Справа № 127/2915/18
Провадження № 3/127/945/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2018 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН судом не встановлено, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Водій ОСОБА_1 05.02.2018 року, о 00 год. 34 хв. в м. Вінниці по вул. Ьатозькій 21А, керував транспортним засобом марки "М21412", д.н.з. Н9383КИ, в стані алкогольного спяніння. Огляд на встановлення стану спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу AlcotestDrager в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 0,65о/оо тобто проба позитивна.

В судові засідання призначені на 13.03.2018 року та 26.03.2018 року правопорушник ОСОБА_1 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями, а тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Відповідно до положень ст.ст. 128,131 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд враховує п. 2.9. Правил дорожнього руху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

п. 7 вищезазначеної Інструкції - встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Крім того, вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №123520 від 05.02.2018 року, роздруківкою приладу AlcotestDrager 6810, актом огляду на стан алкогольного спяніння, рапортом поліцейського.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, в судові засідання не зявлявся, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1, не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом в стані алкогольного спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення ПДР.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя