Справа № 206/387/18
Провадження № 3/206/262/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2018 року суддя Самарського районного суду міста Дніпропетровська Маштак К.С., в залі суду в м. Дніпро, розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, пенсіонера, інваліда 2 групи, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2018 о 18 год. 35 хв. в м. Дніпро на перехресті вулиць 20-річчя Перемоги та ОСОБА_2, водій ОСОБА_1, перед початком обгону не переконався в тому, що водій т/з, який рухається по тій самій смузі попереду, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та здійснив зіткнення з ним, в наслідок чого т.з. отримали технічні пошкодження та завдано матеріальних збитків іншому т/з Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.2б ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, надав суду покази, відповідно до яких він їхав по вул. 20-річчя Перемоги зі швидкістю приблизно 60 км/год включив поворотник та почав робити обгін, однак при закінченні маневру автомобіль НОМЕР_2, який їхав попереду почав повертати та торкнувся його своїм переднім бампером, тому він вважає, що вина у скоєнні ДТП обопільна, оскільки водій Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав переконатись у безпечності здійснення повороту та включити поворотник, чого не зробив.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що рухаючись по вул. 20-річчя Перемоги, підїжджаючи до перехрестя, подивився у дзеркало заднього виду, завчасно включив поворот та не встиг здійснити поворот, тому що стояв прямо, побачив світло у дзеркало та почув удар. ОСОБА_1 відразу поїхав з місця ДТП та повернувся через 10 хв. По мобільному телефону він не розмовляв. Коли побачив світло автомобіля відразу почав гальмувати.

В судовому засідання поліцейський ОСОБА_4 пояснив, що з складеної схеми та пояснень учасників ДТП вони з напарником встановили вину саме за водуєм ОСОБА_1, тому що на цьому перехресті, де була ще й суцільна смуга обгін робити заборонено. Переривчаста смуга на цьому перехресті призначена виключно для здійснення повороту.

В судовому засідання поліцейський ОСОБА_5 пояснив, що вислухавши пояснення учасників ДТП та дослідивши обставини та складені матеріали, він вирішив скласти протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП саме на водія ОСОБА_1, тому що місце ДТП відбулося на Т-образному перехресті на якому обгін заборонено.

Винність водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення також підтверджується письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 209044 від 11.01.2018, з якого вбачається, що 11.01.2018 о 18 год. 35 хв. в м. Дніпро на перехресті вулиць 20-річчя Перемоги та ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 перед початком обгону не переконався в тому, що водій т/з, який рухається по тій самій смузі попереду, не подав сигналу про намір повороту ліворуч та здійснив зіткнення з ним, в наслідок чого т.з. отримали пошкодження та завдано матеріальних збитків іншому т/з Toyota RAV4 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, схемою місця ДТП, фототаблицею, яка була долучена в ході судового розгляду, письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_3, відеозаписом з нагрудних відеореєтраторів працівників патрульної поліції, на якому сам водій ОСОБА_1 підтверджує той факт, що робив обгін на цьому перехресті, однак наголошує постійно на тому, що там була переривиста лінія та обгін на цьому місці дозволений відповідно до ПДР та те, що вина у даній ДТП обопільна, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, показами потерпілого ОСОБА_3, працівників патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4, фототаблицею, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням судді, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

До показів водія ОСОБА_1 в судовому засіданні суд відноситься критично, оскільки вони ні чим обєктивно не підтверджені, водій не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, та не заявив відповідних клопотань щодо їх витребування, що свідчить про намір останнього, таким чином уникнути відповідальності.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об'єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, доведеною повністю.

При обранні виду та розміру адміністративного стягнення, враховую ступень вини правопорушника, його особу, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів, тому суд приходить до висновку щодо доцільності звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки він є інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням серія Б № 099640, виданим УМВС в Дніпропетровській області від 23 грудня 1999 р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 124, 221, 275-280, 283-287 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340,00 (триста сорок) грн.

Судовий збір з ОСОБА_1 не стягувати.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п'ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред'явлення постанови до виконання 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Апеляційного суду Дніпропетровської областічерез Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя К.С. Маштак