АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/74/18Суддя 1 інстанції Ніколенко Д. М.
Номер провадження 33/774/112/К/18Суддя- доповідач Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів громадян, що в грошовому вигляді становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави 352,40 грн. судового збору.

При обставинах, зазначених у постанові, 01 січня 2018 року о 08-15 год., водій ОСОБА_3 біля електроопори №213 по вул. Дніпровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «BMW 528I», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest № 0118» та проходження такого огляду в медичному закладі, відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, не дотримавшись вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою, захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови та закриття провадження у справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також захисником подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови, адвокат ОСОБА_2 посилається на те, що цей строк ОСОБА_3 пропущений з поважної причини, оскільки він не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, а копія постанови судом йому не направлялась та про її наявність йому стало відомо лише 26.03.2018 року, тоді й була подана апеляційна скарга.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом вимог матеріального і процесуального права. Зауважує, що висновки суду про начебто відмову ОСОБА_3 від проходження медичного дослідження на предмет алкогольного або наркотичного сп'яніння не відповідають дійсності. При цьому, судом не взято що уваги, що працівники поліції, всупереч норм діючого законодавства, при наявності заяви ОСОБА_3 про надання направлення для проходження обстеження в медичному заклади, безпідставно відмовили йому в цьому. Також, судом на підтвердження вини ОСОБА_3 необґрунтовано взято до уваги письмові поясненні свідків у справі, текст який працівниками поліції викладено за допомогою комп'ютерної техніки, що викликає сумнів у їх присутності при складанні протоколу та правдивості свідчень. Тоді як суд безпідставно відмовив у клопотанні сторони захисту про їх виклик та допит у судовому засіданні. Окрім того, судом було допущено порушення права ОСОБА_3 на захист через не повідомлення належним чином про розгляд справи та здійснення цього розгляду за відсутності його та його захисника.

В судове засідання суду апеляційної інстанції двічі не з'явилися ОСОБА_3 і його захисник ОСОБА_2, про день і час судового розгляду належним чином повідомлені, що підтверджено довідкою про СМС доставку (а.с.41). Зважаючи на те, що ОСОБА_3 і його захисник ОСОБА_2 не виявили належної зацікавленості у розгляді справи, до суду не з'явилися, документів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання не надали, суд апеляційної інстанції, з огляду на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», та виходячи з вимог зазначених у ст.294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та апеляційної скарги, перевіривши поважність причин пропуску строку на оскарження постанови, а також її законність і обґрунтованість в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Статтями 289, 294 КУпАП встановлено десятиденний строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк може бути поновлено органом, правомочним розглядати справу.

Доводи захисника, про те, що він і ОСОБА_3 не були присутні при винесенні оскаржуваної постанови, і ОСОБА_3 не отримав копії рішення підтверджується матеріалами справи, оскільки відсутні відомості про вручення під розписку або надіслання копії постанови, тому суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.285 КУпАП дійшов висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважних причин.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

З метою забезпечення права доступу до правосуддя, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_2 і поновити строк на апеляційне оскарження постанови, та розглянути апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як зазначено у п.6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 7 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Обставини вчинення ОСОБА_3адміністративного правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 152960 від 01.01.2018 року, який був складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст.ст.254-256 КУпАП, згідно якого 01 січня 2018 року о 08-15 год. біля електроопори №213 по вул. Дніпровське шосе в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, водій ОСОБА_3 керував автомобілем «BMW 528I», державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, а саме почервоніння обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest №0118» та проходження такого огляду в медичному закладі, відмовився у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1).

Наведені обставини також підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які засвідчили відмову водія ОСОБА_3від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу «ДРАГЕР» та у медичному закладі (а.с.2, 3).

Підстави ставити під сумнів пояснення цих свідків відсутні, оскільки їх пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, які слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_3у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3у вчиненні правопорушення також підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв'язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку (а.с.8).

Вказаний відеозапис також спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 з приводу того, що працівники поліції, всупереч норм діючого законодавства, при наявності його заяви про надання направлення для проходження обстеження в медичному заклади, безпідставно відмовили йому в цьому, оскільки з відеозапису видно, що після відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння на місці за допомогою приладу «ДРАГЕР», а також у закладі охорони здоров'я у присутності двох свідків було складено протокол про адміністративне правопорушення, і під час підписання протоколу ОСОБА_3 в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, власноруч зробив запис про видання йому направлення на медичний огляд для встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп'яніння, отже дії інспекторів в повній мірі відповідали вимогам Закону України «Про Національну поліцію».

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що патрульні поліцейські незаконно не видали водію ОСОБА_3 письмове направлення на проходження огляду є надуманими.

Так, відповідно до п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року N 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Тобто, направлення для огляду водія на стан сп'яніння додається до протоколу виключно у разі згоди водія на його проходження. В цьому ж випадку ОСОБА_3 категорично відмовився від проходження огляду, відтак направлення на огляд не складалося.

Доводи захисника про те, що, суд необґрунтовано взяв до уваги письмові поясненні свідків у справі, оскільки текст викладено за допомогою комп'ютерної техніки, що викликає сумнів у їх присутності при складанні протоколу та правдивості свідчень, що суд безпідставно відмовив у клопотанні сторони захисту про виклик та допит цих свідків у судовому засіданні, спростовуються відеозаписом з боді-камери поліцейських, переглянутим судом апеляційної інстанції, з якого видно, що ОСОБА_3 в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на законну вимогу поліцейського, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи захисника про порушення судом права ОСОБА_3 на захист через не повідомлення його належним чином про розгляд справи та здійснення цього розгляду за відсутності його та його захисника, є необґрунтованими.

Так, з матеріалів справи видно, що справа неодноразово призначався до розгляду та відкладався: за клопотанням захисника у зв'язку із зайнятістю в іншій справі та перебуванні на стаціонарному лікуванні (а.с.13, 23), ОСОБА_3 - в зв'язку з поданням скарги до УПП (а.с.19), про, що суд зазначив у постанові, вказуючи на умисне затягування строків розгляду справи з метою уникнення від відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП через сплив встановленого у ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення.

Суд першої інстанції взяв до уваги і те, що ОСОБА_3 не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, оскільки, будучи належним чином повідомленим про дату і місце розгляду справи, що підтверджено клопотанням захисника про відкладення судового розгляду від 10.03.2018р. (а.с.23-14), не з'явився до суду, виходячи з вимог зазначених у ст.277, 279 КУпАП, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника ОСОБА_2, що не суперечить вимогам закону.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_3 вбачається порушення Правил дорожнього руху України, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п.2.5 ПДР України та наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП є необґрунтованими та спростовуються вищенаведеними доказами.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст.ст.279, 280 КУпАП, а докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, та всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_3 та інших обставин справи.

У контексті вищенаведеного, суд приходить до висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі захисника, у зв'язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови - задовольнити.

Поновити адвокату ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді становить 10200,00 грн. з позбавлянням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області Н.В. Коваленко