П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2018 Справа №607/3031/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, працює: ТОВ «Євро Пауер», оператор АЗС, неодружений,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №250570 від 01 лютого 2018 року, громадянин ОСОБА_1 30 грудня 2017 року близько 18 години, перебуваючи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2Ю, а саме: ображав її нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою.

Крім цього, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №250666 від 01 лютого 2018 року, громадянин ОСОБА_1 18 січня 2018 року близько 17 години, перебуваючи за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2, а саме: ображав її нецензурною лайкою, під час якої чинив на неї моральний та психологічний тиск.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Беручи до уваги, що в провадженні судді знаходиться дві справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вважаю, що відповідно до ст. 36 КУпАП вони мають бути обєднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст розяснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, винним себе у вчинених правопорушеннях визнав частково. Пояснив, що час від часу в нього виникають конфлікти з його матірю.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, в матеріалах справи містяться:

-письмові пояснення ОСОБА_2 від 01 лютого 2018 року, згідно з якими 30 грудня 2017 року близько 18 години її син ОСОБА_1 вчинив відносно неї домашнє насильство, а саме ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Також із зазначених пояснень вбачається, що 18 січня 2018 року близько 17 години ОСОБА_1 вчинив відносно неї насильство в сімї, а саме ображав її нецензурною лексикою та погрожував фізичною розправою;

-письмова заява ОСОБА_2 від 15 січня 2018 року, згідно з якою вона просить притягнути до відповідальності свого сина ОСОБА_1, який систематично вчиняє насильство в сімї та погрожує фізичною розправою;

-висновком від 01 лютого 2018 року про результати розгляду звернення, згідно з яким 15 січня 2018 року надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_2 про те, що по вул. Лучаківського, 10/89 у м. Тернополі її син вчиняє скандал. В ході перевірки встановлено, що 14 січня 2018 року надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її син за місцем їх спільного проживання вчинив скандал. Прибувши на місце події було виявлено ОСОБА_1, який знаходячись в стані алкогольного спяніння, вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_2

Зазначені докази в їх сукупності та взаємозвязку не доводять вини ОСОБА_1 у вчиненні ним 30 грудня 2017 року близько 18 години та 15 січня 2018 року близько 17 години домашнього насильства відносно ОСОБА_2

Так, заява про систематичне вчинення насильства в сімї надійшла від ОСОБА_2 15 січня 2018 року.

З висновку від 01 лютого 2018 року про результати розгляду звернення ОСОБА_2 вбачається, що працівники поліції виявили факт насильства в сімї 14 чи 15 січня 2018 року (точної дати з висновку встановити неможливо), прибувши на місце події за заявою ОСОБА_2

Однак, із протоколу серії ГП №250570 від 01 лютого 2018 року та серії ГП №250666 від 01 лютого 2018 року вбачається, що домашнє насильство вчинено ОСОБА_1 30 грудня 2017 року близько 18 години та 18 січня 2018 року близько 17 години, що зібраними у справі доказами не підтверджено.

Крім цього, ні з заяви ОСОБА_2, ні з її пояснень, не вбачається, що внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути чи була завдана шкода її фізичному або психічному здоровю. Жодних доказів на підтвердження вказаних обставин у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, немає.

Відповідно до ст. 61 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні ним домашнього насильства, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом не встановлено жодного прямого доказу, на підставі якого суд міг би беззаперечно встановити, що ОСОБА_1 як 30 грудня 2017 року близько 18 години, так і 18 січня 2018 року близько 17 години, вчинив правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 173?2 Кодексу України про адміністративні правопорушення вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З цих підстав суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 173-2, 247, 280, 283, 284, 290, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Обєднати справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/3031/18 (провадження №3/607/1412/2018), та за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення №607/3032/18 (провадження №3/607/1413/2018) в одне провадження, присвоївши обєднаним справам №607/3031/18 (провадження №3/607/1412/2018).

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяОСОБА_3