Справа № 305/11/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Гошовського Г.М. за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, захисника адвоката ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 33/777/177/2018, в якій ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області, вул. Плитоватий, буд.1337, притягнутий до адміністративної відповідальності як такий, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2018 ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 03.11.2017 о 23:30 в с. Яблуниця Яремчанської сільської ради Івано-Франківської області на порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував автомобілем НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі, за що підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

На цю постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, тому його слід оцінити критично. Зокрема, зазначених в ньому ознак алкогольного спяніння в дійсності не було, вони взяті з переліку, наведеному в п. 3 Розділу Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ та МВС № 1452 від 09.11.2015; у графі «Свідки і потерпілі» зазначено дві особи, яких в дійсності на місці зупинки та при складанні протоколу також не було, і не зрозуміло, свідками чого вони вказані: керування транспортним засобом або відмови від проходження огляду.

Окрім цього, ОСОБА_1 стверджує, що від проходження медичного огляду в закладі охорони здоровя він не відмовлявся. Насамкінець вказує, що суд розглянув справу за його відсутності, чим обмежив його права, не навів у постанові доказів його винуватості, а визначаючи вид і розмір стягнення не додержав вимог ст. 33 КУпАП. Просить скасувати постанову судді та закрити провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суд заслухав пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевірив матеріали справи, доводи скарги і приходить до висновку, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обовязок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Згідно зі статтями 245, 252 КУпАП завданнями провадження в справі про адміністративне правопорушення і обовязком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в судове засідання не прибув і клопотання про відкладення її розгляду суду не подав. Ці обставини ОСОБА_1 підтвердив у судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи. Тому довід апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1, передбачених ч.1 ст. 268 КУпАП Апеляційний суд визнає безпідставним.

Проте, розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не звільняє орган, який розглядає справу, від додержання вимог статей 245, 252 КУпАП.

Вирішуючи питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 у його вчиненні і чи підлягає він адміністративній відповідальності, Апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого визнано винним ОСОБА_1, є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як видно з матеріалів справи і оскарженої постанови судді, доказами вини ОСОБА_1 визнано протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 024025 від 03.11.2017 (а.с.1) і пояснення свідків (а.с.2,3).

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 256 КУпАП, зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, імя по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015, огляд на стан спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як убачається з протоколу серії БД № 024025 від 03.11.2017, ці вимоги поліцейським, який його склав, додержані не в повній мірі.

В ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя, і від проходження медичного огляду у встановленому порядку категорично відмовився. Свідками в протоколі зазначені мешканці селища Ворохта ОСОБА_4 (вул. Заводська, 18) та ОСОБА_5 (вул. Д. Галицького, 127).

Протокол не містить чіткого викладу суті адміністративного правопорушення, в тому числі - передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. У графі «суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин» цього протоколу зазначено, що ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження «медичного огляду у встановленому порядку» У ньому не вказано ні про будь-яку вимогу працівника поліції; ні про відмову пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, ні про те, від проходження якого саме медичного огляду відмовився ОСОБА_1.

Справа розглянута за відсутності ОСОБА_1, посилань на інші докази в постанові немає. З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду її судом їх і не було. А пояснень особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та свідків суд першої інстанції належним чином не дослідив.

З апеляційної скарги і пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні під час апеляційного розгляду справи вбачається, що він в ніч на 04.11.2017 був зупинений в с. Яблунівка Івано-Франківської області поліцейським, який причину зупинки чітко йому не назвав. На пропозицію поліцейського пройти тестування на місці зупинки він погодився, тестування пройшов, однак з його результатом ознайомлений не був. Далі на вимогу поліцейського він підписав у чотирьох місцях протокол і, з дозволу поліцейського, поїхав. Текст пояснення та зобовязання від його імені у протоколі виконано не ним і не в його присутності.

Вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного спяніння: запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук та почервоніння шкіри обличчя, якщо вони мали місце, очевидно, могли бути виявлені поліцейським тільки після зупинки транспортного засобу. Відомостей про будь-яке інше, навіть уявлюване, порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху або іншу поважну причину його зупинки поліцейським, в справі немає.

На виклик Апеляційного суду свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судове засідання не прибули. Натомість захисник надав Апеляційному суду отриманого на свій запит листа Ворохтянського селищного голови про те, що такі особи на території селища Ворохта не зареєстровані і не проживають.

Відсутність у протоколі запису про відмову на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу узгоджується з поясненням ОСОБА_1 і також виключає допустимість вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, як джерела доказів.

Отже, належних і допустимих доказів, якими би спростовувались пояснення ОСОБА_1 про обставини події, в матеріалах справи немає.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Вказані порушення норм процесуального права не дають законних підстав для правової кваліфікації відмови «від проходження медичного огляду у встановленому порядку», як відмови від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а отже і як адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 283 КУпАП, повинна містити, окрім іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Оскаржена постанова цим вимогам не відповідає, оскільки містить рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення поряд з описом обставин, які не містять необхідних ознак адміністративного правопорушення і не доведені допустимими доказами.

За таких обставин пояснення ОСОБА_1 і доводи апеляційної скарги не можуть бути відкинуті, а їх врахування виключає встановлення факту адміністративного правопорушення про яке йдеться в протоколі серії БД № 024025 від 03.11.2017 і в постанові судді від 17.01.2018.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, Апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді Рахівського районного суду від 17.01.2018 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гошовський Г.М.