Апеляційний суд Житомирської області
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2018 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області Бережна С.В., за участю: правопорушника ОСОБА_2,захисника Галагуза В.В., розглянувши апеляційну скаргу з уточненнями правопорушника ОСОБА_2 на постанову Богунського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2017 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: АДРЕСА_1, не працюючого, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду Житомирської області від 23 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто зОСОБА_2 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в сумі 320 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 07.10.2017 року о 20 годині 05 хвилин в м. Житомирі по вул. Є.Рихлика, 7 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога.

В поданій апеляційній скарзі та уточненні до неї ОСОБА_2 та його захисник просять поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду та звільнити його, ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із його малозначністю, обмежившись усним зауваженням. В поновлення строку на апеляційне оскарження стверджують, що судових повісток правопорушник не отримував, копію постанови отримав лише 06.11.2017 року. В обгрунтування уточненої апеляційної скарги посилаються на те, що в матеріалах справи немає щодо нього, ОСОБА_2, направлення поліцейського до медичного закладу про проходження медогляду на стан сп'яніння. Стверджують, що в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього та долучених до протоколу документах відсутні відомості про те, що інспектором його було відсторонено від керування транспортним засобом, про тимчасове затримання транспортного засобу або доставку на штрафний майданчик. Поліцейськими порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, а також Інструкцію «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижуютьувагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду». Також, зазначає, що в судовому засіданні мав намір клопотати про залучення адвоката, але засідання, коли з'являвся до суду, не відбулось.Разом тим, не діивлячись на вказані порушення, ОСОБА_2 вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав та щиро розкаявся. Зазначив при цьому, що правопорушення вчинено на території проїжджої частини, де незначний автомобільний рух, швидкість руху автомобіля, яким керував ОСОБА_2, була незначною, як і відстань, яку проїхав останній. Правопорушення вчинено в вечірній час, коли інтенсивність руху автомобілів та пішоходів обмежена, а також з метою збереження автомобіля від можливих неправомірних дій, оскільки забирав його з місця попередньої стоянки. В результаті вчинення правопорушення жодній особі не завдано матеріальної шкоди. Крім того, ОСОБА_2 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працює водієм ТОВ «Статус Дистрибьюшн» на постійній основі. Це на його думку суттєво знижує суспільну небезпеку вчиненого порушення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник Галагуз В.В. апеляційну скаргу з доповненнями підтримали, просили поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку із його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до кримінальної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з оскаржуваної постанови місцевого суду, ОСОБА_2 не був присутнім під час розгляду щодо нього адміністративного протоколу за ч.1 счт.130 КУпАП. Як вбачається з матеріалів адміністративної справи щодо ОСОБА_2 судова повістка останньому про час та місце розгляду адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не направлялась, про що свідчить відсутність в матеріалах справи супровідного листа та почтового повідомлення про направлення ОСОБА_2 судової повістки рекомендованим листом. Посилання в постанові суду на адміністративний протокол за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2, згідно якого останній обізнаний про час, дату та місце розгляду справи є необгрунтованим, оскільки такий порядок повідомлення суперечить ч.1 ст.277-2 КУпАП.В матеріалах справи міститься супровідний лист суду про направлення ОСОБА_2 копії постанови суду. Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що ОСОБА_2 отримав оскаржувану постанову суду поштою. Підстави не вірити ОСОБА_2, що він отримав оскаржувану постанову суду 06.11.2017 року відсутні. Тому, вважаю за можливе поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки причини пропуску строку на оскарження є поважними.

Що стосується апеляційних вимог про скасування постанов суду першої інстанції та звільнення ОСОБА_2 від відповідальності за ст. 22 КУпАП, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП є законним і обґрунтованими, здійсненими на підставі належним чином досліджених та оцінених в сукупності доказах, доданих о протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №192665 від 07.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_2 07.10.2017 року о 20 годині 05 хвилин в м. Житомирі по вул. Є.Рихлика, 7 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку зі згоди водія проводився у медичному закладі. Також вина доводиться висновком № 947 від 07.10.2017 року обласного наркологічного диспансера Житомирської обласної ради, згідно якого лікарем ОСОБА_4 проведено о 20год. 20хв. 07.10.2017 року освідування ОСОБА_2 та встановлено перебування останнього у стані алкогольного сп'яніння.

За наведених обставин, а також враховуючи, що сам ОСОБА_2 визнав вину у вчиненному правопорушенні та розкаявся в цьому, його вина за ч.1 ст.130 КУпАП, є доведенною.

Разом з тим апеляційний суд вважає за можливе погодитися з доводами ОСОБА_2 та його захисника Галагуза В.В. щодо малозначності вчиненого ним правопорушення та можливості звільнення його від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, входячи з наступного.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 вину визнав, зазначивши, що вживав того вечора алкоголь, в судовому засіданні ці пояснення не заперечував та визнав свою вину у вчиненому, що сам по собі свідчить про його щире каяття. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення вчинено у вечірній час, коли рух автомобілів та пішоходів має невелику інтенсивність. З його пояснень вбачається, що він вимушений був сісти за кермо автомобіля, оскільки його необхідно було перегнати з попередньої стоянки ближче до дому для його збереження.

При цьому в результаті вчинення правопорушення жодній особі або охоронюваним інтересам держави та суспільства фактично не завдано жодної матеріальної шкоди, а також вчинення даного правопорушення ОСОБА_2 не потягло за собою інших негативних наслідків. Раніше до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 не притягувався.

Зазначені обставини на думку апеляційного суду суттєво знижують ступинь суспільної небезпеки вчиненного ОСОБА_2 правопорушення, разом з тим вони небули враховані судом першої інстанції, оскільки справа була розглянута за відсутності ОСОБА_2

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що правопорушник ОСОБА_2 офіційно працевлаштований та постійній основі займає посаду водія автотранспортних засобів у ТОВ «Статус Дистрибьюшн», а також те, що це є його професією. Також апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_2 має сім'ю та на його утриманні перебувають троє малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5

Враховуючи наведене, а також той факт, що вказане правопорушення не потягло будь-яких шкідливих та інших суспільно-небезпечних наслідків, враховуючи визнання вини правопорушником, який до адміністративної відповідальності раніше не притягався, вважаю можливим визнати вказане правопорушення малозначним та звільнити порушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, у зв'язку з чим постанова суду першої інстанції повинна бути скасована.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 з уточненнями задовольнити.

ПостановуБогунського районного суду м. Житомира від 23 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_2 звільнити від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв'язку з його малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: