Справа № 663/3484/18
Провадження № 3/663/1441/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області у складі головуючого судді Шульги К. М., за участю секретаря Миронюк М. М., прокурора Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, 21.06.1982 р. н., РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Скадовського районного суду Херсонської області на розгляд надійшов протокол №265/2018 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, складений 21.11.2018.

З протоколу вбачається, що ОСОБА_2, обіймаючи посаду спеціаліста другої категорії з питань землевпорядкування виконавчого апарату Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області, будучи субєктом декларування та відповідальності відповідно до ст.1, п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №136, 13.02.2017 набув право власності на нерухоме майно, а саме на квартиру, розташовану за адресою: Херсонська область, м. Скадовськ, вул. Гуманенка/Святоюріївська, 15/337, кв.5, вартістю 122 400 грн., що перевищує поріг 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2017 року, та на порушення ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» станом на 21 листопада 2018 року не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в своєму майновому стані, таким чином, вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив викладені в протоколі обставини, але зауважив, що умислу на вчинення правопорушення у нього не було, пояснив, що не мав наміру приховувати придбання майна, але вважав, що оскільки квартиру він не купував, а йому подарував батько, тобто він не витрачав кошти, то і декларувати про зміни у майновому стані не потрібно було, а достатньо вказати квартиру у декларації про майно, яка подається щорічно, що він і зробив.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина ОСОБА_2 доведена матеріалами справи та просив визнати останнього винуватим у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Під час розгляду справи встановлено наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина друга статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з питань запобігання корупції (Національне агентство, НАЗК) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобовязані перевіряти факт подання субєктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України «Про запобігання корупції»:

повна перевірка декларації полягає у зясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення субєктом декларування діяльності, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

обовязковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, субєктів декларування, які займають посади, повязані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством;

обовязковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими субєктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сімї субєкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону;

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч.2 ст.50 Закону України «Про запобігання корупції» у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний субєкт декларування, та спеціально уповноважені субєкти у сфері протидії корупції.

Механізм проведення Національним агентством з питань запобігання корупції контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» визначено Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017.

Так, Національне агентство здійснює контроль, зокрема, щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному порядку (п.2-п.5 розділу II Порядку).

Системний аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у тому числі щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.

Натомість, органи Національної поліції не наділені повноваженнями контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, перевірка стосовно ОСОБА_2 проводилась оперуповноваженим МВ №1 Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Департаменту захисту економіки Національної поліції України чи іншого органу Національної поліції обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері запобігання корупції.

Долучений до матеріалів справи лист Національного агентства з питань запобігання корупції №95-17/17315/17 від 30.05.2017, а також долучений прокурором під час розгляду справи лист Національного агентства від 27.11.2018 №44-01/56921/18 не є тим висновком Національного агентства, необхідним для доведеності складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, носять розяснювальний характер, та в своєї сукупності не доводять провину особи у вчиненні вказаного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що посадова особа органу Національної поліції, здійснюючи перевірку своєчасності подання ОСОБА_2 декларації та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, що стало підставою для прийняття рішення про притягнення останнього до відповідальності, діяв не у межах повноважень, що визначені у законі. Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у рішенні від 26.03.2018 (справа №800/513/17; провадження №П/9901/196/18).

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, усі докази по справі є недопустимими.

За наведених обставин, суд вважає вину ОСОБА_2 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Скадовського районного суду

Херсонської області ОСОБА_3