оскільки на перехресті утворився затор - є помилковим, таким, що не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги наявність суттєвих розбіжностей у письмових поясненнях ОСОБА_2

Особа, провадження щодо якої закрито в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.11.2017 та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_7 винним у порушенні п.п.2.3 б, 12.1, 12.3, 16.4 Правил дорожнього руху України та у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Провадження у справі щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

На думку апелянта, суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини по справі, які мають суттєве значення для правильного вирішення даної справи, а також, формальним підходом суду до аналізу доказів по справі.

Апелянт вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено однобічно, в ньому містяться суперечливі дані та все зводиться до того, що порушив ПДР України тільки водій ОСОБА_2 Крім того, з даних, встановлених у ході судового розгляду в суді першої інстанції, апелянт зазначає, що водій ОСОБА_7 усвідомлював, що потрапив у затор і закінчує маневр на червоний сигнал світлофора, отже, він повинен був вибрати швидкість адекватну ситуації, в яку потрапив. Експертиза, зроблена на його замовлення експертом ОСОБА_11, яку ОСОБА_7 надав до суду, прямо вказує йому на необхідність «негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості аж до зупинки», що регламентовано вимогами п.12.3 ПДР України.

Апелянт звертає увагу на те, що водієві автомобіля «Audi Q-7» пред'явлено вину в порушенні п.п.12.1, 16.5, 2.3 ПДР України, проте, необхідність виконувати п.п.12.1, 2.3 стосуються і водія ОСОБА_12, оскільки він рухався на зелений сигнал світлофора на швидкості 60 км/год при дозволеній 110 км/год. А водія автомобіля «Toyota Prado» рухався на червоний сигнал світлофора, вибираючись із затору, який сам же і створив. Швидкість «Toyota Prado» була неадекватною по відношенню до дорожньої ситуації - 25 км/год (6.94м/сек), тобто, фактично 2 смуги в секунду.

Зазначає, що для виконання водієм ОСОБА_13 пункту правил 16.5 необхідно, щоб на те була у нього можливість. ОСОБА_13 їхав на зелений сигнал світлофора, який горів не менше 15 сек., машини зліва від нього рухалися, ситуація була штатною, ніщо не вказувало на небезпеку, дві машини перед ним проїхали перехрестя. Автомобіль «Toyota Prado» з'явився перед «Audi Q-7» раптово в 10 метрах, перед тим проїхавши на червоне світло 7 смуг, а зіткнення сталося на 8-ій смузі.

Крім того, на думку апеллянта, протокол ДТП, складено слідчим поліції поверхово, упереджено та не обєктивно. Зокрема, не проаналізована схема ДТП в момент зіткнення транспортних засобів. При складанні протоколу була зроблена фотофіксація, проте в матеріалах справи відсутні фотознімки.

На думку ОСОБА_2, дані, вказані в протоколі про адміністртивне правопорушення невідповідають фактичним обставинам ДТП, про що він зазначав в самому протоколі, і такі недоліки в оформленні працівникми поліції матеріалів ДТП істотно впливають на прийняття рішення щодо наявності чи відсутності в його діях складу адміністртивного правопорушення. Зазначає, що водії ОСОБА_2 і ОСОБА_14 звернулись до двох експертів, які прийшли до різних висновків щодо винних учасників ДТП. Тому, на прохання ОСОБА_2 судом була призначена третя експертиза в Київському науково-дослідному існтитуті судових експертиз. 26 жовтня 2017 року результати експертизи розглядалися в суді та з'ясувалось, що всі суперечливі питання залишилися без оцінки експертів. Вважає, що суд першої інстанції повинен був повторно викликати експерта для допиту.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не надав слово ОСОБА_2 на останньому судовому засіданні та відмовився приймати матеріали, зібрані ним, що ілюструють обставини ДТП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_7 та його представника, які в підтримку вимог та доводів своєї апеляційної скарги просили постанову змінити та заперечували проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2, пояснення ОСОБА_2, та його захисника, які в підтримку вимог та доводів своєї апеляційної скарги просили скасувати постанову та прийняти нову, якою визнати винним ОСОБА_7 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілого, пояснення експерта, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи та вимоги апеляційних скарг, приходжу до наступного.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, відповідно до вимог статті 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші підстави для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення - є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 15.11.2016;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди проведеного 07.11.2016 з 19.10 до 19.40, з якого слідує, що місце ДТП знаходиться на регульованому перехресті в с. Стоянка - на 20 км. Автодороги Київ-Чоп, вид покриття - асфальтоване, стан покриття - сухе, на проїжджій частині нанесені лінії повздовжньої розмітки для розділення зустрічних потоків транспорту. Спосіб руху на цій ділянці - світлофор. Автомобіль «Audi Q-7», д/н НОМЕР_1, знаходиться на смузі для заїзду до с. Стоянка на невизначеній відстані від лінії дорожньої розмітки. Автомобіль «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, знаходиться на смузі руху для руху в напрямку с. Стоянка на невизначеній відстані від лінії розмітки. Автомобіль «Renault Express», д/н НОМЕР_3, знаходиться на виїзді на а/д Київ-Чоп на невизначеній відстані від лінії розмітки. Також в протоколі огляду місця події зафіксовані механічні пошкодження, які автомобілі отримали при зіткненні - у автомобілі НОМЕР_1, пошкоджено передню частину бампера, капот, права, ліва фари, радіатор; в автомобілі «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, пошкоджено праве крило, правий бампер, праві дверки, праве колесо, задній правий бампер, відсутня права протитуманна фара; в автомобілі «Renault Express», д/н НОМЕР_3, пошкоджено передню частину бампера, ліве крило, капот. Сліди гальмування відсутні. Наявні ознаки руху автомобіля НОМЕР_1, в напрямку м. Житомир;

-схемою ДТП від 07.11.2016, де зафіксовано напрямок руху автомобілів НОМЕР_1, та «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, місце зіткнення транспортних засобів та положення автомобілів НОМЕР_1, «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, та «Renault Express», д/н НОМЕР_3, після зіткнення;

-поясненнями водія транспортного засобу «Audi Q-7» - ОСОБА_2 відповідно до яких, він вину у порушенні правил дорожнього руху не визнав, зазначивши, що правил дорожнього руху він не порушував, оскільки 07.11.2016 року рухався в крайній правій полосі руху зі швидкістю 50-60 км/год. на «зелений» сигнал світлофора, проте на перехресті сталось зіткнення з автомобілем «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, який виїхав на перехрестя на червоний сигнал світлофора, та, в подальшому, з автомобілем «Renault Express», д/н НОМЕР_3, який стояв нерухомо в напрямку руху в с. Гореничі. При цьому, водій ОСОБА_2 вважає, що ДТП сталось з вини водія ОСОБА_7;

-поясненнями водія транспортного засобу «Toyota Prado», - ОСОБА_7 відповідно до яких, 07.11.2016 року він рухався за кермом автомобіля «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, в напрямку с. Стоянка зі сторони с. Гореничі. В с. Стоянка виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, перед ним рухався вантажний тягач, який повертав наліво - в сторону м. Житомир, чим уповільнив рух автомобіля під керуванням ОСОБА_7, за ОСОБА_7 рухались ще декілька автомобілів. Стверджував, що перешкод для проїзду перехрестя не було, автомобілі, які рухались з м. Києва в напрямку м. Житомира його пропускали, проте в керований ним автомобіль НОМЕР_1, який на великій швидкості їхав по крайній правій полосі в сторону м. Житомира. Вважав, що в ДТП винуватий водій ОСОБА_13, який не дав йому завершити проїзд перехрестя поясненнями водія транспортного засобу «Audi» - ОСОБА_15, відповідно до яких, він їхав за автомобілем «Infinity», який зупинився, та увімкнувши показчик повороту ліворуч, почав здійснювати маневр, в той час водій транспортного засобу «Honda» почав здійснювати обгін автомобіля ОСОБА_15, спричинивши ДТП;

-поясненнями експерта ОСОБА_6 в судовому засіданні, який зазначив, що за результатами проведеної експертизи - вирішення питання, хто з водіїв 07.11.2016 року допустив порушення ПДР, внаслідок яких відбулось зіткнення транспортних засобів «Audi Q-7», д/н НОМЕР_1, та «Toyota Prado», д/нНОМЕР_2, а в подальшому автомобіля НОМЕР_1, з автомобілем «Renault Express», д/н НОМЕР_3, залежить від встановлення того, на який сигнал світлофора виїхав на перехрестя водій ОСОБА_7 та чи відповідали його дії п. 16.8 ПДР;

Що стосується доводів ОСОБА_2 про те, що водій автомобіля «Toyota Prado» рухався на червоний сигнал світлофора, вибираючись із затору, який сам же і створив, швидкість «Toyota Prado» була неадекватною по відношенню до дорожньої ситуації - 25 км/год (6.94м/сек), тобто, фактично 2 смуги в секунду, в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, водій ОСОБА_2 порушив п.п. 12.1, 16.5 та 2.3 ПДР України, оскільки під'їжджаючи до регульованого перехрестя в с. Стоянка не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, під час виїзду на вказане перехрестя не надав дорогу автомобілю «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, ОСОБА_7, який виїхав на вказане перехрестя на дозволений сигнал світлофора, закінчував проїзд перехрестя, не порушуючи при цьому п. 16.8 ПДР України, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, після чого зіткнувся з автомобілем «Renault Express», д/н НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_8, в результаті чого транспортні засоби - автомобілі «Toyota Prado», д/н НОМЕР_2, НОМЕР_1, та «Renault Express», д/н НОМЕР_4, отримали механічні пошкодження.

Також, суд звертає увагу, на те, що в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджується, що в момент виїзду потерпілим ОСОБА_7 на перехрестя, заторів чи перешкод для проїзду не було. Даний факт було встановлено в ході судового засідання, доказів на спростування даного факту матеріали справи не містять.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про те, «що 07.11.2016 водій ОСОБА_7 виїхав на перехрестя з порушенням п. 16.4 ПДР України, оскільки на перехресті утворився затор. Вказана обставина була вказана в письмових поясненнях водія ОСОБА_14 після ДТП та не була спростована в ході судового розгляду справи.» є безпідставним та суперечить змісту цих пояснень, а також таким, що не ґрунтується на наявних у справі доказах.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне постанову суду першої інстанції змінити, виключивши з мотивувальнії частини постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року абзац «Разом з тим, вважаю, що 07.11.2016 року водій ОСОБА_14 виїхав на перехрестя з порушенням п. 16.4 ПДР України, оскільки на перехресті утворився затор. Вказана обставина була вказана в письмових поясненнях водія ОСОБА_14 після ДТП та не була спростована в ході судового розгляду справи» в іншій частині постанову залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Апеляційрну скаргу ОСОБА_7 - задовольнити.

Змінити постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, виключивши з мотивувальної частини постанови висновок суду про порушення водієм ОСОБА_7 07 листопада 2016 року п. 16.4 ПДР України. В решті постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: М.Г. Авраменко