Справа № 352/1537/17
Провадження № 33/779/57/2018
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Апеляційного суду Івано-Франківської області Васильєв О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2017 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2017 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, також стягнуто судовий збір в розмірі 320 грн

На вказану постанову суду ОСОБА_2 15 грудня 2017 року, за межами строку, передбаченого законом на оскарження постанови суду, подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову суду та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26 грудня 2017 року апеляційну скаргу було повернуто ОСОБА_2 у зв'язку з відсутністю клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження..

03 січня 2018 року ОСОБА_2 знову подано апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду першої інстанції в якій він просить скасувати постанову суду та закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_2 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду від 25 вересня 2017 року в якому він просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду оскільки вважає, що він був пропущений з поважних причин.

Вказує на те, що про вищевказану постанову суду дізнався в десятих числах грудня 2017 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№55144190 від 04.12.2017 року.

Вказує на те, що дійсно 02 вересня 2017 року, під час керування транспортним засобом, він був зупинений працівниками поліції, які безпідставно, після проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, безпідставно склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Вказує на те, що він не був повідомлений про судовий розгляд справи і з 22.09.2017 року по 21.10.2017 року перебував за кордоном.

Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження, вважаю, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він був складений за участю ОСОБА_2, якому були роз'яснені його права та обов'язки, передбачені ст..268 КУпАП, ст.63 Конституції України, що підтверджується власними підписами правопорушника та його особистими поясненнями.

Зокрема, у своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_2 також вказує на те, що йому було відомо про те, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, а розгляд справи відбудеться у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області.

Вищевказані обставини свідчать про те, що апелянт знав про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього і мав можливість своєчасно дізнатись про постановлене судом рішення та оскаржити його у встановлений законом строк.

Доводи апелянта про те, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи не відповідають дійсності.

Зі змісту мотивувальної частини постанови суду та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлений про судовий розгляд, в судове засідання не з'явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Зокрема, відповідно до поштового повідомлення про виклик до суду та даними з сайту Укрпошти, щодо інформації та зміни статусу поштового відправлення ОСОБА_2 16 вересня 2017 року особисто отримав відповідне повідомлення 22.11.2017 року, що підтверджується його власним підписом.(а.с.8)

З матеріалів справи вбачається,що копія постанови суду була направлена ОСОБА_2 04.10.2017 року для відому.

Апеляційна скарга на постанову суду була зареєстрована Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області 03 січня 2018 року, що свідчить про те, що апеляційна скарга подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об'єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Разом з тим, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що вказана ОСОБА_2 причина у виді виїзду за межі України не була для нього несподіваною, оскільки він, знаючи , що стосовно нього розглядається справа про притягнення його до адміністративної відповідальності, самостійно, свідомо, на свій власний розсуд, розуміючи наслідки своїх дій, прийняв рішення про виїзд з країни на тривалий строк.

В своєму клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_2 не вказує яким чином, перебування за межами країни не дозволило йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення суду, а також не наводить дані про те, що протягом строку апеляційного оскарження він дійсно мав намір оскаржити рішення суду та приймав певні заходи для цього але не зміг це зробити з поважних причин.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення» порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги, наведені апелянтом доводи, те що з дня винесення постанови суду першої інстанції пройшов доволі тривалий строк, вважаю, що відсутні підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 25 вересня 2017 року.

Повернути апеляційну скаргу з додатками ОСОБА_2.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Івано-Франківської області О.П. Васильєв