33/775/206/2018(м)
221/2167/17

Суддя 1-ої інстанції: Овчиннікова О.С.
Суддя доповідач: Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 червня 2018 року м. Маріуполь
Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 06 липня 2017 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2
ВСТАНОВИВ:
На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, адміністративну справу закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши правопорушника, який підтримав доводи апеляційної скарги, вважаю, що необхідно поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу необхідно задовольнити, постанову суду скасувати.
Оскільки ОСОБА_2 не був присутнім під час судового розгляду та з матеріалів справи не вбачається дати отримання ОСОБА_2 оскаржуваної постанови, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 не був сповіщений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 276561 від 07.04.2017 року зазначена адреса ОСОБА_2 м. Докучаєвськ, вул. Ватутіна, б. 5-а, кв. 27.
Відповідно до пп. 10 п. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 р., яким було затверджено "Перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція" на території м. Докучаєвськ здійснюється антитерористична операція, у звязку з чим поштове сполучення відсутнє.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" від 12.09.2014 року, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.
В матеріалах справи відсутні відомості про належне сповіщення ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання, окрім того, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся не в дату, зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення, тому ОСОБА_2 не зміг належним чином реалізувати свої процесуальні права. За таких умов, вважаю, що порушені процесуальні права апелянта, тому оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, практику якого відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні по справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року Європейський Суд з Прав Людини прийшов до висновку про порушення ст. 6 п. 1 Конвенції, у звязку з тим, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Окрім вищенаведеного, оскаржувана постанова є незаконною і з огляду на наступне.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.ст. 9, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Ст. 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.
Між тим, судом при розгляді справи ці вимоги закону не було виконано, свій висновок, як вбачається з оскаржуваної постанови, суд зробив лише з даних, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та пояснень ОСОБА_2, фактично не перевіривши їх, а тому висновки суду в постанові не відповідають фактичним обставинам справи.
ОСОБА_2 інкримінується порушення п. 2.5 ПДР згідно якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до п. 8 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Визнаючи ОСОБА_2М винним в порушенні п. 2.5 ПДР України суддя вказав, що даний факт, а не вина правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення, підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5.
Проте з таким висновком суду погодитись не можливо.
В поясненнях, які містяться в матеріалах справи свідок ОСОБА_4 зазначає, що він був запрошений співробітниками поліції в якості свідка того, що в його присутності ОСОБА_4 було запропоновано пройти медичний огляд, на що ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою. Прізвище ОСОБА_2 в даних пояснення жодного разу не зазначено. (а.с. 5)
В поясненнях свідка ОСОБА_5 зазначено, що він був запрошений співробітниками поліції в якості свідка, для засвідчення факту відмови від проходження огляду на стан спяніння, та двічі є відступ вільного місця там де за змістом має бути зазначено прізвище особи, яка відмовляється від проходження огляду на стан спяніння. (а.с. 4).
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення вказані свідки судом допитані не були.
Отже, за таких умов належних та допустимих пояснень свідків щодо відмови громадянина ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння матеріали справи не містять.
Наявність пояснень особи, в яких останній вказує, що напередодні вживав пляшку пива не можуть бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вина особи повинна підтверджуватися «поза розумним сумнівом», тобто сукупністю доказів, які б підтверджували факт вчинення особою адміністративного правопорушення.
В рішенні ЄСПЛ по справі "Кобець проти України" від 14 лютого 2008 року Суд наголошує, що вина особи повинна доводитися «поза розумним сумнівом», під стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ЄСПЛ розуміє, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія.
Суддя, визнаючи ОСОБА_2 винним в порушенні п. 2.5 ПДР в своїй постанові вказав, що ОСОБА_2 посвідченя водія не отримував, проте вказаному протиріччю не надав ніякої оцінки і прийшов до необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу інкрімінованого адміністративного правопорушення.
Тому висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи.
Виходячи з викладеного, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 06 липня 2017 року відносно ОСОБА_2 - скасувати.
Провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова