номер провадження 3/756/452/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №240589 від 07 грудня 2017 року, 07.12.2017 року о 22 год. 50 хв. в м. Миколаєві по вул. Кузнецькій, 192 водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода» д.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер» та погодився пройти огляд у медичному закладі, однак згідно висновку № 1945, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у присутності лікаря, своїми діями порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні 19.01.2018 року водій ОСОБА_1 свою вину у адміністративному правопорушення не визнав та наполягав на витребуванні відео реєстратора місця події. В судовому засіданні 31.01.2018 року захисник наполягав на закритті провадження по справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення з посиланням на те, що вимога про проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у лікувальному закладі лише з використанням приладу типу «Драгер» є незаконною, а лікар, повинен був провести огляд відповідно до вимог Інструкції, зокрема провести зовнішній огляд особи та відібрати біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів на чому і наполягав його довіритель у лікарні. Також звертав увагу суду на ту обставину, що ОСОБА_1 відразу після складання протоколу про ніби-то відмову від проходження огляду зателефонував на номер 102 та викликав інший екіпаж патрульної поліції, який на його вимогу забезпечив проходження ним медичного огляду на стан сп'яніння. Так ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду, як вважає, у незаконний спосіб за допомогою «Драгер» та у того ж лікаря, яка відмовлялася це робити у спосіб передбачений Інструкцією. Однак, зробив це, тому що був впевнений що не перебуває у стані алкогольного сп'яніння і це був єдиний спосіб спробувати підтвердити свою правоту. Результат вимірювання - «ознак сп'яніння не виявлено», висновок було складено через 15 хвилин після складання протоколу.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст.252 КпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 31, 40 Закону України „Про Національну поліцію", Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої Наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 №100, поліція використовує технічні засоби - нагрудні відеокамери (відеореєстратори).

Використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції (п. 1.3 Розділу І Інструкції).

Відповідно до п.3.3. Розділу III вищенаведеної Інструкції нагрудна відеокамера (відеореєстратор) повинна активовуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відеозйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому огляді; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відеофіксації поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Як убачається з відеореєстратора сам водій наполягав на проведенні огляду на стан сп'яніння у лікаря нарколога і наполягав, щоб лікар проводила огляд не за допомогою приладу «Драгер», а шляхом відбору біологічного матеріалу з метою проведення лабораторних досліджень.

Законодавством України передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порядок проведення огляду водія лікарем на предмет встановлення факту сп'яніння передбачений Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 9 розділу 3 даної Інструкції передбачено використання в закладах охорони здоров'я лише для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, що підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Лікар, як спеціаліст в галузі медицини, оглядає особу, котра доставлена працівниками поліції для огляду, перевіряє наявність зовнішність ознак сп'яніння, заміряє тиск, пульс та кількість подихів у хвилину, проводить інші обстеження, з метою перевірки стану опорно-рухового апарату та мовної сфери.

Згідно п.15 розділу 3 цієї ж Інструкції, саме за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

При дослідженні відеоматеріалу судом не встановлено порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України. В судовому засіданні також не встановлено, що був відібраний у водія біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів, а відмову пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» без надання сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, за вимогою водія, безпідставно розцінено лікарем як відмову від проходження медичного огляду, про що складено акт.

Одночасно з наданих суду доказів також убачається, що ОСОБА_1 після складання протоколу за ч.1 ст.130 КпАП України зателефонував на номер 102 та викликав інший екіпаж патрульної поліції, який на його вимогу забезпечив проходження ним медичного огляду на стан сп'яніння. Так ОСОБА_1 погодився на проходження медичного огляду, як вважав, у незаконний спосіб за допомогою приладу «Драгер» та у того ж лікаря з метою спростувати доводи перебування у стані алкогольного сп'яніння та про відмову пройти медичний огляд. Результат вимірювання - «ознак сп'яніння не виявлено», висновок було складено через 15 хвилин після складання протоколу.

Таким чином, дослідивши письмові докази по справі, відеозапис з нагрудного відео реєстратора працівника поліції, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 247 п.1 ч.1 , ч.1 ст.130 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України - закрити, за відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: