Справа № 755/2232/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" лютого 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко В.Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

04 лютого 2018 року, приблизно о 22 год 00 хв за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з якою ведуть спільне господарство, яке виразилося у сварці та погрозі пошкодити майно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав частково, повідомив суду, що не мав наміру вчиняти психологічне чи фізичне насильство відносно цивільної дружини. З дружиною вони розлучені, але ведуть спільне господарство та ростять дітей. 4 лютого був побутовий конфлікт. Конфлікти з колишньою дружиною виникають постійно. Але при цьому переїжджати на іншу квартиру він не хоче.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні повідомила, що має підстави боятись за своє життя та здоров'я оскільки в минулому вже були випадки фізичного насильства зі сторони ОСОБА_1, в результаті чого вони розлучились. Через деякий час стали проживати разом, але конфлікти продовжуються. При сварках страждають діти, оскільки є свідками цього. Всі ці обставини змусили її викликати поліцію. Декілька разів вона пропонувала колишньому чоловікові роз'їхатись, але він не хоче.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім часткового визнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 09 лютого 2018 року серії АА № 976959, рапортом ст. ДОП Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 від 09 лютого 2018 року, заявою ОСОБА_2 про вчинення відносно неї домашнього насильства від 06 лютого 2018 року, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідка ОСОБА_4

Відповідно до положень ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1, судом не встановлено.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, не працює, суд дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту на 3 доби.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 не відноситься до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33, 39-1, 40-1, 173-2, 251, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», Законом України «Про судовий збір», -

постановив:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на 3 доби.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 рахувати з моменту фактичного затримання.

Направити ОСОБА_1 на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" строком на 3 місяці.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 к. на користь держави.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Суддя: