Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2018 року м. Рівне

Суддя Апеляційного суду Рівненської області Сачук В.І., з участю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 10.11.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

За постановою суду, ОСОБА_1 23.10.2017р. о 16 год. 05 хв. в м. Рівне на перехресті вул. Карнаухова-Чорновола, керуючи автомобілем «Мерседес», н.з. НОМЕР_1, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив наїзд на перешкоду (вибоїну).

В поданій на постанову суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Також просить зупинити виконаннчя рішення Рівненського міського суду від 10.11.2017р. по справі №569/16708/17. Вказує, що місцевий суд дійшов хибного висновку стосовно порушення ним п.12.1, п.13.1 ПДР.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 щодо задоволення апеляційних вимог, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були порушені.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов'язано суди застосовувати при при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v/the UnitedKingdom), п.161, Series A заява № 25).

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутнє порушення ОСОБА_1 ПДР оскільки сам факт адміністративного порушення не підтверджується будь-якими доказами та не підтвердилось під час дослідження матеріалів справи.

Виходячи з аналізу та оцінці складеної працівниками патрульної поліції схеми ДТП (а.с. 3), протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 252328 від 23.10.2017 року, пояснень ОСОБА_1 (а.с.5, 6, 8) та свідка ОСОБА_3 (а.с. 4), акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (а.с.11), суд приходить до висновку, що ДТП мала місце при визначених у протоколі та схемі місця ДТП, але пошкодження транспортного засобу сталося не унаслідок порушення водієм п.2,3 та п.12.1 ПДР, а перебуває в причинно-наслідковому зв'язку з неналежним станом автомобільної дороги на вищевказаній ділянці дороги.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки при апеляційному розгляді справи було спростовано, що ОСОБА_1 порушив ПДР в часині недотримання безпечної швидкості та не врахування обстановки. Крім цього, пошкодження транспортного засобу не перебуває в причинно-наслідковому зв'язку з інкримінованою бездіяльністю щодо недотримання безпечної швидкості і неврахування дорожньої обстановки.

За наведених обставин постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 10.11.2017 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сачук В.І.