АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/664/18 Головуючий у І-й інстанції - Чорний І.Я.
Справа № 212/3038/18 Суддя-доповідач - Мудрецький Р.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Мудрецький Р.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу останнього на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Вирішено стягнути з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_2 26 квітня 2018 року о 12:15 год. по вул. Булди 8 в Покровському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом "ВАЗ 21053", номерний знак "НОМЕР_1" з явними ознаками наркотичного сп'яніння (порушення мови, координація рухів, сухість порожнини рота), від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі останній просить постанову суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його апеляційну скаргу та провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги ОСОБА_2 посилається на невідповідність даних, викладених в протоколі, фактичним обставинам справи, які, на його думку, містять ознаки фальсифікації. Так, апелянт вказує на невідповідність часу його зупинки, зазначеному у протоколі. Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що після його зупинки та висловлення з боку працівників поліції підозри щодо його перебування у стані сп'яніння, вони попрямували до психо-неврологічного диспансеру, де лікар провів його обстеження, встановив, що у стані алкогольного сп'яніння він не перебуває та повідомив про дату отримання медичного висновку. Після перевірки працівники поліції привезли його на місце зупинки авто, що зафіксовано на записі з їх нагрудних камер. Весь час документи знаходились у працівників поліції. Після цього, ними було складено протокол, до якого були занесені свідки, які до нього навіть не підходили. При цьому, тимчасове посвідчення йому було надано лише після підписання протоколу, що зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських. Разом із цим, ОСОБА_2 вказує на те, що працівниками поліції при направленні до суду адміністративних матеріалів не було надано медичний висновок, а клопотання про його витребування суд залишив без розгляду та виніс оскаржуване рішення. Серед іншого, апелянт зауважує, що матеріали адміністративної справи, зокрема направлення для проведення огляду, містить виправлення часу з 11.40 на 12.20, що відповідає дійсному часу проведення медичного обстеження за направленням працівника поліції. ОСОБА_2 посилається на те, що отриманий ним примірник медичного висновку містить посилання на те, що об 11.40 годині він був направлений для проведення медичного огляду, що відповідає витягом з журналу реєстрації медичних оглядів осіб. Вказані обставини, на переконання ОСОБА_2, судом при ухваленні оскаржуваного рішення перевірені не були, у зв'язку з чим суд дійшов до передчасного висновку про наявність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. На підтвердження зазначених в апеляції обставин, апелянт просить витребувати з медичного закладу витяг з журналу реєстрації медичних оглядів за 26 квітня 2018 року, а також з аналітичного відділу Управління поліції м. Кривого Рогу - запис з бодікамер екіпажу, яким здійснювався його огляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваної постанови та доводів апеляційної скарги, думку ОСОБА_2, який свою апеляційну скаргу підтримав, перевіривши матеріали адміністративної справи, законність та обґрунтованість постанови суду, суд дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції виконані не були.

Статтею 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами у стані наркотичного сп'яніння та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на зазначений стан.

Встановлення стану наркотичного сп'яніння потребує застосування спеціальних процедур та може бути підтверджений виключно належними доказами - відповідним медичним висновком. Разом з цим, відмова особи від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі само по собі є підставою для притягнення до відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, ОСОБА_2 було притягнено до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції посилався, зокрема, на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, долучених до нього, а також відеозапис з нагрудних камер поліцейських.

Між тим, при ухваленні оскаржуваного рішення, суд першої інстанції не надав оцінку та не перевірив ті обставини, що ОСОБА_2 проходив огляд у медичному закладі на стан сп'яніння 26.04.2018 року об 11 год. 55 хвил., про що свідчить висновок від 01.05.2018 року (а.с.18) та в нього ознак сп'яніння не виявлено.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 було зупинено працівниками поліції 26.04.2018 року об 11 год 33 хвил, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейського, долучених до справи з фіксацією часу події, після чого останнього було доставлено до закладу охорони здоров'я працівником поліції на підтвердження або спростування обставин знаходження його у стані сп'яніння, що відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Таким чином, маючи достатні підстави вважати невідповідними дані, викладені в протоколі, що ОСОБА_2 був зупинений працівниками поліції 26.04.2018 року о 12 год 15 хвилин з ознаками наркотичного сп'яніння фактичним обставинам справи, суд першої інстанції належним чином їх не дослідив та дійшов до передчасного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_2

На переконання суду апеляційної інстанції, зазначені обставини дають підстави вважати необґрунтованим складання протоколу в цілому, оскільки викликають сумнів, що ОСОБА_2 взагалі був зупинений працівниками поліції в зазначений в протоколі час о 12 год 15 хвилин 26 квітня 2018 року, оскільки на цей час він вже пройшов медичне обстеження за направленням поліцейського Блізніченко, яким в межах даного адміністративного провадження було відібрано пояснення свідків, тому фактично підстав для складання протоколу з приводу відмови від проходження медичного обстеження на стан сп'яніння не було.

Окрім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наявні у справі виправлення часу направлення водія для проведення огляду, які також ставлять під сумнів законність та обґрунтованість дій поліцейських.

При цьому, наявність у справі пояснень свідків, що вказали на відмову ОСОБА_2 від проходження огляду, за вказаних обставин, на вчинення останнім адміністративного правопорушення вказувати не можуть.

Вказані обставини у своїй сукупності дають беззаперечні підстави вважати безпідставним висунуте ОСОБА_2 обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому, на переконання суду апеляційної інстанції, виключають можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Таким чином доводи ОСОБА_3 суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв'язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т АН О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_2, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а провадження в даній справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Р.В.Мудрецький