Справа № 177/506/18
Провадження № 3/177/245/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 березня 2018 року

Суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області Суботіна С. А.

розглянувши матеріали, які надійшли від Криворізького РВП Криворізького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_2;

не працюючого;

зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

ідентифікаційний номер: НОМЕР_1

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

10.02.2018 о 17:00 годині, ОСОБА_1, перебуваючи в нетверезому стані, за місцем свого мешкання за адресою: буд. 13 по вул. Гагаріна, с. Чкаловка, Криворізького району Дніпропетровської області, вчинив домашнє насильство в сім`ї, відносно матері ОСОБА_2, а саме кидався з сокирою, намагався спалити будинок, чим вчинив психологічний тиск відносно ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судове засідання з'явився, вину у вчиненому правопорушенні визнав, пояснив, що будучи в нетверезому стані, 10.02.2018 за місцем свого мешкання вчинив психологічне насильство відносно матері ОСОБА_2, чим вчинив домашнє насильство.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, його вина підтверджується і письмовими матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП 412078 від 12.02.2018, який містить виклад обставин вчиненого правопорушення та підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень (а.с. 1);

- карткою обліку інформації, яка надійшла до відділення поліції засобами телефонного зв`язку, згідно якої 10.02.2018 надійшло повідомлення про вчинення ОСОБА_1 сварки в сім`ї (а.с. 2);

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2, в яких вона вказувала, що 10.02.2018 її син ОСОБА_1 за місцем їх мешкання вчинив відносно неї психологічне насилля, оскільки вчиняв сварку, погрожував спалити будинок (а.с. 3).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п. 14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Суд, вислухавши ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, прийшов до висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення діянь психологічного характеру (погрози, залякування, спрямовані на обмеження волевиявлення особи), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Суд, обираючи вид і міру адміністративного стягнення, враховує характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, ступінь вини, особу ОСОБА_1, який в судове засідання з'явився, вину у вчиненому ним правопорушенні визнав, не заперечував обставин правопорушення, не працює, тому суд вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу, яке відповідно до вимог ст. 23 КУпАП є справедливим та буде достатнім і необхідним для виховання особи.

Згідно з ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 40-1, ч.1 ст. 173-2, ст. 283, п. 1 ч. 1 284, КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, с. калівка, Криворізького району Дніпропетровської області, визнати винуватим за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 352 (триста пятдесят два) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку на протязі десяти днів з моменту отримання її копії до апеляційного суду Дніпропетровської області через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: