Справа № 449/68/18 Головуючий у 1 інстанції: Борняк Р.О.
Провадження № 33/783/439/18 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року суддя Апеляційного суду Львівської області Романюк М. Ф., вивчивши апеляційну скаргу начальника Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Гнатіва В.Й. на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року, -

встановив:

цією постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрито у зв'язку з закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись із даною постановою начальник Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Гнатіва В.Й. подав апеляційну скаргу.

Вивчивши апеляційну скаргу, прихожу до висновку, що її слід повернути прокурору, виходячи із наступного.

Згідно з ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Згідно з ч.5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Повноваження прокурора при здійсненні такого нагляду визначені ст. 26 Закону України "Про прокуратуру" та спрямовані на захист прав і свобод особи, яка примусово тримається в будь-яких місцях згідно з судовим рішенням або рішенням адміністративного органу.

Отже повноваження прокурора щодо апеляційного оскарження постанови судді обмежені випадками, передбаченими ч.5 ст. 7 та ч.1 ст. 287 КУпАП.

Виходячи з правового аналізу положень ч.5 ст. 7, ч.1 ст. 287, а також ч.2 ст. 294 КУпАП (в редакції Закону України № 1952-VIII від 16.03.2017), прокурор вправі оскаржити постанову судді у справі про адміністративне правопорушення лише у випадках застосування щодо особи заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Відповідно прокурор не наділений правом оскаржувати в апеляційному порядку судові рішення в справах про адміністративні правопорушення, пов'язані з корупцією.

Покликання прокурора на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 квітня 2015 року за № 9-749/0/4-15 та Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2010 від 27.01.2010р., не є обставиною для визнання права прокурора на оскарження в апеляційному порядку постанови Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_2

Отже вимога прокурора про прийняття до розгляду його апеляційної скарги не ґрунтується на нормах закону. З огляду на викладене апеляційна скарга розгляду не підлягає і її слід повернути прокурору.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу начальника Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Гнатіва В.Й. на постанову Перемишлянського районного суду Львівської області від 19 березня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - повернути начальнику Перемишлянського відділу Золочівської місцевої прокуратури Гнатіву В.Й.

Суддя М.Ф. Романюк