Справа № 333/2508/18
Провадження № 3/333/792/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик Вікторія Борисівна, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого: ПП «ОСОБА_2А.», обвальник, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1,

- за ч. 1 ст. 164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0001622 від 11.05.2018 року, складеного головним спеціалістом ОСОБА_3, ОСОБА_1 проводив господарську діяльність без державної реєстрації, без одержання ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, а саме: 11.05.2018 року об 11 год. 17 хв., у м. Запоріжжі здійснив посадку пасажирів з метою їх перевезення і отримання від пасажирів грошей, чим вчинив адміністративне правопорушення.

У ході розгляду адміністративної справи в суді ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у встановленому законом порядку. Надав суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0001622, в яких назначив, що він не здійснював господарську діяльність, а тому відсутня обєктивна сторона ст. 164 КУпАП, не є субєктом господарювання, а тому відсутній субєкти вказаної статті. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що вказаний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. В протоколі не наведено норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю, не зазначено, які саме норми порушено ОСОБА_1, у чому це виразилося, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення. Крім того, в протоколі не зазначено чи був автомобіль відповідно обладнаний для здійснення такого виду господарської діяльності, як перевезення вантажів та не зазначено чи існувала регулярність здійснення таких перевезень, що є обовязковою ознакою здійснення господарської діяльності, чи отримував він кошти за здійснення такого перевезення. Також, у протоколі не зазначено посилання на відповідний нормативний документ, у якому передбачено необхідність державної реєстрації як субєкта господарювання для провадження даної господарської діяльності, а також одержання ліцензії. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься виправлення щодо кваліфікації діянь ОСОБА_1 та відсутній будь-який застережний напис, що виправленому вірить, а також печатка та підпис посадової особи та підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з такими виправленнями. Тому, ОСОБА_1 провадження у адміністративній справі про притягнення його до адміністративної відповідальності просить закрити, у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, надавши належну оцінку доказам суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 283 КУпАП передбачає, що суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

Під час розгляду справ необхідно встановлювати наявність у діях особи, яку притягнено до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, тобто об'єкта, суб'єкта, об'єктивної та суб'єктивної сторони. Необхідно враховувати, що обов'язковим є наявність вини особи в здійсненні адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами Господарського Кодексу України, в залежності від мети і механізму здійснення господарська діяльність поділяється на: підприємницьку (комерційну) і непідприємницьку (некомерційну) діяльність, тобто господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Обєктивна сторона вказаного у протоколі правопорушення полягає у здійсненні діяльності, що містить ознаки підприємницької, без державної реєстрації як субєкта підприємницької діяльності або здійснення без одержання ліцензії видів господарської діяльності.

Істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Отже, диспозиція ч. 1ст. 164КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб'єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб'єктом відповідальності в даному випадку є суб'єкт господарювання.

Згідно з ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п. 14.1.36 ст. 14 ГК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, зокрема, що ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб'єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч. 1ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб'єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення головний спеціаліст Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області ОСОБА_3 з-поміж наведених, чи інших норм, мав вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які на його думку порушив ОСОБА_1, та інкримінувати їх йому.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, гр. ОСОБА_1 не є приватним підприємцем та посадовою особою. Спеціалістами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області не надано документів на підтвердження того, що ОСОБА_1 є субєктом господарювання.

В протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не зазначено, яким саме законом передбачено ліцензування певного виду діяльності, якою нібито займався ОСОБА_1, без якого суддя позбавлений можливості розглядати справу, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП не вказано в протоколі про адміністративне правопорушення яким чином він здійснював господарську діяльність, не вказано чи отримав він за це дохід.

Відповідно до матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, яка потребує ліцензування або з порушенням умов ліцензування. Як вбачається з наявних у справі матеріалів, жодних доказів отримання прибутку особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять. До протоколу не додано пояснень осіб, які могли б підтвердити наявність винної, умисної поведінки ОСОБА_1, та які б підтверджували отримання ним грошових доходів, саме за здійснення перевезення пасажирів.

Також, матеріали справи не містять документів, внаслідок чого уповноважена особа, яка складала даний протокол, дійшла висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. Вказаний протокол не містить посилань та підтверджень наявності кваліфікуючих ознак ст. 164 КУпАП, зокрема здійснення господарської діяльності, що розуміється як діяльність пов?язана з отриманням прибутку. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які саме неправомірні дії вчинив ОСОБА_1, не конкретизовано його вини, не зазначено як саме він здійснював підприємницьку діяльність. В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено, які саме норми він порушив, у чому це виразилося, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення, не зазначено, чи був автомобіль відповідно обладнаний, не вказано осіб, яким він надавав послуги таксі, за якою ціною здійснював послуги з перевезення пасажирів чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися, не зазначено кількість пасажирів яких перевозив.

Оскільки, норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов'язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, яким передбачена видача ліцензії на перевезення пасажирів суб'єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Крім того, в матеріалах справи хоча і є пояснення осіб, пасажирів, яким нібито ОСОБА_1 надав послуги перевезення, однак вони зазначають, що кошти вони водію не сплачували, за ціну не домовлялись.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься виправлення щодо кваліфікації діянь ОСОБА_1, що є порушенням п. 7 розд. ІІ Інструкції з оформлення адміністративних матеріалів в органах поліції, затвердженого наказом МВС від 06.11.2015 року № 1376, в якому зазначено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою стосовно якої його складено. Однак, в протоколі відсутній будь-який застережний напис, що виправленому вірить, а також печатка та підпис посадової особи та підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з такими виправленнями.

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 164, 247, 251, 256, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Б. Кулик