Справа № 357/3500/18 Головуючий у І інстанції Закаблук О.В
Провадження № 33/824/1356/18 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

« 21 » листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ященко І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

5.11.2018р. на дану постанову до суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_2, в якій він просив постанову щодо нього скасувати, звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження щодо нього, а матеріали про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП направити на розгляд трудового колективу ТОВ «КТ Україна», а також порушується питання про поновлення строку на оскарження постанови від 17.04.2018р.

Перевіривши доводи ОСОБА_2 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали провадження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Вдовиченку А.В. слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що постанова суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП винесена 17 квітня 2018 року, апеляційна скарга ОСОБА_2 направлена до суду 31.10.2018р., тобто зі значним порушенням строку на оскарження, передбаченого ст.294 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що копію постанови від 17.04.2018р. він отримав лише 22.10.2018р., а тому вважає, що строк апеляційного оскарження має рахуватися з дня отримання копії судового рішення - є необґрунтованими, оскільки положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення.

Крім того, апеляційний суд враховує те, що ОСОБА_3 був обізнаний про розгляд справи щодо нього, що він і сам не заперечує в апеляційній скарзі, однак, при цьому, не вжив заходів для явки до суду та не виявив бажання реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 проте, що він в телефонному режимі повідомив суд про передачу справи щодо нього до іншого суду за місцем його проживання, не заслуговують на увагу, оскільки не мають будь-яких підтверджень, а також не є поважною причиною пропуску строку на оскарження.

Дана справа про адміністративне правопорушення розглянута з дотриманням вимог ст.276 КУпАП України.

З аналізу рішень Європейського суду вбачається, що він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у ст.17 Конвенції.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008р. зазначено, « що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Будь-яких даних про вжиті апелянтом заходи, спрямовані на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження - ним не надано, а також не зазначено інших обставин, які позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу у визначені строки.

Враховуючи тривалість строку між постановленням рішення у справі і зверненням до суду з апеляційною скаргою (майже 7 місяців), відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження постанови, вважаю, що в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_2 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП суддя,-

п о с т а н о в и л а :

В поновленні строку ОСОБА_2 на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 квітня 2018 року щодо нього - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_2

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Ященко