Дело № 215/3230/17 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2018 року Суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 за участю захисника, адвоката ОСОБА_2 розглянувши матеріали які надійшли від УПП в місті ОСОБА_3 Департаменту патрульної поліції ГУНП України в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем ТОВ «Кривбасремонт», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, пров.Бібліотечний, 10,

ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП ,

ВСТАНОВИВ:

14.07.2017 р. о 13.38 год. водій ОСОБА_4 керував автомобілем «ВАЗ-210700-20», Реєстр.№АЕ 9810СЕ, на підйомі в напрямку вул.Арсентьєва в м.Кривому Розі біля електроопори №287 в стані алкогольного спяніння. Маючи явні ознаки алкогольного спяніння «запах алкоголю» з порожнини роту, порушення координації мови та рухів, на вимогу працівника поліції, в присутності двох свідків від проходження медичного огляду за допомогою спеціального приладу, та в спеціальному медичному закладі відмовився.

Крім того 14.07.2017 р. о 13.38 год. водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем «ВАЗ-210700-20», Реєстр.№АЕ 9810СЕ, на підйомі в напрямку вул.Арсентьєва в м.Кривому Розі не вибрав безпечної швидкості руху, не урахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на електроопору №287, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_4 при розгляді справ відповідно до ст.36 КУпАП, оскільки справи про вчинення декількох правопорушень розглядаються одночасно суддею, винним себе не визнав пояснив що не керував автомобілем. Попросив знайомого на імя ОСОБА_2 відвезти собаку до ветеринара, оскільки сам знаходився в стані алкогольного спяніння.

Під час руху на автомобілі зламалося праве переднє колесо, автомобіль занесло і відбулося зіткнення. Коли водій пішов за запчастинами, появилися працівники поліції яким він не зміг довести, що не керував автомобілем. Визнавальні пояснення писав під тиском поліцейських, які «обіцяли» повернути йому «права». Оскільки він не був водієм тому відмовився від встановлення стану спяніння за допомогою алкотестера та медичного огляду.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив пояснення ОСОБА_4 в частині того, що саме він керував автомобілем В авто «відвалилося колесо», та автомобіль врізався в стовб. ОСОБА_5 пішов за запчастинами і саме в цейц час появилися поліцейські. Згодом йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що повертатися не потрібно.

Захисник обвинуваченого посилається на відсутність доказів керування його підзахисним транспортним засобом, та зафіксований на відео психічний тиск на ОСОБА_4 з боку поліцейських. Визнавальні пояснення ОСОБА_4 в обмін на повернення посвідчення водія.

Вислухавши ОСОБА_4 свідка, дослідивши надані докази в справі, вважаю необхідним визнати ОСОБА_4 винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.130 ч.1, 124 КУпАП.

Диспозиція ст.130 ч.1 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного спяніння, так і відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

Зазначений порядок передбачено ч.2-5 ст.266 КУпАП згідно норм якої огляд особи на стан спяніння проводиться працівником поліції із застосуванням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, що огляд особи на стан спяніння проведений із порушенням чинного порядку визнається недійсним.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 а.с.3-4 встановлено, що близько 14.07.2017 р. біля електроопори №287 в напрямку вул.Арсентьєва ОСОБА_4 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння за допомогою газоаналізатора та в лікаря нарколога.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про національну поліцію» - поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином розміщення відеокамери на форменому одязі як технічного засобу згідно норм закону саме для забезпечення дотримання правил дорожнього руху передбачено законодавством.

З переглянутого судом відеозапису на ДВД диску з камери закріпленої на форменому одязі інспектора Біла К.М. чітко прослуховується що ОСОБА_4 не визнавав що керував автомобілем як водій. Але стверджував, що водія звати «Толік», що водій пішов за бензином, а зіткнення відбулось з за того що цей водій закурив і відволікся від керування.

Відеозаписом також підтверджено, що ОСОБА_4 все таки визнав що саме він керував транспортним засобом, стосовно чого написав пояснення а.с.5. Відеозаписом не зафіксовано будь який тиск на ОСОБА_4 на що останній посилається в судовому засіданні.

Судом встановлені істотні протиріччя між поясненнями ОСОБА_4 на місці поліцейським, та поясненнями свідка ОСОБА_5 в засіданні суду.

Ці протиріччя стосуються як причини наїзду на електроопору, так і імені свідка який керував транспортним засобом.

Той факт що ОСОБА_4 був саме водієм, а не пасажиром підтверджується як наведеним вище відеозаписом, поясненнями порушника на місці ДТП, так і відсутністю будь яких інших осіб крім ОСОБА_4 на місці ДТП, належністю пошкодженого автомобіля порушнику. Тому до суперечливих пояснень ОСОБА_4 та свідка суд ставиться критично.

Пояснення понятих разом з відеозаписом не суперечать письмовому рапорту інспектора поліції, вказані свідки були присутні на місці події, мали можливість бачити обставини скоєння правопорушення та чути відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан спяніння.

Винуватість ОСОБА_4 за ст.124 КУпАП підтверджується схемою огляду місця ДТП з фототаблицею а.с.8-9, підтверджується що зіткнення з електроопорою відбулося по ходу руху автомобіля «ВАЗ», який виїхав за межі проїзної частини та правою передньою частиною контактував з електроопорою №287, на рівному, прямому, сухому відрізку дороги при загальній ширині проїзної частини в обох напрямках більше 15 метрів.

Згідно п.п.13.1, 12.3 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Твердження ОСОБА_4 стосовно своєї невинуватості в ДТП суперечать доказам в адміністративній справі, а між порушенням ОСОБА_4 п.13.1 ПДД і наслідками у вигляді зіткнення мається прямий причинний зв'язок.

Але справу відносно ОСОБА_4 слід закрити за давністю накладення адміністративного стягнення, порушення було скоєно 14.07.2017 р., справа надійшла до суду 25.07.2017 р., неодноразово відкладалася для забезпечення права на захист, виклику свідка. До винесення постанови 24.01.2018 р. сплив трьохмісячнй строк давності накладення адміністративного стягнення передбачений ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.ст.36, 38, 279, 280-281, 247 ч.1 п.7, 284 ч.2 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень за ст.130 ч.1, 124 КУпАП.

Провадження по справі відносно ОСОБА_4 за ст.130 ч.1, 124 КУпАП закрити за давністю накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

СУДДЯ: