ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/2933/18 Головуючий в 1-й інстанції - Добрєв М.В.
Провадження № 33/807/42/18 Доповідач в 2-й інстанції - Фомін В.А.
Категорія - ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Габуєва Г.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2018 року стосовно нього, в якій також порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2018 року визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПП «Тищенко», який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, та закрито провадження по адміністративній справі.

Як зазначено в постанові, 18 квітня 2018 року о 08-00 годині ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2, технічний стан якого не відповідав вимогам стандартів забезпечення безпеки дорожнього руху. Рухаючись по трасі Олександрівка-Покровськ, біля повороту на с. Новоакимівка, заклинило колесо причепа та надірвався тяговошинний пристрій, внаслідок чого причеп перекинувся на лівий бік. Внаслідок ДТП причеп Kogel AWE отримав механічні пошкодження лівого борта. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 31.1 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на поважність пропуску цього строку. В обґрунтування клопотання зазначає, що копію постанови йому було направлено лише 03 вересня 2018 року і отримав він її 04 вересня 2018 року, тоді як постанову ухвалено 17 серпня 2018 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги, апелянт, посилаючись на незаконність постанови зазначає, що судом, в порушення ст.280 КУпАП, не з'ясовані усі обставини, які мали бути з'ясовані під час розгляду справи. Звертає увагу на те, що протокол, складений поліцейськими, мав дописку в частині кваліфікації його дій, що підтверджується копією протоколу, яку він отримував під час його складання, в якій не було зазначено посилання на ст.124 КУпАП. Крім того, зазначає, що суддя в постанові зробив вказівку на п.12.1 та 13.1 ПДР, при тому, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення йому інкримінувалося лише порушення п.31.1 ПДР. Також вказує на процесуальні порушення під час розгляду справи, а саме на те, що в дійсності 17.08.2018 року судовий розгляд справи не відбувся, подане захисником клопотання про закриття справи фактично не розглянуто, в постанові не спростовані доводи клопотання. Вважає також, що при закінченні строків, передбачених ст.38 КУпАП суддя не мав права приймати рішення щодо визнання його винним. До того ж, вважає, що жодних доказів, які б вказували на його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову районного суду скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Габуєва Г.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив провадження по справі закрити у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, у зв'язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.ст.289,294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 17.08.2018 стосовно нього, посилаючись на поважність пропуску цього строку.

Враховуючи, що копія постанови судді була направлена ОСОБА_3 03.09.2018 року і отримана ним наступного дня, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поновлення останньому строку на апеляційне оскарження постанови від 17.08.2018 року.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі, яким суддя надала відповідну правову оцінку.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №013729 від 18 квітня 2018 року (а.с.1); схемою місця ДТП, в якій відображені всі необхідні дані щодо руху транспортного засобу та його розташування після ДТП, а також зафіксоване пошкодження автомобілю унаслідок ДТП (а.с.2); письмовими поясненнями водія ОСОБА_3, які відібрані на місці ДТП (а.с.3).

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 складений через порушення останнього пункту 31.1 ПДР України, яким передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

У своїх письмових поясненнях водій ОСОБА_3 зазначив, що він керував автомобілем НОМЕР_1, НОМЕР_2. Рухаючись по трасі Олександрівка-Покровськ, біля повороту на с. Новоакимівка, заклинило колесо причепа, після чого відірвало тяговошинний пристрій, внаслідок чого причеп перекинувся. Тобто, на момент складання протоколу ОСОБА_3 був згодний, що ДТП сталося з причини технічної несправності транспортного засобу.

Обставини зазначені водієм ОСОБА_3, в тому числі розташування транспортного засобу, об'єктивно підтверджуються схемою місця ДТП.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, є безпідставними, оскільки у судовому засіданні суд дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії БР №013729 від 18 квітня 2018 року відносно ОСОБА_3, містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП, та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того, зауважень при складанні протоколу від ОСОБА_3 не надійшло, він власноруч розписався в протоколі, також не надходило зауважень від останнього в поясненнях на окремому аркуші.

А ті незначні недоліки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, на які вказує апелянт, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про його винуватість. У зв'язку з чим доводи щодо направлення матеріалів на доопрацювання, є необґрунтованими.

Також є безпідставними доводи щодо порушення поліцейським при складанні протоколу Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС №1376 від 06 листопада 2015 року, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що останнім були оскаржені в установленому законом порядку будь-які дії та порушення при складанні протоколу працівників поліції.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, у зв'язку з тим, що не були вчинені дії для підтвердження того факту, що під час ДТП заклинило колесо, а саме не проведено технічного огляду транспортного засобу, експертизи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, на його думку, для вирішення цієї справи спеціальні знання не потрібні, а докази, що містяться в матеріалах справи, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваній постанові в обґрунтування своїх висновків, є належними, допустимими і достатніми, узгоджуються між собою та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 26 жовтня 2018 року захисник-адвокат Габуєв Г.Ю. доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд відкласти розгляд справи на іншу дату для надання та долучення додаткового доказу, якого не було надано в суді першої інстанції, а саме фотокопії ями, із-за якої сталося ДТП.

16 листопада 2018 року в судове засідання захисник-адвокат Габуєв Г.Ю. не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Разом з цим, від захисника на адресу апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його участі з доданою фотокопією зазначеної вище ями. Проте, наданий захисником доказ апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки цей доказ з точки зору доказового значення є сумнівним. З наданої фотокопії не зрозуміло, яким чином яма прив'язана до місця ДТП, відсутні сталі орієнтири, до яких здійснена прив'язка, відсутнє розташування дорожніх знаків, а також неможливо встановити наявність цієї ями на момент вчинення ДТП 17 серпня 2018 року, тобто наданий стороною захисту доказ є неналежним, оскільки не підтверджує існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню.

Таким чином, наявними доказами по справі повністю підтверджується вина водія ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Взаємовиключних доказів, які б потребували оцінки судом за допомогою проведення судової автотехнічної експертизи, матеріали справи не містять, а відтак у суду немає підстав для її призначення.

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам, та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи викладені ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, правильність цих висновків суду не спростовують.

Оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтовано та з дотриманням вимог п.7 ст.247 КУпАП закрив провадження в справі.

Вказівка законодавця у п.7 ст.247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст.38 КУпАП. Разом з тим, сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст.38 КУпАП, а передбачений ст.277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об'єктивного і повного з'ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, як випливає з наведених позицій, районний суд обґрунтовано розглянув надані матеріали і вирішив питання щодо наявності (доведеності) вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і лише після цього, уникнув правової невизначеності щодо винності або невинності особи, яка притягається до відповідальності, закрив провадження у зв'язку із закінченням строків, передбачених КУпАП, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2018 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження по адміністративній справі - залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 334/2933/18