Справа № 743/1236/18 Головуючий у 1 інстанції Жовток Є. А.
Провадження № 33/4823/87/18
Категорія - ч.1 ст.204-1 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та застосовано щодо неї адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір, в дохід держави, у розмірі 352 гривень 40 копійок.

Як встановив суд першої інстанції, 07.08.2018 року близько 11 години ОСОБА_1, на території Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в пункті пропуску "Нові Яриловичі", намагалася перетнути державний кордон України з Республікою Білорусь, за паспортом, з ознаками часткової підробки, а саме механічна підчистка останньої цифри року народження на сторінці 1 та сторінці 2, такий паспорт не відповідає нормам Положення про паспорт громадянина України (п.7), затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ, тобто за документом, що не дає права перетинати державний кордон.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що на її думку виданий висновок містить грубі порушення «Інструкції з організації і здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон», а саме, що документ не відповідає встановленій формі, не зазначено повністю ПІП особи, що проводила перевірку, дата документа зазначена 2017 рік, печатка на документі відсутня. Зазначає, що заяви про проведення поглибленої перевірки документа їй надано не було, а значить перевірка здійснена без підстав, а висновок є недійсним. Далі вказує, що акт, який їй було вручено не відповідає вимогам Наказу МВС України «Про затвердження зразків документів, необхідних для вилучення, тимчасового вилучення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон та журналу їх обліку» від 07.04.2018 року №311 не завірений печаткою і також є недійсним. Вказує, що жодним чином не порушувала норми законодавства і не виправляла дані свого паспорту.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з'ясовані всебічно, повно й об'єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства всебічно, повно і об'єктивно.

Частиною 1 ст.204-1 КУпАП передбачено відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 07.08.2018 року об 11 години ОСОБА_1, в пункті пропуску "Нові Яриловичі", намагалася перетнути державний кордон України з Республікою Білорусь, за паспортом, з ознаками часткової підробки, а саме механічна підчистка останньої цифри року народження на сторінці 1 та сторінці 2, такий паспорт не відповідає нормам Положення про паспорт громадянина України (п.7), затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ, тобто за документом, що не дає права перетинати державний кордон.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення №084254 (а.с.3), в якому вказано місце вчинення такого, та суть правопорушення, рапортом інспектора прикордонної служби Носенок В.М.(а.с.8), висновком за результатами здійснення поглибленої перевірки документа, згідно якого наявні ознаки часткової підробки паспортного документу (а.с.6), витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» (а.с.7).

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Крім того, у своїй заяві, поданій до Ріпкинського районного суду ОСОБА_1 власноруч зазначала, що з рішенням суду про притягнення її до адміністративної відповідальності погоджується (а.с.9).

Доводи апеляційної скарги про те, що у висновку невірно зазначено рік складання останнього, а також не повністю зазначене прізвище особи, що його складала суттєвого значення в справі не мають, оскільки не спростовують правильності протоколу та встановлених обставин вчиненого правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням обставин правопорушення, відомостей про особу та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та необґрунтованість накладеного на неї адміністративного стягнення, не вбачається.

За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.204-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд