Справа № 127/941/18
Провадження № 33/772/325/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Дедик В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 р. м. Вінниця

Суддя Апеляційного суду Вінницької області Дедик В.П., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року, якою,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 притягнуто до адмінвідповідальності за те, що він 10.01.2018, о 00 год. 12 хв., ОСОБА_2, в м. Вінниця, по вулиці А. Шетницького, керував транспортним засобом марки «MITSUBISHI LANCER 2.0», р/н НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, водій ОСОБА_2, у вказаний день та час не зупинився на законну вимогу працівника поліції.

Своїми навмисними діями ОСОБА_2 порушив п. 2.4 ПДР України, за що визнаний винним за ст. 122 - 2 КпАП України.

ОСОБА_2 в своєму клопотанні просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як постанова суду була винесена без його участі та її копія йому не надсилалась, а також в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Вінницького міського суду від 14.03.2018р., а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КпАП України, оскільки матеріали справи сфальшовані, він не вчиняв інкриміновані йому порушення та вину не визнавав, так як свідками були підписані пусті аркуші паперу, які інспектор сам заповнив, і свідки не попереджались про юридичну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а тому і протоколи про адмінправопорушення не можуть бути доказом, оскільки ґрунтуються на показах свідків.

Заслухавши ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та пояснив, що суд першої інстанції розглянув протокол щодо нього у його відсутність та не взяв до уваги його пояснення, клопотання про відкладення розгляду, копію постанови суду він не отримував, а дізнався про її існування 04.04.2018 року та зразу ж 05.04.18 року подав апеляційну скаргу.

По суті апеляційної скарги пояснив, що він не заперечує порушення ним ПДР за ст. 122-2 КпАП України, але не згоден з тим, що відмовлявся проходити огляд на стан сп'яніння, заперечує, що були присутніми свідки в той період коли йому нібито пропонували проходити огляд, а тому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України, ознайомившись з матеріалами адміністративної справи апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Із наданих суду документів вбачається, що на час оголошення постанови суду ОСОБА_2 хворів, судом не було направлено йому копію постанови, як цього вимагає Закон, що позбавило ОСОБА_2 своєчасно оскаржити судове рішення, що відповідатиме положенням ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», право особи повинно бути забезпечено судовими процедурами, які повинні бути справедливими, особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду.

По суті апеляційної скарги ОСОБА_2 на постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, то апеляційний суд бере до уваги наступні обставини.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за відмову від проходження огляду на стан сп'яніння за ч. 1 ст. 130 КпАП України було складено 10.01.18р. о 01 год. 05 хв. та в ньому зазначені свідки ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_2 мав відмовитися від проходження огляду на стан сп'яніння.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі зазначив, що свідків не було, вони з'явились набагато пізніше та підписали аркуші, надані інспектором поліції ОСОБА_4, суд першої інстанції не перевірив дані обставини.

ОСОБА_2 пояснив, що йому відомо про те, що свідки з'явились набагато пізніше після того, як був складений протокол щодо нього, бо він перебував на місці де відносно нього складали протокол за ст. 122-2 КпАП України та чекав коли заберуть автомобіль. Також зазначив, що він не заперечував проти обстеження, але лише в медзакладі, але йому відмовили працівники поліції.

Пояснення ОСОБА_2 суд вважає такими, що відповідають дійсності, оскільки в матеріалах адміністративної справи є пояснення свідків ОСОБА_3 в яких зафіксовано, що вони 10.01.18 року о 00 год. 50 хв були запрошені в якості свідка, тобто після того як було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, а тому їх підписи в протоколі з приводу того, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння слід вважати недійсним.

Інших даних, які б підтверджували законність складеного протоколу немає.

За таких обставин постанова суду в цій частині підлягає скасуванню, з закриттям провадження.

Щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 122-2 КпАП України, то він в апеляційному суді відмовився від оскарження постанови в цій частині та не заперечує, що дійсно порушив п. 2.4 ПДР. Також не встановлено обставин, які б давали підстави для скасування постанови про визнання винним ОСОБА_2 за ст. 122-2 КпАП України.

Оскільки судом першої інстанції не визначалось окреме стягнення за кожною із статей так як накладено було стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення, то у зв'язку з закриттям провадження за адміністративною справою за ч. 1 ст. 130 КпАП України слід визначити адмінстягнення ОСОБА_2 в межах санкції за ст. 122-2 КпАП України.

Обираючи стягнення за дане правопорушення, апеляційний суд бере до уваги, що ОСОБА_2 визнав вину в даному правопорушенні, вперше притягується до адміністративної відповідальності, за 20 років водійського стажу, а тому до нього має бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст. 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задовільнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовільнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14.03.2018 року про притягнення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КпАП України - скасувати та закрити в цій частині провадження в адміністративній справі.

Вважати ОСОБА_2 притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КпАП України та накласти на нього штраф в розмірі 9 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 153 грн. на користь держави.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Вінницької області В.П. Дедик

Згідно з оригіналом:

Суддя: