Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 33/781/80/18 Головуючий у суді І-ї інстанції Петров Р. І.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2018 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Ремез П.М., при секретарі Ковальовій Н.Д., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 та особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_5, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за скаргою ОСОБА_3 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2018 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2018 року на ОСОБА_3 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що він 24.12.2017 року о 01.19 год. в м. Кропивницький, по вул. Академіка Корольова, керував автомобілем «БМВ», реєстраційний номер НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, був зупинений працівниками поліції, які після підозри щодо перебування ним в стані алкогольного сп'яніння, запропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, однак ОСОБА_3 відмовився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу вказаного правопорушення, посилаючись на те, що доводи інспектора є суперечливі і по суті взаємовиключні факти, так як згідно відео фіксації, яку проводили поліцейські на місці події, чітко можна побачити, що йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп'яніння в медичних закладах. При цьому вказує на те, що особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, у разі порушення поліцейськими процедури огляду на стан сп'яніння і провадження по такій справі підлягає закриттю, за відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Також, вказує і на те, що свідки котрі підписували даний протокол (ОСОБА_6 та ОСОБА_7), у судовому засіданні не допитувались, хоча ним і заявлялось клопотання про їх допит у суді. Вказує і на те, що поліцейські намагались провести такий огляд на місці всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння, затвердженої Наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735, а саме не надав сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки і саме тому він не погоджувався пройти такий огляд на місці, а лише у медичному закладі. Проте поліцейські не супроводили його до медичного закладу, а склали протокол про адміністративне правопорушення. На вказані порушення він вказав у суді першої інстанції, а також на розбіжності у позиції зі своїм адвокатом, а тому просив відкласти судове засідання призначене на 06.03.2018 року та надати йому час на ознайомлення зі справою та на залучення іншого захисника, що суд не взяв до уваги.

Вважає, що суд належним чином не дослідив докази його вини, не викликав свідків, а лише обмежився їх письмовими поясненнями, а також належним чином не дослідив протокол про адміністративне правопорушення.

Про день і час розгляду справи апеляційним судом, а саме 29.03.2018 року на 15.00 год., правопорушника ОСОБА_3 повідомлено належним чином, що підтвердив у судовому засіданні і його захисник, та який не заперечував на розгляд справи у відсутності правопорушника, тому суд вважає можливим рзглянути справу за участі захисника правопорушника та особи, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення по даній справі.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення захисника правопорушника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, який повністю підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення інспектора поліції ОСОБА_5, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без зміни, вивчивши доводи апеляційної скарги вважаю, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП районний суд об'єктивно з'ясував обставини даної справи і, врахувавши досліджені по справі докази, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України і його вина підтверджується адміністративним протоколом серії БД № 411108 від 24.12.2017 року, а також поясненнями в апеляційному суді інспектора поліції ОСОБА_5, який повністю підтвердив фактичні обставини справи та заперечив доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, долученим до справи відеозаписом даної події (а.с.1),а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з яких вбачається, що 24.12.2017 року о 01.30 год. в м. Кропивницький, по вул. Академіка Корольова, біля будинку № 19 вони були свідками відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров'я (а.с.3-4).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи суддя під час розгляду даної справи належним чином врахував вимоги ст.ст. 33, 247, 280 КУпАП та призначив ОСОБА_3 фактично мінімальний вид та розмір адміністративного стягнення, який передбачено санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, врахувавши при цьому дані про його особу, його майновий стан, а також відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність, однак вчинив правопорушення пов'язане з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, чим створював небезпеку для життя та здоров'я іншим учасникам дорожнього руху.

А тому, з урахуванням вищезазначених обставин та особи правопорушника районний суд правильно обрав вид та розмір адміністративного стягнення, а саме у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, що є мінімально можливим, як видом, так і розміром адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, та за даних обставин справи, з урахуванням особи правопорушника, послужить його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Посилання скаржника на те, що йому безпідставно було відмовлено в проведенні огляду на стан алкогольного сп'яніння у медичному закладі оскільки він відмовився від такого огляду лише на місці події, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки такі його доводи суперечать фактичним обставинам справи, та спростовуються повністю долученим до справи протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, поясненнями в апеляційному суді поліцейського Полозюва С.П. та переглянутим у апеляційному суді долученим до справи відеозаписом даної події з якого вбачається, що скаржник на місці події поводив себе зухвало, неодноразово ображав працівників поліції нецензурною лайкою, та незважаючи на те, що на відеозапису чітко зафіксовано, що саме він керував вказаним у протоколі транспортним засобом, оскільки коли його зупинили поліцейські, саме він вийшов з автомобіля, вставши з місця водія, при цьому на місці зупинки він категорично заперечував той факт, що є водієм автомобіля і саме на цій підставі категорично відмовлявся від проходження будь-якого огляду на визначення стану сп'яніння, у тому числі сказав про це і у присутності двох свідків (а.с.1).

За таких обставин, суд вважає безпідставними доводи скаржника про те, що йому ніхто не пропонував пройти огляд на стан сп'яніння в медичних закладах, чим порушено порядок проведення огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння, що є підставою для закриття провадження по справі, оскільки такі його доводи не відповідають фактичним обставинам справи і суд їх сприймає лише як спосіб його захисту від адміністративної відповідальності. При цьому, апеляційний суд звертає увагу і на те, що така позиція захисту у правопорушника виникла лише на час апеляційного розгляду справи, після ознайомлення його захисників з матеріалами адміністративної справи та долученим до справи відеозаписом, з якого вбачається, що на місці зупинки правопорушник відмовлявся від будь-якого огляду, однак його відмова була пов'язана з тим, що він не є водієм автомобіля, так як він категорично заперечував на місці події факт керування ним автомобілем «БМВ» до моменту його зупинки поліцейськими.

Також, що стосується доводів скарги про порушення його прав у суді, у зв'язку з тим, що залишено без уваги його клопотання, яке 06.03.2018 року подано ним з приводу відкладення розгляду справи та надання йому можливості ознайомитись зі справою та замінити захисника, апеляційний суд вважає їх безпідставним і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки як вбачається з матеріалів справи дана справа надійшла до суду ще 09.01.2018 року. Частиною 1 ст. 277 КУпАП встановлено загальний строк для розгляду справи про адміністративне правопорушення протягом 15 днів з дня одержання справи органом правомочним її розглядати. Згідно матеріалів справи, вона тричі призначалася до розгляду протягом майже двох місяців, а саме на 26.01.2018 року, проте за заявою захисника правопорушника - адвоката ОСОБА_9 її розгляд відкладено, яка просила надати їй час на ознайомлення зі справою (а.с.5,9), на 20.02.2018 року, проте і в цей день розгляд справи відкладено через неотримання правопорушником повістки та неявку його та його захисника (а.с.12-13), а також на 06.03.2018 року, коли її і було розглянуто за участі правопорушника, який в суді відмовився надати будь-які пояснення з приводу фактичних обставин справи (а.с.17). За таких обставин, апеляційний суд вважає, що районним судом надано достатньо часу для того, щоб правопорушник мав можливість як ознайомитися зі справою, так і належним чином скористатися своїми процесуальними правами.

Аналогічним чином правопорушник поводив себе і в ході апеляційного розгляду, оскільки будучи належним чином повідомленим про день та час апеляційного розгляду його скарги, повторно в судове засідання не з'явився без поважних причин.

Крім того, в даному випадку всебічно перевіривши всі матеріали адміністративної справи та враховуючи доводи апеляційної скарги правопорушника, апеляційний суд вважає, що відсутні будь-які підстави для скасування постанови суду першої інстанції від 06.03.2018 року.

Інші доводи скаржника про порушення його процесуальних прав під час розгляду даної справи, суд також вважає безпідставними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і є такими, що не вплинули на об'єктивність розгляду судом даної справи та на правильність прийнятого по справі судового рішення.

За таких обставин, районний суд правильно дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обґрунтовано призначив йому вид та розмір стягнення в межах санкції вказаної статті, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування постанови судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2016 року та закриття провадження у справі, як того просить ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 ч.8 п.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 березня 2018 року відносно нього - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Апеляційного суду

Кіровоградської області Ремез П.М.