АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника КравцяР.Ю.

прокурорів Благовісної А.С., Панафеди Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Кравця Ростислава Юрійовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2, перебуваючи на посаді судді Вищого адміністративного суду України та будучи згідно підпункту "г" пункту 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII суб'єктом декларування, несвоєчасно здійснив повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за наступних обставин.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, у разі суттєвої зміни в майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

У відповідності до ч. 3 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, порядок інформування Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за №959/29089, затверджено форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування.

У розумінні положень ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, суддя Швед Е.Ю. належить до осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, ОСОБА_2 09 березня 2017 року придбав та того ж дня зареєстрував на своє ім'я транспортний засіб "Volkswagen Touareg", вартістю 918 000 грн., що перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня відповідного року.

Таким чином, ОСОБА_2 з 09 березня 2017 року протягом 10 днів зобов'язаний був подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, що стосуються транспортного засобу, ОСОБА_2 подав лише 21 березня 2017 року.

Отже, ОСОБА_2 порушено вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, а також рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» в частині своєчасності повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Не погоджуючись з вказаною постановою місцевого суду, захисник Кравець Р.Ю. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, посилаючись на невідповідність висновків судді місцевого суду фактичним обставинам справи.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що у діях ОСОБА_2 відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, суб'єктивна сторона якого характеризується лише прямим або непрямим умислом, оскільки в період березня 2017 року сайт Національного агентства з питань запобігання корупції працював з технічними збоями, що унеможливлювало подання необхідних документів у встановлені законом строки.

Однак, суддя місцевого суду при розгляді справи не врахував вказані обставини, та дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 суб'єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначав, що ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII передбачає необхідність у десятиденний строк повідомити відповідний орган про суттєві зміни у майновому стані. Разом з тим, вказаною нормою не встановлено, яким чином обчислюється строк виконання такого обов'язку: у календарних чи робочих днях, що свідчить про неоднозначне тлумачення цієї норми. З урахуванням положень рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України", вирішення колізій у законодавстві тлумачиться на користь особи. Під час складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, строк повідомлення про зміни майнового стану обраховано у календарних днях, однак якщо такий строк рахувати у робочих днях, то відповідне повідомлення подане ОСОБА_2 на 8 день після придбання майна, тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення місцем вчинення адміністративного правопорушення вказано Вищий адміністративний суд України, що на думку апелянта, також свідчить про необхідність обрахунку строку саме в робочих днях.

Крім того, апелянт зазначав, що суддя місцевого суду при розгляді справи не вирішив питання про малозначність вчиненого ОСОБА_2 діяння, оскільки матеріали справи свідчать про відсутність у останнього наміру приховати зміни в своєму майновому стані або уникнути виконання передбаченого законом обов'язку.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника Кравця Р.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурорів Благовісноїа.с. та Панафеди Н.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, щоапеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи та надані у судовому засіданні під час апеляційного розгляду докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, за наведених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, стосовно ОСОБА_2 15 травня 2017 року складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно даних якого,він обраний на посаду судді Вищого адміністративного суду України Постановою Верховної ради України від 23 грудня 2010 року № 2871-VI, та у відповідності до підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, є суб'єктом, на яких поширюється дія цього Закону. ОСОБА_2 подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані про набуття у власність транспортного засобу "VolkswagenTouareg", вартістю на дату набуття 918 000 гривень, на 12 день з дня, наступного після придбання майна, тобто несвоєчасно, чим фактично порушив вимоги частини 2 статті 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, та вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративнго правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, інформації Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у місті Києві, та даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні корупційного правопорушення, суддя місцевого суду не з'ясував, чи містить вчинене ним діяння склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та чи є особа винною у його вчиненні.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об'єктивних і суб'єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані, передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України.

Суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2, який, перебуваючи на посаді судді Вищого адміністративного суду України, згідно підпункту «ґ» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, являється суб'єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Згідно ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (у редакції Закон України № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року), у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 червня 2016 року № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 961/29091) затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб'єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається). Зазначена у повідомленні інформація включається до Реєстру та оприлюднюється у публічній частині Реєстру на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Відповідно до даних листа Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України в місті Києві від 27 квітня 2017 року №31/26-44136х, ОСОБА_2 09 березня 2017 придбав, та того ж дня зареєстрував на своє ім'я транспортний засіб "Volkswagen Touareg", вартістю 918 000 гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року (тобто суму 80 000 гривень), та є підставою, у відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, для письмового повідомлення про це Національного агентства з питань запобігання корупції у десятиденний строк з моменту придбання майна, шляхом внесення відповідних даних до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно даних Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, зокрема щодо про придбання 09 березня 2017 року рухомого майна - транспортного засобу "Volkswagen Touareg", вартістю на дату набуття у власність 918 000 гривень, 21 березня 2017 року, тобто на 12 день з дня, наступного після придбання майна.

Як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, ОСОБА_2 зазначав, що у його діях відсутній умисел на неповідомлення чи несвоєчасне подання повідомлення про зміну майнового стану, а несвоєчасне подання такого повідомлення зумовлене технічними проблемами в роботі електронного ресурсу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Такі доводиапелянта узгоджуються із наявними у матеріалах справи та дослідженими під час апеляційного розгляду доказами.

Так, як убачається із листа керівника апарату Вищого адміністративного суду України від 15 вересня 2017 року №1209/13-14/17, та наданої заступником керівника Адміністративного департаменту Національного агентства з питань запобігання корупції роздруківки послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_2, останній намагався 17 березня 2017 року та 20 березня 2017 року внести відомості про зміну майнового стану через електронний ресурс, що забезпечує подання повідомлень про зміну майнового стану.

Згідно даних наданого прокурором у судовому засіданні листа Державного підприємства «Українські спеціальні системи» від 02 жовтня 2017 року №07-1422, рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 08 червня 2017 року №224 визначено періоди, в які спостерігались збої в роботі інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", зокрема з 02 до 07 години 12 березня 2017 року, з 22 до 24 години 15 березня 2017 року, з 00 до 03 години і з 07 до 08 години 16 березня 2017 року, та з 08 до 11 годин 19 березня 2017 року.

Наведене підтверджується і даними звернень голови Вищого адміністративного суду України від 21 березня 2017 року та 28 березня 2017 року до Національного агентства з питань запобігання корупції, у яких порушується питання про забезпечення доступу суддів та працівників апарату суду до веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, у зв'язку із обмеженістю такого доступу із 16 березня 2017 року до 28 березня 2017 року.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що у період з 10 березня 2017 року по 20 березня 2017 року, протягом якого ОСОБА_2 зобов'язаний був внести повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, мало місце неналежне та нестабільне функціонування вказаного електронного ресурсу напротязі чотирьох днів, зокрема 12, 15, 16, та 19 березня 2017 року.

У відповідності до абзацу 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, Національне агентство з питань запобігання корупції забезпечує відкритий цілодобовий доступ до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що неналежне забезпечення цілодобового доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування у дні, в які мали місце технічні несправності у функціонуванні вказаного реєстру, унеможливлювало своєчасне виконання ОСОБА_2 обов'язку щодо внесення відомостей про суттєві зміни в майновому стані в передбачений законом десятиденний строк.

Відповідно до частини першої статті 64 КонституціїУкраїни конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Встановивши законом обов'язок щодо декларування змін до майнового стану у визначений строк, держава в особі її уповноважених органів зобов'язана забезпечити право суб'єкта декларування щодо безперешкодного доступу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Держава зобов'язана створювати ефективні організаційно-правові механізми для реалізації конституційних прав і свобод, а тому відсутність таких механізмів нівелює сутність конституційних прав і свобод, оскільки призводить до того, що вони стають декларативними, а це є неприпустимим у правовій державі.

Судом встановлено, що виконуючи передбачений законом обов'язок, у десятиденний строк з моменту придбання майна, подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 мав право розраховувати на забезпечення державою в особі її уповноважених органів, безперешкодного функціонування електронного ресурсу - Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, у зазначений у постанові судді період державою в особі її уповноважених органів суб'єкту декларування ОСОБА_2 забезпечено функціонування електронного ресурсу з певними обмеженнями у часі, що є недопустимим.

Вказані обставини підтверджуютьдоводи апелянта про намір ОСОБА_2 здійснити повідомлення про зміну майнового стану, та неможливість своєчасного подання такого повідомлення з незалежних від нього причин, обумовлених технічними збоями у роботі електронного ресурсу, унаслідок чого він подав відповідне повідомлення лише 21 березня 2017 року.

Наявні у матеріалах справи докази про вжиття ОСОБА_2 заходів для подання повідомлення про зміну майнового стану через відповідну електронну систему, та технічні несправності у функціонуванні Реєстру напротязі чотирьох днів у період, в який ОСОБА_2 зобов'язаний був внести відповідні зміни, свідчать про відсутність у його діях умислу на несвоєчасне подання повідомлення про зміну майнового стану.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2, та постанова судді місцевого суду не містить даних про форму його вини, яка, виходячи із визначення зазначеного у ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції» поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою.Матеріали справи не містять, та прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_5, подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану 21 березня 2017 року, мав умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

У даному випадку відсутність умислу ОСОБА_2, спрямованого на вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб'єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

За таких обставин, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому усі сумніви і припущення стосовно наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення повинні бути визнані на його користь.

При винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАПпередбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки висновки судді місцевого суду не підтверджуються дослідженими судом доказами в їх сукупності, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова - скасуванню із прийняттям нової постанови, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що передбачений ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII строк внесення повідомлення про зміни майнового стану підлягає обчисленню у робочих днях, не ґрунтуються на вимогах закону.

Підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення не убачається, оскільки відсутність події адміністративного правопорушення свідчить про недоведеність існування самого діяння, з приводу якого особа притягується до адміністративної відповідальності. Разом з тим, матеріалами справи про адміністративне правопорушення доведено факт несвоєчасного внесення ОСОБА_2 повідомлення про зміну майнового стану.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Кравця РостиславаЮрійовича в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 09 червня 2017 року відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва МельникВ.В.