Справа № 199/389/18
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 березня 2018 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Сенчишин Ф.М. розглянувши матеріли, що надійшли від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1, офіційно не працевлаштованого,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 06 січня 2018 року близько 01:00 год. перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в бік останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що незадовго до описаних подій він з ОСОБА_2 переїхав до квартири за адресою: АДРЕСА_1. До них приїхали мати останньої та її дитина. Вважає, що на ґрунті цього між ними почали виникати сварки. Дійсно, 06 січня 2018 року між ним і ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, під час якого він розмовляв в підвищеному тоні, але він ніякого насильства до неї не застосовував. На теперішній час ОСОБА_2 від нього зїхала і мешкає окремо.

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення внаслідок винних дій останнього повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів щодо їх достовірності та обєктивності:

-протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП;

-заявою ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за те, що він «простягав до неї руки», штовхав, хапав за шию, вдарив в обличчя, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2, за якими 06 січня 2018 року вона знаходилася вдома. В неї з її співмешканцем ОСОБА_3 виник конфлікт, оскільки він не працює і їй доводиться самостійно забезпечувати її родину. Також вона оплачує квартиру за свій рахунок. Вона повідомила останньому, що їм необхідно розійтися, але тому це не сподобалося. Він схопив її за шию та вдарив в обличчя. Також почав її ображати нецензурними словами. Після цього вона викликала поліцію.

Надаючи оцінку запереченням ОСОБА_1, суд виходить з того, що останній фактично підтвердив вчиння умисних дій психологічного характеру щодо ОСОБА_2, а власна хибна оцінка останнім таких дій як правомірних не звільняє останнього від відповідальності за їх вчинення.

Суд кваліфікує зазначені дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (в редакції закону № 187-VIII від 12 лютого 2015 року, чинній станом на 06 січня 2018 року), оскільки він своїми умисними діями вчинив насильство в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого.

Суд враховує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення за вказаних обставин ОСОБА_1 вчинив відносно ОСОБА_2 і умисні фізичного характеру, а саме штовхав, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному здоровю. Разом з тим, ОСОБА_1 вчинення таких дій категорично заперечує, а окрім пояснень ОСОБА_2, зазначена обставина іншими доказами не підтверджена. Оскільки факт вчинення ОСОБА_1 умисних дій фізичного характеру не знайшов свого підтвердження поза розумним сумнівом, відповідні фактичні обставини виключені з формулювання адміністративного правопорушення, визнаного судом доведеним.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує що за редакцією санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, чинної станом на 06 січня 2018 року (в редакції закону № 187-VIII від 12 лютого 2015 року), вона передбачала лише два види стягнення - громадські роботи або адміністративний арешт. 07 січня 2018 року набула чинності ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції закону № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року, за якою альтернативні видит стягнення доповнені штрафом, який відносно громадських робіт та адміністративного арешту є більш мяким.

За ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції закону № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року помякшує відповідальність особи, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, істотності наслідків вчиненого правопорушення, суд дійшов переконання, що необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, є адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 до доходу держави підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33-35, 252, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя:

27.03.2018