АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/402/18 Номер провадження 33/786/446/18Головуючий у 1-й інстанції Сьоря С. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_1,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2;

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що 04.01.2018 року о 12 год. 30 хв. біля будинку №2 по вул. Занасипський шлях в м. Кременчуці Полтавської області, керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками наркотичного спяніння та при зупинці працівниками поліції відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного спяніння, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_2

В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вказує, що суддею при розгляді справи належним чином не зясовано обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи щодо вчинення адміністративного правопорушення, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що правил дорожнього руху він не порушував, а тому у поліцейських не було жодних підстав його зупиняти та затримувати. Внаслідок порушення закону поліцейськими, що виразилися у безпідставній зупинці, він, побоюючись за власне життя, не поїхав з ними в наркологічний диспансер.

Вказує, що він «закодований», за станом здоровя взагалі не вживає спиртних напоїв, а будь-яких даних які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного чи наркотичного спяніння відсутні та вживання ним алкоголю чи наркотиків до початку руху транспортного засобу, не встановлено.

Отже, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями вимог закону, а відомості, викладені в ньому, не можуть бути використані в суді як доказ, оскільки вони спростовуються його твердженнями і не підтверджені будь-якими належними доказами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та захисника в його інтересах ОСОБА_3, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 170704, письмовими пояснення свідків, відеозаписом, долученим до матеріалів справи.

Наведені ОСОБА_2 доводи в апеляційній скарзі щодо його невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема складеним належним чином протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, долученим до матеріалів справи відеозаписом, в їх сукупності.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в матеріалах справи маються пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у яких зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан спяніння в закладі охорони здоровя, що підтверджується і відеозаписом. Водночас, ОСОБА_2 не заперечувався факт присутності вказаних свідків при засвідченні його відмови від проходження медичного огляду.

Допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 інспектор Управління патрульної поліції вказала, що причиною зупинки водія ОСОБА_2 - порушення останнім правил дорожнього руху. При зупинці автомобіля під його керуванням, у водія ОСОБА_2 виявлені ознаки алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Також, спростовуються твердження апелянта щодо невинуватості і відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що ОСОБА_2 спочатку погодився пройти огляд на стан спяніння, сів у патрульний автомобіль поліцейського, який почав рухатися, але через незначний проміжок часу відмовився від проходження вказаного огляду.

Таким чином, з огляду на наявні докази в сукупності, письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, згідно з якими ОСОБА_2 відмовився від проходження огляну на стан спяніння у медичному закладі та не надав з цього приводу будь-яких пояснень, притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, є цілком обґрунтованим та наведеними доводами адвоката та ОСОБА_2 не спростовані.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, а підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 23 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1