Справа № 644/2617/18
Провадження № 3/644/1063/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 липня 2018 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Попова В.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Харківські області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст.18828 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого АТ «Трест Житлобуд 1», громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

в с т а н о в и в :

23.04.2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов вищезазначений адміністративний матеріал, складений у відношенні ОСОБА_1

Згідно протоколу серії БД 401401 від 12.04.2018 року, того ж дня приблизно 15-00 год. ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Миру, буд. 5, не виконав законну вимогу інспектора ВБДР УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_2, щодо припинення робіт у встановленого огородження по вул. Миру, 5 без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив ст. 62 Закон України «Про національну поліцію».

ОСОБА_1 в судові засідання, призначені на 15.05.2018 року, 31.05.2018 року, 19.06.2017 року, 16.07.2018 року не зявився. Повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказану в протоколі про адміністративне правопорушення, про що свідчать конверти зі зворотним повідомленням, які повернулись на адресу суду з відміткою «за строком зберігання» та «інші причини». Причини неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань не подавав.

Частиною 1 ст.277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Що судом було виконано.

Згідно висновку Верховного Суду (справа № 295/5011/15-ц; касаційне провадження № 61-1125св17), розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року» Гурепко проти України», в яких суд нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Собко проти України» («Sobko v. Ukrain», 17 грудня 2015 року, no. 15102/10), визначено, що стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому у скоєнні кримінального злочину право на присутність та ефективну участь у судовому розгляді, під час якого встановлюється обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Це право є частиною власне поняття змагального провадження і також може походити з гарантій, закріплених упідпунктах «с», «d» та «е» пункту 3 статті 6 Конвенції.

Аналогічна правова позиції викладена в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Чопенко проти України» («Сhopenko v. Ukrain», 15 січня 2015 року, no. 17735/06), «Колоцца проти Італії» («Colozza v. Italy», від 12 лютого 1985 року, no 9024/80) та «Стенфорд проти Сполученого Королівства» («Stanford v. the United Kingdom», від 23 лютого 1994 року, no 16757/90).

Тобто, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява № 487778/99 п.25, ЄСПЛ 2002-II, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків передбачених статті 38 КУпАП.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення про адміністративні правопорушення, яке відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Враховуючи обставини та події, з приводу яких відносно ОСОБА_1 був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення, строк передбачений ст. 38 КУпАП на момент розгляду справи судом сплинув, у зв'язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.2 ст.38, п.7 ст.247, ст.279, ст.ст.280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст.18828 КУпАП закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляції через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Суддя: В.О. Попова