23.06.2018 Справа № 200/8637/18
Провадження № 3/200/2500/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2018 року Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Карягіна Н.О., розглянувши матеріал, який надійшов з Регіонального представництва Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої першим заступником директора комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж», яка мешкає за адресою: м. Дніпро, б-р Рубіновий, буд. 10/28, за ч.2 ст. 212-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

За результатами проведеної перевірки Регіональним представництвом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у Дніпропетровській області за заявою гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3, було встановлено, що 26.03.2018 року потерпілі звернулися до закладу з інформаційним запитом, зареєстрованим за вх.. № 01-04/289, в якому просили надати інформацію та копії документів, розпорядниками яких є заклад, а саме: нормативний акт, розпорядження, будь який документ, в якому міститься норма Закону, відповідно до якого у закладі судові повістки про знаходження у суді ОСОБА_3 та ОСОБА_2, які надаються роботодавцю, мають бути засвідчені нотаріально; надати П.І.Б. адвоката, який діє за дорученням ОСОБА_4 у судові справі № 04/652/18, скільки коштів сплачено адвокату з обласного бюджету за участь у зазначеній справі; надати інформацію чи бачив потерпілих адвокат закладу у судовому засіданні. 29.03.2018 року вих. № 01-01/228 заклад відмовив потерпілим у наданні запитуваної інформації, у звязку з тим, що заклад не є субєктом Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації», право на доступ до публічної інформації гарантується обовязком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію. Крім того, забезпечення доступу до інформації гарантується п. 6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме надання інформації за запитами на інформацію, а також п.6 ч.1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобовязані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Таким чином своїми діями перший заступник директора комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж директор ОСОБА_1 неправомірно відмовила у наданні інформації, чим скоїла правопорушення, передбачене ч.2 ст. 212-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнала та просила закрити провадження по справі у звязку з тим, що згідно її посадової інструкції на неї не покладено обовязок надання відповіді на інформаційні запити.

Вислухавши ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП, яке виразилося у порушенні Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме у неправомірній відмові в наданні інформації, доведена повністю та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, копією заяви гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3, відповіддю на запит від 29.03.2018 року вих. № 01-01/228, копією наказу № 59/1-К від 25.07.2016 року комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» згідно якого, перший заступник директора комунального вищого навчального закладу «Дніпровський базовий медичний коледж» ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надає відповіді на запити щодо публічної інформації. та іншими матеріалами справи.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини та обставини, які пом'якшують або обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, оскільки застосування саме такого стягнення буде достатнім для її виправлення і попередить нові правопорушення.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст. 212-3, ст.ст. 283, 284 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за ; банк утримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови або її може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КУпАП.

Суддя Н.О. Карягіна