Справа № 409/1218/18
Провадження №3/409/202/18
П О С Т А Н О В А

"30" липня 2018 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко О.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Старобільського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ПСП "Косяченко" водієм, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає за адресою: вул. Рудяшка, 44 смт. Білокуракине Луганської області, паспорт серії ЕН № 812254, виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП: НОМЕР_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 21.05.2018 року о 13 годині 30 хвилин по вул. І.Світличного м. Старобільськ гр. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з протоколом він не згоден, та розповів, що 21.05.2018 року поїхав з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в м. Старобільськ у справах. Коли їхали назад, то зупинилися біля готелю "Айдар", щоб перекусити, коли вирушили, то побачив ззаду поліцейський автомобіль, одразу зупинився, поліцейські витягли ОСОБА_1 з автомобіля та почали говорити, що авто в угоні, також повідомили, що можуть затримати на 3 години. ОСОБА_1 попросив, щоб відпустили, бо йому потрібно було на роботу, тоді поліцейські запропонували підписати протокол та згоду про те, що він випив бутилку пива. Також повідомили, що йому на перший раз буде попередження та відпустили з передачею керування автомобілем ОСОБА_3. Проїхати в мед. заклад для освідкування не пропонували, звідки в матеріалах справи взявся медичний висновок, ОСОБА_1 не знає.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що оригінал протоколу та копія, яка була вручена ОСОБА_1, відрізняються, після вручення копії протоколу в оригінал були внесені доповнення, а саме: дописана частина статті, якої немає в копії протоколу, дописана посада працівника поліції ОСОБА_5, також дописано, що керування автомобілем передано гр. ОСОБА_3. Також адвокат вбачає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння № 50 є недійсним, а саме: протокол про адміністративне правопорушення було складено о 14-00 годині, а висновок складений о 14-30 годині, також у п.5 висновку - ким та коли (точний час) направлений на огляд, час зазначено - 13-40 година, таким чином вважає, що висновок, складений 21.05.2018 року о 14 годині 30 хвилин лікарем ОСОБА_6 є недійсним.

Свідок ОСОБА_2, суду пояснив, що ОСОБА_7 знає, разом працюють та товаришують. В травні місяці поїхали до м. Старобільськ, він, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 у справах. По дорозі додому зупинилися, щоб перекусити, коли почали рух, то побачили ззаду поліцейський автомобіль, одразу зупинилися, поліцейські витягли ОСОБА_1 з-за керма та повели у свою машину, про що вони там розмовляли, він не чув. Він та ОСОБА_3 весь час були коло машини. Того дня ніхто з них, тобто ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2, ні ОСОБА_3 спиртні напої не вживали. Згодом підійшов ОСОБА_1, за кермо сів ОСОБА_3 та вони поїхали додому. Працівники поліції нікуди з ОСОБА_1 не їздили, весь час знаходилися на місці в полі зору. ОСОБА_1 а автомобілі поліцейських просидів хвилин 20-30.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що ОСОБА_1 він знає, родичами не являються. Того дня їздили в м. Старобільськ у справах (він, ОСОБА_1 та ОСОБА_2). ОСОБА_1 був після роботи, поставив робоче авто та одразу поїхали до м. Старобільськ. Коли вже поверталися додому, то зупинилися біля готелю "Айдар" щоб перекусити, коли почали рухатися, ззаду побачили поліцейський автомобіль, який їх підрізав, вони зупинилися, поліцейські витягли з автомобіля ОСОБА_1, заломили руки та повели до себе в автомобіль. Про що вони розмовляли, ОСОБА_3 не знає, нічого не чув. Підписав лише, що погодився тимчасово керувати автомобілем, ніяких інших документів не підписував, та вони поїхали додому. Працівники поліції та ОСОБА_1 весь час знаходилися в полі зору, нікуди не їздили та проходити тест на стан алкогольного сп'яніння на алкотестері не пропонували.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, захисника ОСОБА_8, допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_9 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв'язку з обов'язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об'єднаються у чотири групи (елементи): об'єкт адміністративного правопорушення, об'єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб'єкт адміністративного правопорушення та суб'єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов'язковими. Суб'єктивна сторона - відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб'єктивної сторони.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Надаючи оцінку висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, суд приходить до наступного. Висновок № 50 складений 21.05.2018 року о 14.30 год.. При цьому протокол про адміністративне правопорушення складений 21.05.2018 о 14.00 год..

Також суд приймає до уваги покази свідків, які пояснили, що працівники поліції ОСОБА_1 нікуди не возили.

Таким чином, у суду виникають сумніви щодо дійсності висновку № 50.

Зробити запит до лікарні щодо усунення сумніву дійсності висновку № 50 у суду не має можливості, оскільки строк притягнення особи до адміністративної відповідальності становить 3 місяці. який спливає 21.08.2018 року, проте з 01.08.2018 року головуючий суддя по справі вибуває у відпустку. Справа до суду надійшла 19.06.2018 року, ОСОБА_1 судовою повісткою викликаний на 05.07.2018 року, яка йому надіслана за адресою, зазначеною в протоколі. 05.07.2018 ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, повідомлення про отримання судового виклику до суду не повернуто, у зв'язку з чим справу слуханням відкладено на 25.07.2018 року. 25.07.2018 ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами справи та просив надати йому час для укладення угоди з адвокатом. 27.07.2018 адвокат ознайомився з матеріалами справи та просив надати час для підготовки до судового засідання та подання відповідних доказів. В судовому засіданні адвокат повідомив, що 27.07.2018 він особисто звертався до Старобільської лікарні з запитом щодо отримання інформації стосовно висновку № 50, проте, запит у нього прийняти відмовилися, а направляти поштою не було часу, оскільки справу призначено до розгляду на 30.07.2018.

Також суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути складений раніше, ніж отриманий висновок про знаходження особи у стані алкогольного сп'яніння.

Окрім того, як було встановлено в судовому засіданні, в протоколі та копії протоколу, який мається у ОСОБА_1, маються розбіжності, а саме: в оригіналі дописана частина статті, дописана посада працівника поліції ОСОБА_5, також дописано, що керування автомобілем передано гр. ОСОБА_3.

Згідно Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 374 від 18.07.2017 року, відповідно до ч. 2 п. 7 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. Вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП встановлено, що при підготовці до розгляду справи суд вирішує, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи, а при розгляді справи суд зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні тощо.

Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп'яніння.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 251, 256, 283-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Луганської області.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області ОСОБА_10