Номер провадження: 33/785/966/18
Номер справи місцевого суду: 520/4338/18
Головуючий у першій інстанції Іванчук В. М.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі судді Копіци О.В, за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 та її захисника ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу захисника на постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року відносно:

ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі, громадянки України, тимчасово не працюючої (декретна відпустка), зареєстрованої: АДРЕСА_1, фактично проживаючої: АДРЕСА_2;

-про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду ОСОБА_2 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 352,40 грн..

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 24.03.2018 року о 02 год. 10 хв., ОСОБА_2, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, на вул. Академіка Глушка в м. Одесі, біля будинку №17, керувала автомобілем «MITSUBISHI» (д/з НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного сп'яніння: почервоніння очей, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, а від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовилася у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзізахисник ОСОБА_3, зазначила, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою, з таких підстав:

1) під час судового розгляду, суд першої інстанції не врахував відсутність у справі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення, адже з показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також зі змісту відеозапису події, очевидно, що факту відмови від проходження огляду на стан сп'яніння та ознак сп'яніння - не було;

2) протокол про адміністративне правопорушення складено стосовно іншої особи - ОСОБА_2, з приводу чого, у суді першої інстанції було заявлено клопотання про повернення матеріалів до Управління патрульної поліції в м. Одесі для належного оформлення, але воно було проігноровано судом;

3) постанова суду першої інстанції містить посилання на критичне ставлення до пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але не наведеного жодного обґрунтування такого висновку;

4) суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 знаходилася у медичній установі з метою проходження огляду на стан сп'яніння, який лікарі відмовилися проводити через те, що пройшло більше двох годин, дійшов висновку про наявність у її діях ознак відмови від огляду, хоча медичною установою не надано жодного документу на підтвердження такої відмови.

Посилаючись на наведені доводи, захисник ОСОБА_3 просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю у діяхОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, її захисника ОСОБА_3, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував: протоколом про адміністративне правопорушення, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та сукупністю досліджених матеріалів, доданих до вказаного протоколу, в тому числі й відеозаписами долученими до матеріалів справи, з яких вбачається, що водій ОСОБА_2 дійсно продувала у технічний прилад марки «Драгер», однак останній не показував позитивний чи негативний результат, оскільки остання не докладала належних зусиль, тобто не вистачало повітря.

Зокрема, суд першої інстанції звернув увагу на відеозаписи, що були надані як співробітниками поліції, так і ОСОБА_2, з яких вбачається, що остання на протязі біля двох годин, сперечалась із співробітниками поліції, неодноразово намагалася пройти тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічних засобів, але не докладала достатньо зусиль, тим самим саботуючи виконання службових обов'язків співробітниками поліції, які роз'яснювали їй, як потрібно продувати технічний прилад. Після неодноразової спроби водія ОСОБА_2 пройти тест на стан алкогольного сп'яніння на технічному приладі, співробітники поліції пропонували проїхати у медичний заклад, але вона відмовлялася та просила знову пройти тест на «Драгері». В подальшому водія ОСОБА_2 було доставлено до медичної установи, однак лікар відмовився проводити тест на стан алкогольного сп'яніння, оскільки минув значний проміжок часу, тобто більше двох годин.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов «рішучого» висновку про те, що водій ОСОБА_2 умисно, на протязі двох годин, затягувала процес з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 (чоловік ОСОБА_2.) та ОСОБА_5 (особа, що перебувала у транспортному засобі), жодним чином не підтвердили або не спростували, поза розумним сумнівом, обставини, наведені у протоколі, тому суд першої інстанції не взяв їх до уваги.

Під час апеляційного розгляду справи, були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №241535 від 24.03.2018 року, відповідно до змісту якого, 24.03.2018 року о 02 год. 10 хв., ОСОБА_2, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, на вул. Академіка Глушка в м. Одесі, біля будинку №17, керувала автомобілем «MITSUBISHI» (д/з НОМЕР_1) з явними ознаками алкогольного сп'яніння: почервоніння очей, не стійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, а від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку, відмовилася у присутності двох свідків (а.с. 2);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_6, який пояснив, що 24.03.2018 року, о 04 год. його запросив поліцейський бути присутнім при проходженні ОСОБА_2 тесту на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я на вул. Воробйова, 9. ОСОБА_2 відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння (а.с. 3);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_7 (а.с. 4) про те, що 24.03.2018 року, о 03 год. 55 хв., на вул. Воробйова, 9 у лікаря-нарколога не пройшла огляд на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_2, яка керувала автомобілем «Мітсубісі Ланцер». На повторні спробі пройти тест реагувала не позитивно та в повній мірі не продувала трубку тестера;

- письмові пояснення ОСОБА_2 про те, що вона не могла належним чином продути спеціальний прилад за станом здоров'я, а поліцейські примусили понятих підписати акт про її відмову від проходження аналізу.

Відповідно до приписів п. 2.5 Правил дорожнього руху, водій зобов'язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Аналіз змісту відеозаписів події, досліджених в суді апеляційної інстанції показав, що у ОСОБА_2, візуально відсутні будь-які ознаки перебування у стані алкогольного сп'яніння.

Так, починаючі з 02 год. 15 хв. 38 сек. вона жодного разу не відмовлялася від проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, але неодноразові спроби не дали результату (негативного чи позитивного).

На відеозапису також видно, що ОСОБА_2, через неможливість проходження огляду на стан сп'яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, наполягає на відповідному огляді у медичному закладі.

Отже, з відеозапису події, очевидно випливає відсутність об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого п. 2.5 Правил дорожнього руху, адже ОСОБА_2 жодного разу не висловлювала відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, тому апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції у постанові про те, що вона умисно, на протязі двох годин, затягувала процес з метою уникнення адміністративної відповідальності, є безпідставним.

Суд апеляційної інстанції приходить до такого висновку, з огляду на те, що з того ж відеозапису події вбачається непрофесійність дій працівників поліції.

Так, відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Під час апеляційного розгляду було встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_2, поліцейськими, протягом тривалого часу, було здійснено вісім безуспішних спроб тестування на стан алкогольного сп'яніння із застосуванням спеціального технічного приладу, але ніщо не заважало поліцейським, марно не втрачаючи час, провести такий огляд у медичному закладі, на якому, зокрема, наполягала особа, притягнута до адміністративної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що непрофесійні дії працівників патрульної поліції призвели до того, що на момент прибуття до медичного закладу, сплинув час для медичного огляду на стан сп'яніння, передбачений ч. 4 ст. 266 КУпАП, тому фактично лікарем такий огляд не проведений.

До того ж, з пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, випливає, що вони були запрошені 24.03.2018 року, близько 04 год., бути присутніми при проходженні ОСОБА_2 тесту на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я на вул. Воробйова, 9, яка відмовилася від проходження огляду на стан сп'яніння, але ці пояснення не відповідають фактичним обставинам справи, адже у медичному закладі огляд на стан сп'янінняне був проведений не через відмову ОСОБА_2, а через закінчення двохгодинного часу з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Більш того, відповідно до інформації головного лікаря КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» за вих.№2166 від 13.08.2018 р. громадянка ОСОБА_2, 24.03.2018 року в журналі медичних оглядів з метою виявлення стану сп'яніння не зареєстрована.

Зазначені обставини також підтверджуються поясненнями ОСОБА_2, відеозаписом події, відповідно до якого о 03 год. 30 хв. вона була доставлена до приміщення кабінету медичного огляду КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» та не відмовлялась від проходження огляду лікарями на стан алкогольного сп'яніння.

Поліцейськими також не виконані приписи Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зокрема:

- п. 7. загальних положень: у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

II. Проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів.

- п. 9.: з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

ІII. Проведення огляду на стан сп'яніння в закладах охорони здоров'я і оформлення його результатів

- п. 3: огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

- п. 4: метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп'яніння в обстежуваної особи.

- п. 10: зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

- п. 12: предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

- п. 13: для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Отже, поліцейськими були проігноровані вимоги ст. 266 КУпАП та положення зазначеної вище Інструкції для встановлення наявності або відсутності стану алкогольного сп'яніння у водія ОСОБА_2, натомість, патрульний поліцейський безпідставно склав відносно неї протокол про адміністративне правопорушення за, начебто, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, якого по факту - не було.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 сперечалась із співробітниками поліції, неодноразово намагалася пройти тест на стан алкогольного сп'яніння за допомогою технічних засобів, але не докладала достатньо зусиль, тим самим саботуючи виконання службових обов'язків співробітниками поліції, які роз'яснювали їй, як потрібно продувати технічний прилад, апеляційний суд вважає не правовим, а емоційним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, аджеособа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а поліцейські мають сумлінно виконувати свої обов'язки, передбачені наведеними вище нормами закону та іншими нормативними актами.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, «в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність і об'єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суду першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів її винуватості, у справі немає.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються повторним дослідженням, під час апеляційного розгляду, доказів у справі.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

При цьому п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2, - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 22.06.2018 року про накладення стягнення на ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - скасувати, а провадження у справі - закрити у зв'язку з відсутністю у її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца