Справа № 462/3931/18 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 33/811/133/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., з участю ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 08 серпня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, , проживаючого АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 23.06.2018 року, о 21:06 год. на автомобільній дорозі Західний обхід м.Львова 10 км. + 300 м., водій ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Meriva, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння (порушення мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження перевірки на стан сп'яніння відмовився в приміщенні двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження.

Вважає постанову незаконною, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та грунтуються лише на поясненнях свідків і відеозаписі нагрудної камери інспектора, при цьому інші докази невинуватості, судом до уваги не брались та не спростовані.

Вини у керуванні транспортним засобом та у стані алкогольного сп'яніння не визнав. Пояснив, що 23.06.2018, у вечері, на автомобілі "Opel Meriva" державний реєстраційний знак Республіки Польща НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, приїхали на АЗС, біля готелю "Галіція", що на кільцевій дорозі м. Львова. Зупинившись на стоянці, ОСОБА_5 пішов у магазин, який знаходиться на АЗС у своїх справах, а він вийшов із автомобіля та перебував неподалік. Через деякий час, до нього підійшли працівники поліції, які повідомили, що під час руху автомобілем, він користувався телефоном, запропонували пред'явити документи. Поліцейським пояснив, що автомобілем не керував, а документи на автомобіль знаходяться у товариша, який відійшов. Працівників поліції дані пояснення не брали до уваги. Тому, його було доставлено у Пустомитівський ВП. А через деякий час, із з незрозумілих причин, із Пустомитівського ВП, знову доставлено до готелю "Галіція", де і було складено протокол у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Після того, коли поліцейські, його відпустили, відразу ж звернувся у міський травматологічний пункт № 2, що у м.Львові, по вул. Навроцького, 23, де здав кров на етанол. У відповідності до довідки, етанолу у крові не виявлено.

Зазначені обставини в суді підтвердив і свідок ОСОБА_5

У інспекторів поліції у кожного є нагрудна камера. Камера відео спостереження є і в службовому автомобілі. Однак, інспекторами не надано відеозапису із зображенням руху автомобіля під керуванням ОСОБА_2, який тримає у руках телефон та зображення зупинки автомобіля. Відео із поясненням причини зупинення транспортного засобу. Судом дані факти взагалі не брались до уваги.

Посилання інспектора поліції, про те, що ОСОБА_2 було зупинено за керування ТЗ з телефоном у руці є способом прикриття незаконних дій, оскільки ОСОБА_2 було затримано не під час керування автомобілем із телефоном у руці, а поруч з автомобілем, який знаходився припаркованим на стоянці АЗС.

Судом відеозаписи не переглядались. Під час вибіркового, часткового перегляду окремих відеозаписів, суддею зазначено, що ОСОБА_2 сидить за кермом автомобіля Опель. Заперечення ОСОБА_2 та його представника, що це заднє сидіння службового автомобіля поліцейських, судом до уваги не брались.

Також судом, не взято до уваги довідку з міського травматологічний пункт №2, про відсутність в крові ОСОБА_2 етанолу, у зв'язку з тим, що кров відбиралась 24.06.2018 о 01.35 год, тобто, після 2-х годин з моменту встановлення підстав для його проходження. Початок часу судом не встановлений.

ОСОБА_2 від проходження перевірки на стан сп'яніння відмовився, оскільки працівники поліції з порушенням вимог закону, безпідставно звинуватили його у керуванні ТЗ. На протязі тривалого часу (більше ніж 2 годин) він пояснював, що не керував автомобілем, тому принципово відмовився проходити перевірку на стан сп'яніння.

Однак після того, коли поліцейськими його було відпущено, а останній час на відеозаписі 22.59 год., відразу ж прибув у медичний заклад (враховуючи час у дорозі, прийом у лікарні, оформлення документації, скерування на здачу аналізів).

Висновок суду щодо відмови від проходження алкотесту та медичного огляду на стан сп'яніння, є необ'єктивним та упередженими.

Не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки, сам протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні.

Вважає, що як в матеріалах адміністративної справи так і в постанові суду не міститься переконливих доказів винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. А ті, які містяться у матеріалах справи, зібранні у незаконний спосіб.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №462/3931/18 та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, суддею суду першої інстанції в порушення вимог закону не вжито належних заходів спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №228436 та оскаржуваній постанові, 23.06.2018 року о 21:06 год. на автомобільній дорозі Західний обхід м.Львова 10 км. + 300 м. водій ОСОБА_2 керував автомобілем Opel Meriva, номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння (порушення мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Від проходження перевірки на стан сп'яніння відмовився в приміщенні двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов'язковою ознакою вказаного адміністративного правопорушення, в даному випадку, є встановлення факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння.

Однак, в матеріалах справи немає жодного доказу який би вказав на те, що саме ОСОБА_2 керував транспортним засобом в тому числі з ознаками алкогольного сп'яніння.

Із відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_2 наполегливо стверджував, що не керував транспортним засобом, тому немає потреби у проходженні огляду на стан алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим відмовився від проходження такого огляду.

Ці пояснення ОСОБА_2 підтверджується відеозаписом знятим на відеореєстратор встановлений у службовому автомобілі поліції, який долучено захисником ОСОБА_3 в процесі розгляду справи. З якого вбачається, що в той час коли працівники поліції під'їхали до автомобіля Opel Meriva, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_2 стояв поруч з вказаним автомобілем а не керував таким.

Відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння особи, яка не керувала транспортним засобом, не тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При таких обставинах в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

А тому по справі слід постановити нову постанову, скасувавши постанову судді місцевого суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, задоволивши його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 08 серпня 2018 року, відносно ОСОБА_2 - скасувати.

Провадження по справі закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер