Справа № 522/1246/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Лабунський В.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Одесі, відносно: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БР №079928 від 15.01.2018 р., 15.01.2018 р. о 23 год. 45 хв. ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Базарна 63, керував автомобілем НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №079929 від 16.01.2018 р. , 15.01.2018 р. о 23 год. 42 хв. ОСОБА_1 в м. Одесі на перехресті вул. ОСОБА_2 та вул. Утьосова, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не зупинився на вимогу працівників патрульної поліції.

Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи зазначену вище вимогу закону, з метою повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, протоколи про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1, доцільно розглядати в одному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративних правопорушень не визнав та вказав, що він 15.01.2018 р. в м. Одесі по вул. Базарна 118 знаходився тривалий час в автомобілі, який був припаркований на платній парковці та в стані алкогольного спяніння ним не керував. Також автомобілем в м. Одесі на перехресті вул. ОСОБА_2 та вул. Утьосова, він не керував, оскільки знаходився на парковці. Працівники патрульної поліції його не зупиняли, а підійшли до його автомобіля та на їх запит, він надав посвідчення водія. Від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя, не відмовлявся, але попросив це зробити у присутності свого захисника, так як він не керував належним йому автомобілем.

Адвокат ОСОБА_3 зазначив, що викладенк в протоколах про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи. В діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його підзахисний транспортним засобом не керував, що виключає відповідальність за вказані правопорушення.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису, долученого працівниками патрульної поліції, вбачається, що 15.01.2018 р. о 23 год. 45 хв. автомобіль LАND ROVER не рухався та ОСОБА_1 ним не керував. Відповідно до пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були запрошені до відділку поліції, ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан спяніння у закладі охорони здоровя, але вказані свідки не бачили як останній керував автомобілем. Протокол про адміністративне правопорушення був складений у відділку поліції, а не на місці вчинення правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення, жодного доказу, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом долучено не було.

Для повного і всебічного з'ясування обставин справи судом викликався: інспектор поліції ОСОБА_6 який склав протокол про адміністративне правопорушення, однак в судове засідання він не зявився.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді, за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Частина 1 статті 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині "дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується. Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» на даний момент не набрало законної сили, але, суд погоджується з висновками суддів ЄСПЛ, викладених в цьому рішенні.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи з встановлених по справі обставин, факт керування автомобілем НОМЕР_2 ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння не доведений та спростовується показаннями останнього та відеозаписом з місця події від 15.01.2018 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 122-2, 130, 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Об'єднати у одне провадження справу з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №079928 від 15.01.2018 року у відношенні ОСОБА_1 за ст. 122-2 КпАП України (судовий номер №522/1258/18) та справу з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №079929 від 15.01.2018 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України (судовий номер 522/1246/18).

Надати єдиний реєстраційний номер №522/1246/18 (3/522/876/18).

Провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2, ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: В.М. Лабунський