Провадження №: 3/752/5268/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2018 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Бойко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП України,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в ФОП «Максимов», ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31.05.2018 року о 21 год. 50 хв. по пр-ту. Голосіївському, 1, в м. Києві керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто здійснив дії передбачені ч.1 ст.130 КУпАП України.

В судове засідання ОСОБА_1 з'явився, вину визнав частково. Пояснив, що його транспортний засіб працівники поліції зупинили безпідставно. Спочатку причиною зупинки слугував привід залучення його у якості свідка для складання протоколу відносно іншого водія. Потім, в ході розмови співробітники патрульної поліції зазначили, що у нього наявні поверхневі ознаки стану наркотичного сп'яніння та запропонували проїхати до лікаря-нарколога для освідування. В свою чергу він категорично заперечив факт перебування у стані будь-якого сп'яніння, в тому числі наркотичного. Він клопотав провести освідування на місці зупинки, однак працівники поліції повідомили, що потрібно їхати до лікаря-нарколога. Так як, на нього вдома чекали дружина та малолітні діти, які на той час хворіли, та очікували ліки, які він віз, то від поїздки до лікаря відмовився, оскільки не мав на це часу. Клопотав закрити провадження за малозначністю та не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки його робота, яка є основним джерелом доходу сім'ї, безпосередньо пов'язана з використанням автомобіля.

Диспозиція ч.1 ст.130КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол складений відносно ОСОБА_1 не за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується матеріалами справи. Зокрема, відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_1 31.05.2018 року о 21 год. 50 хв. по пр-ту. Голосіївському, 1, в м. Києві після зупинки співробітниками поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп'яніння, в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога. Також вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими показаннями свідків, зокрема поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які вказали на те, що у їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння у лікаря-нарколога.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі матеріалами в сукупності.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, йому необхідно призначити адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення.

Отже, судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 352,40 грн., підлягає стягненню із ОСОБА_1

На підставі ч. 1 ст.130 КУпАП України та керуючись ст.ст. 283, 284, 285 КУпАП України, -

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП України та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 ( сорок) коп.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 10 діб з моменту її винесення.

Суддя: О.В.Бойко