АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/774/634/18 Головуючий у І-й інстанції - Попов В.В.
Справа № 213/572/18 Суддя-доповідач - Кононенко О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, апеляційну скаргу особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою, ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 21.02.2018 року, о 17 год. 35 хв., на вул. Кімівська буд. 1г Інгулецького району м. Кривого Рогу водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DACIA LOGAN» д/н НОМЕР_1, відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, перед поворотом ліворуч не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, при зміні напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним для інших учасників руху внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «CHEVROLET NIVA» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, який рухався ліворуч, чим порушив пункти 2.3.б; 10.1; 10.4 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки, постраждалі при ДТП відсутні.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова прийнята з неповним дослідженням всіх обставин справи, оскільки викладені у рішення обставини не відповідають об'єктивній дійсності справи. Судом було прийнято до уваги лише ті пояснення, які надані були в день ДТП та проігноровано всі інші пояснення, які містяться в матеріалах справи. Також зазначив, що пояснення ОСОБА_3 були враховані всі та відображені в постанові. Крім того, судом було порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки суд не зазначив жодного нормативно-правового акта в підтвердження відмови в задоволенні клопотання про проведення авто-технічної експертизи, не було викликано та допитано в якості свідка інспектора поліції, що свідчить про невиконання суддею вимог ст. 251 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 та його захисник не з'явилися, ОСОБА_2 надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_3 також надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, просив постанову залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що спростовуються матеріалами справи.

За положеннями пункту 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.4 ПДР, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в'їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою

П. 2.3.б ПДР передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Порушення зазначених пунктів Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 та доведеність його вини в скоєнні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 114696 від 27.02.2018, який складений уповноваженою особою у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, і де зазначені обставини вчинення правопорушення та їх правова кваліфікація; схемою місця події до протоколу місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано траєкторію руху транспортних засобів, їх положення після зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, локалізація яких об'єктивно підтверджує викладені у протоколі обставини; поясненнями водіїв.

З приводу доводів водія ОСОБА_2 щодо неврахування судом першої інстанції деяких свідчень, що були надані пізніше, суд зазначає, що вказане не відповідає дійсності, оскільки оскаржувана постанова містить обґрунтування суду з цих підстав та взято до уваги первинні показання, які були надані водієм ОСОБА_2 безпосередньо у день ДТП 21.02.2018 року, оскільки на підставі саме цих показань складалась схема місця ДТП, яка і водієм ОСОБА_2 і водієм ОСОБА_3 не оспорююється.

Крім того, судом зазначено, з чим погоджується і суд апеляційний, що різниця показань ОСОБА_2 полягає у доповненні первинних письмових показань тими обставинами, які не знайшли свого підтвердження і не узгоджуються з іншими дослідженими у суді першої інстанції доказами.

Інші доводи в апеляції фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП, які носять суб'єктивний характер і об'єктивно не підтверджуються матеріалами справи.

Щодо посилання в апеляції на невмотивованість відмови суду в клопотанні про призначення експертизи, то вказані обставини також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, оскільки судом першої інстанції з наведених мотивів в оскаржуваній постанові обґрунтовано зазначено, що для прийняття рішення об'єктивного рішення по цій справі виявилося достатнім дослідження матеріалів даної адміністративної справи, а також огляд матеріалів адміністративної справи відносно ОСОБА_3, а також показання водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такі висновки відповідають матеріалам справи і узгоджуються з положеннями закону.

Тому апеляційний суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_2 про невинуватість не підтверджені матеріалами справи про адміністративне правопорушення, під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, переконливих доказів на підтвердження доводів суду надано не було.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, а саме з тим що водій ОСОБА_2 відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, перед маневром повороту не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, при зміні напрямку руху не переконався в тому, що це буде безпечним для інших учасників руху, а саме для іншого учасника дорожнього руху, який рухався в цей час в попутному напрямку - водія ОСОБА_3, в наслідок чого сталося вищевказане зіткнення.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаних пунктів, знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому його дії правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2- залишити без задоволення.

Постанову судді Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 травня 2018 року щодо ОСОБА_2за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Кононенко