Справа № 420/1651/18
Провадження № 33/810/24/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2018 р. м. Сєвєродонецьк

Суддя Луганського апеляційного суду Белах А.В., розглянувши апеляційну скаргу прокуро-ра Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської обл. Мукбаніані Д.В. на постанову Новопсковського райсуду Луганської обл. від 11.10.2018 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 1726 КУпАП закрите у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з постановою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ска-сувати вказану постанову та ухвалити нову постанову, якою притягнути ОСОБА_3 до адмініс-тративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з коруп-цією, передбаченого 2 ст. 1726 КУпАП та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією вка-заної норми закону.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно повернути прокурору з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 287 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне пра-вопорушення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Спеціальною нормою якою встановлено такий порядок, а саме ч. 2 ст. 294 КУпАП (зі змі-нами внесеними Законами України від 14.10.2014 р. № 1697-VII, від 16.03.2017 р. № 1952- VIII, від 3.10.2017 р. № 2147-VIII) визначено, що постанова судді у справі про адміністративне правопору-шення може бути оскаржена особою, яку притягують до адміністративної відповідальності, її за-конним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випа-дках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.

Наведений у зазначеній вище статті перелік осіб, яким надано право на оскарження поста-нови судді у справі про адміністративне правопорушення є вичерпним та розширювальному тлу-маченню не підлягає.

В поданій апеляційній скарзі прокурор посилається на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ст. 250 КУпАП та позицію ВССУ, викладену в листі від 12.05.2016 р. № 9-1301/0/4-16. Зазначені доводи не можуть бути виз-нані підставами, які підтверджують повноваження прокурора на оскарження постанови судді у справах про адміністративні правопорушення, в тому числі пов'язані з корупцією, з огляду на на-ступне.

Згідно Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. та зміною функцій прокурату-ри, які визначені ст. 2 вказаного Закону, були внесені зміни до ст. 7 КУпАП, яку було доповнено частиною п'ятою такого змісту: «Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосу-ванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо на-гляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обме-женням особистої свободи громадян».

Крім того, прокурора, як суб'єкта оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, було виключено з відповідного переліку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, са-ме на підставі Закону України від 14.10.2014 р. № 1697-VII.

Враховуючи вищенаведене, а також висновок наведений в ухвалі Конституційного Суду України від 8.12.2015 р. № 49-у/2015 (справа № 2-43/2015) про відмову у відкритті конституцій-ного провадження у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положен-ня ч. 1 ст. 250 КУпАП у взаємозв'язку з положеннями ч. 5 ст. 7, ч. 1 ст. 287, ч. 2 ст. 294 цього Ко-дексу про те, що аналіз вказаних положень Кодексу дає підстави для висновку, що має місце неуз-годженість положень ч. 5 ст. 7, ст. 250, ч. 1 ст. 287 та ч. 2 ст. 294 Кодексу щодо повноважень про-курора оскаржувати постанови суду у справах про адміністративне правопорушення, суд апеля-ційної інстанції вважає, що прокурор взагалі та прокурор, який брав участь у розгляді справи, у відповідності до положень закону, а саме ч. 2 ст. 294 КУпАП, не наділені правом оскарження пос-анови судді у справі про адміністративне правопорушення. Як зазначено в ухвалі Конституційного Суду України питання, з яким звернувся автор клопотання, може бути вирішене лише у законодав-ому порядку. Усунення неузгодженостей у законах не належить до повноважень Конституційного Суду України.

З огляду на наведене посилання в апеляційній скарзі на лист ВССУ від 12.05.2016 р. № 1301/0/4-16 не може служити законною підставою, яка надає прокурору право як учаснику у спра-вах про адміністративні правопорушення на подання апеляційної скарги на постанову судді. До того ж цей лист не враховує основних законодавчих змін від 16.03.2017 р. та 3.10.2017 р., а тому апеляційний суд не може вважати його як чинну правову позицію судової палати у кримінальних справах ВССУ.

Посилання прокурора на вимоги ст. 6 Конвенції та ст. 55 Конституції України апеляційний суд вважає недоречними, тому що вони стосуються прав людини і громадянина, а не державних органів та їх посадових осіб.

Ці органи та особи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов'язані ді-яти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тому ці посилання не підтверджують право прокурора на апеляційне оскарження поста-нови суду.

За змістом ч. 1 ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення мо-же бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 цього Кодексу, якою визначе-но, що прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адмі-ністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням зако-нів при застосуванні заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян. Тобто, прокурор може реалізувати своє право на апеляційне оскарження у справах про адміністративні правопорушення у визначених законом випадках виключно на стадії виконання судового рішення.

В інших випадках, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає по-верненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскаржен-ня.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що ним постанова судді оскаржується через порушення норм матеріального та процесуального права, тобто не у зв'язку з реалізацією повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового харак-теру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню прокурору як така, що подана особою, яка не наділена правом апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Новопсковського відділу Старобільської місцевої прокурату-ри Луганської обл. Мукбаніані Д.В. на постанову Новопсковського райсуду Луганської обл. від 11.10.2018 р., якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 1726 КУпАП відносно ОСОБА_3 закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - повернути прокурору.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Белах А.В.