Справа № 450/2967/17 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/783/1616/17 Доповідач: Белена А. В.
Категорія: ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2018 року м. Львів

Суддя апеляційного суду Львівської області Белена А.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави з позбавлення прав керування транспортним засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

Згідно постанови суду першої інстанції , 23.10.2017 року о 17 год. 30 хв. у Львівській області Пустомитівському районі с.Зимна Вода по вул.Львівській, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Сеат Кордоба» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується тестом та висновком від 23.10.2017 року, згідно якого виявлено 0,99% алкоголю, а тому порушив вимоги п.2.9 А Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 просить скасувати постанову та провадження у справі закрити.

Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи.

Свої вимоги мотивує тим, що його пояснення про обставини справи, зокрема про те, що за кермом автомобіля він не був бо машина зранку знаходилася в щойно виритому рові, після чого пішов шукати евакуатор, вдома випив пиво, потім посварився з дружиною, яка викликала працівників поліції, а останні безпідставно відвезли його на освідування, хоча він за кермом автомобіля не перебував, судом першої інстанції не були взяті до уваги. Клопотання адвоката про виклик в суд працівника поліції та свідків задоволено не було.

Апелянт наполягає, що в стані сп'яніння автомобілем о 17:00 год. не керував.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1, його представника - адвоката ОСОБА_2, дані в судовому засіданні 21.03.2018 року на підтвердження апеляційних вимог та які просили задоволити апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи:

- висновком результату тесту приладу «Драгер» від 23.10.2017 р. (а.с.3), де зазначено, що у ОСОБА_1 результат тесту на алкогольне сп'яніння становить 0,99 ‰ проміле;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 080662 від 23.10.2018 про порушення вимог п.2.9а ПДР України, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1) підписаний ОСОБА_1 в присутності двох свідків із зазначенням, що з протоколом не згідний та власноруч написано, що «більше так робити не буде, вживати за кермом більше не буде спиртне»;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення алкогольного чи інших станів сп'яніння від 23.10.2017 року складений о 18:45 год. де зазначено, що ОСОБА_1перебуває в стані алкогольного сп'яніння і прилад «Драгер» показав результат 0,99 ‰ проміле (а.с.4).

В суд апеляційної інстанції на 10.04.2018 року викликався працівник поліції, який складав протокол, однак останній не прибув з невідомих причин, як і не прибув апелянт ОСОБА_1

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є обґрунтованим, при накладенні адміністративного стягнення, суддею в повній мірі враховані положення ст.33 КУпАП, зокрема враховано характер вчиненого та його суспільну небезпеку, грубе порушення правил дорожнього руху, ступінь алкогольного сп'яніння ОСОБА_1 - 0,99 ‰, при допустимій нормі 0,2‰, особу правопорушника, ступінь його вини та ставлення до вчиненого.

Таким чином приходжу до висновку, що районний суд підставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у в межах санкції даної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Львівської області Белена А.В.