Справа № 159/78/18 Провадження №33/773/198/18 Суддя в 1 інстанції: Логвинюк І. М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач: Денісов В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2018 року місто Луцьк

Суддя Апеляційного суду Волинської області Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2018 щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 352,40 грн. судового збору.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 30.12.2017 о 19 годині 40 хвилин на автодорозі між селами Нові Кошари та Кругель Ковельського району Волинської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з.НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) Правил дорожнього руху.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що постанова судді не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що він не керував автомобілем в стані сп'яніння. Працівники поліції його не зупиняли на автодорозі, а затримали у дворі його будинку і він добровільно погодився їхати у лікарню. Також відповідно до пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується той факт, що саме ОСОБА_3 у той день керував транспортним засобом. Зазначені обставини, на думку апелянта, підтверджують той факт, що, будучи наляканим та юридично необізнаним, він підписував все, що казали працівники поліції.

ОСОБА_1 та його захисник. в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце судового засідання апеляційного суду, про що свідчить телефонограма, наявна в матеріалах справи. Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Версію ОСОБА_1 у судовому засіданні про те, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, ретельно була перевірена суддею першої інстанції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується наступними доказами.

Так, згідно з поясненнями свідка ОСОБА_5 в суді 15.03.18 р., 30.12.2017 він, як поліцейський у складі екіпажу з Дем'янчуком прибули у населений пункт на виклик по насильству у сім'ї. Однак, заявник їх повідомила, що чоловік кудись поїхав, тому вони поїхали по дорозі із с. Нових Кошар Ковельського району Волинської області до с. Кругеля Ковельського району Волинської області. По дорозі побачили автомобіль, поїхали за ним, подали сигнал зупинки, однак, автомобіль не зупинився та завернув на неогороджене подвір'я одного з крайніх будинків с. Кругеля. Прослідувавши за цим автомобілем, він бачив, що з автомобіля з пасажирського сидіння швидко вийшов чоловік, одягнений у курточку, та побіг до будинку. З водійського місця не так вправно як перший вийшов чоловік та побіг по доріжці за будинок, вибігши з іншого боку на дорогу села. Вони пішли за цим чоловіком та затримали його. Ним виявився ОСОБА_1 На запитання про те, чому він втікає від поліції, ОСОБА_1 пояснив, що він вживав спиртне, що завозив двох знайомих на станцію до поїзда та зі станції забрав свого племінника. ОСОБА_1 погодився добровільно поїхати на у мед заклад для огляду на стан сп'яніння, свою винність не заперечував, передав свої документи. Жодних присутніх при розмові з ОСОБА_1 на подвір'ї вказаного вище будинку не було.

Показання даного свідка об'єктивно підтверджуються іншими матеріалами справи.

Зокрема, висновком лікаря Ковельського міськрайонного територіального об'єднання ЦРЛ за № 877 від 30.12.2017 року стверджується, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

Протоколом серії АП2 №537965 від 30.12.2017 стверджуються обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зі змістом якого ознайомився сам ОСОБА_1, поставивши підпис, зазначив: «пояснення на окремому листі» (а.с.1).

У своїх письмових поясненнях від 30.12.2017 ОСОБА_1 повідомив, що 30.12.2017 близько 19 години 40 хвилин керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1, між селами Н.Кошари та Кругель. Був зупинений працівниками поліції. Перед тим як сісти за кермо автомобіля випив 100 г. (а.с.3).

Разом з тим, суд першої інстанції, проаналізувавши пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні, які стверджували, що ОСОБА_1 не керував автомобілем, правильно не взяв дані пояснення до уваги, оскільки вони суперечили іншим доказам у справі. Крім того дані свідки перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_1, тому можуть бути зацікавленні в неправильному вирішенні справи та уникненні ОСОБА_1 відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 звертався із скаргами на дії працівників поліції, які, на його думку, чинили на нього тиск.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_1, слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався даних вимог закону, тому обґрунтовано призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 15.03.2018 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Волинської області В.П. Денісов