ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2018 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, інваліда третьої групи з дитинства (довічно)

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

з участю- Левицького Р.Б., перекладача ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №066642 від 19 червня 2018 року, водій ОСОБА_1 19 червня 2018 року о 03 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул.Тарнавського, 3 керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак 2572ТЕ, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою «Drager Alcotest 6810» ARBF-0443 (повірка дійсна 06.12.2018 року), на табло якого висвітлило показник 0,38% проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. «а» Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні за участі перекладача суд встановив, що ОСОБА_1 є особою з вадами слуху та голосу і розуміє лише мову жестів.

ОСОБА_3 будучи присутнім в судовому засіданні вини не визнав. Вказав, що він є глухонімим, про що було достовірно відомо працівникам поліції при зупинці його транспортного засобу. Однак, при складенні протоколу було грубо порушено його права та не забезпечено участі особи, яка володіє технікою спілкування з глухонімим. У звязку з відсутністю відповідного перекладача йому не було розяснено прав, не повідомлено суті правопорушення, яке йому інкримінують та не розяснено порядок проходження огляду для визначення стану алкогольного спяніння. Крім того, він будь-якої згоди з результатами огляду, проведеного на місці зупинки, не надавав. Працівниками поліції не було зясовано чи погоджується він із результатами тестування на алкоголь, не розяснено йому право на проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі та не забезпечено йому можливості пройти зазначене обстеження у закладі охорони здоровя протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Посилаючись на наведене, просив провадження у справі закрити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, дослідивши та оцінивши в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, переглянувши наявний у матеріалах справи відеозапис щодо проходження ОСОБА_1 огляду на визначення стану спяніння, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.9КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Про вчинення адміністративного правопорушення у відповідності до ст.254КУпАП складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з вимогами ст.256КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відпідписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху,затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, накротичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідкі в. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоровя. Такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоровя та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану спяніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, накротичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, що він 19 червня 2018 року о 03 год. 00 хв. в м.Тернополі по вул.Тарнавського, 3 керував автомобілем ВАЗ 2101, номерний знак 2572ТЕ, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою «Drager Alcotest 6810» ARBF-0443 (повірка дійсна 06.12.2018 року), на табло якого висвітлило показник 0,38% проміле.

Положеннями ст. 268 КУпАП встановлено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Встановлено, що ОСОБА_1 є особою з вадами слуху та мови, і розуміє тільки мову жестів.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.1 30 КУпАП складений у відсутності переклада жестової мови.

В судовому засіданні ОСОБА_4 ствердив, що є особою з вадами слуху та голосу і розуміє лише мову жестів. Під складення протоколу працівники поліції не забезпечили йому відповідного перекладача, не розяснили прав та суті інкримінованого йому правопорушення.

Вищенаведенні обставини підтверджуються оглянутими в судовому засіданні відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право кожного обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення на переклад мовою, якою володіє особа, розглядається як невід'ємна складова права на захист (параграф 3 ст.6 Конвенції). При цьому, відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

З досліджених відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що в присутності свідків ОСОБА_1 працівниками патрульної поліції було запропоновано пройти тест на алкогольне спяніння, без конкретизації в якому порядку, без розяснення прав та відібрання пояснень. З відеоматеріалів чітко вбачається, що ОСОБА_3 є глухонімотою особою, з обмеженими можливості, про що достовірно було відомо працівникам поліції в момент зупинки. Однак, працівники поліції, в супереч вимогам законодавства, не зясували у ОСОБА_3 факт володіння, розуміння мови та необхідність забезпечення йому належного перекладу.

При цьому, працівники патрульної поліції, не переконавшись у тому, що ОСОБА_1 розуміє достатньою мірою їх, та самостійно зробили висновок про те, що останньому зрозумілі його права, суть правопорушення, яке інкримінується, порядок проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння та те, що останній погодився із результатами огляду на місці зупинки. Не зясували згоду останнього із результатом та не розяснили право на проходження огляду у закладі охорони здоровя.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП визначено, що суд здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Згідно з вимогами ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не є належним та достовірним доказом по справі, оскільки складений з порушенням вимог законодавства,прав особи, відносно якої закладений, відтак не підтверджує факт вчинення правопорушення ОСОБА_1

Суд критично оцінює письмові пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_6, оскільки дані пояснення самі по собі без належним чином оформленого протоколу про адміністративне правопорушення не підтверджують факт вчинення правопорушення.

Суд також не приймає до уваги акт огляду на стан алкогольного спяніння, оскільки як вбачається із його змісту у графі «З результатами згоден» підпис ОСОБА_1 відсутній.

Аналізуючи в сукупності наявні у справі матеріали, вважаю, що в справі відсутні, а судом не здобуті належні та допустимі докази на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особами, які перебувають в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.130, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя