№3/263/572/2018
№263/1044/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2018 року м.Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, 24.08.1958р.н., проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1/91-32,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_1 знаходиться вищевказана справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП.

03 березня 2018 року захисник ОСОБА_3, думку якого підтримав ОСОБА_2, подав письмову заяву про відвід судді, в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Заява про відвід мотивована тим, що ОСОБА_2 та його родина є друзями сімї судді Томіліна О.М. та самого судді, між ними тривалий час підтримуються дружні стосунки. У звязку з чим близькі родичі судді та сам суддя зацікавлений в результатах провадження. Ці обставини є поважними та викликають сумнів щодо обєктивності та неупередженості судді в розгляді справи та в результатах такого розгляду.

Суддя Томілін О.М. підтверджує вказані заявником факти, а саме, те, що ОСОБА_2 є близьким товаришем батьків судді, тривалий час знайомий з суддею та вважає, що вказані обставини є перешкодою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України

Чинний КУпАП не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді і, відповідно, не передбачає порядку розгляду заяви про відвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід по справам про адміністративні правопорушення.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обовязковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22 грудня 1993 року міжнародні договори, згода на обовязковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини» в спірних питаннях, або які не врегульовані національним законодавством, суди застосовують міжнародні договори, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Рада суддів України пунктом 4 рішенням № 34 від 08 червня 2017 року розяснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала самовідвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про самовідвід, слід застосувати аналогію права. Зокрема, відповідно до вимог ст.40 ЦПК України та ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Постановою Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 03.03.2018р. передано заяву про відвід судді Томіліна О.М. та матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення до канцелярії Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області для здійснення реєстрації заяви про відвід та автоматизованого розподілу між суддями у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Проте, враховуючи, що заява про відвід, на думку судді, є обґрунтованою, з метою дотримання закону, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до вимог ч. 3 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з метою реалізації гарантованих чинним законодавством прав особи, вважаю, що у даному випадку необхідно застосовувати за аналогією чинні вищенаведені процесуальні норми, що регламентують подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві, та з метою забезпечення неупередженості, недопущення конфлікту інтересів та для усунення будь-яких сумнівів, слід дійти висновку про задоволення поданої заяви та передати справу до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу.

Керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 2, 7, 246 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, передати до канцелярії Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області для проведення повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя О.М.Томілін