АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№33/796/735/2018 Постанова винесена суддею Шевченко Т.М.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, другого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором Управління капітального будівництва Крюковщинської сільської ради, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з постановою суду, 23 грудня 2016 року о 14 год. 30 хв. на перехресті вул. Німецька - вул. Антоновича в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенз Е320», державний номерний знак НОМЕР_2, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 8.7 ПДР України.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження в справі, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, просить її скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що в порушення вимог ст. 252 КУпАП, судом неналежним чином досліджено обставини справи, внаслідок чого постанова суду містить посилання на обставини, які не мали місця.

Так, приймаючи рішення про визнання його винним у вчиненні правопорушення, суд виходив, зокрема, з того, що це підтверджується його поясненнями як на місці ДТП, так і в суді, проте, і на місці ДТП, і в судовому засіданні він пояснював, що рух на перехрестя розпочав лише після увімкнення зеленого сигналу світлофора, який дозволяв йому рух у відповідному напрямку.

Також суд послався і на висновок експерта, як на такий, що підтверджує його вину, однак, згідно з проведеною експертизою, встановлено два можливих варіанти: або він рухався на забороняючий сигнал світлофора при виїзді на перехрестя, або ж на забороняючий сигнал рухався водій іншого автомобіля, а він, відповідно, рухався на зелений (дозволяючий) сигнал світлофора.

Щодо схеми ДТП, на яку суд також послався як на доказ його вини, то навіть проведена у справі експертиза з використанням цієї схеми ДТП не змогла дійти висновку про наявність його вини.

А тому, суд був необ'єктивний щодо викладених вище обставин справи, дослідив їх неналежним чином та дійшов висновків, які не лише не відповідають зазначеним обставинам, але й суперечать їм.

Щодо пояснень водія ОСОБА_4, на які посилається суд, то вона надала пояснення, які обвинувачують його, з метою уникнення відповідальності, так як вона сама виїхала на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, чим і спричинила ДТП за участю його автомобіля.

Таким чином, на думку апелянта, в оскаржуваній постанові його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за відсутності будь-яких реальних доказів дійсно вчинення ним правопорушення та всупереч реальним обставинам справи, тобто за відсутності у його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3 на підтримку доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 проти задоволення апеляційної скарги, а також пояснення свідка ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з'ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, по факту дорожньо-транспортної пригоди, що трапилася 23 грудня 2016 року, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2 за порушення п. 8.7 ПДРУкраїни.

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 в порушенні п. 8.7 Правил дорожнього руху, а саме в тому, що на перехресті вул. Німецька - вул. Антоновича в м. Києві ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес-Бенз Е320», державний номерний знак НОМЕР_2, виїхав на регульоване перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Однак, такі висновки суду першої інстанції є необґрунтованими та не підтверджуються матеріалами справи.

Так, з пояснень ОСОБА_2, наданих ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди та при апеляційному розгляді справи, вбачається, що, рухаючись по вул. Німецька, він зупинився на перехресті з вул. Антоновича на червоний сигнал світлофору та після включення зеленого сигналу світлофора, повільно почав рух прямо через перехрестя, і разом з ним почали рух і інші автомобілі, які стояли позаду нього. Однак, коли він вже пересік дві смуги руху по вул. Антоновича, тобто проїхав половину шляху, побачив, що по вул. Антоновича на червоний сигнал світлофора, на великій швидкості, на нього рухається автомобіль «Хонда», при цьому, інші автомобілі по вул. Антоновича в цей час стояли на світлофорі. Він почав гальмувати, зміщуючись вліво, але зіткнення уникнути не вдалося, так як водій автомобіля «Хонда» ОСОБА_4 не прийняла жодних мір для уникнення зіткнення. До того ж, одразу після зіткнення водій ОСОБА_4 сказала, що вона не бачила, на яке саме світло світлофора вона виїхала на перехрестя.

Також зазначив, що якби він виїхав на червоний сигнал світлофора, як на те вказує ОСОБА_4, то він не зміг би проїхати по вул. Антоновича дві смуги руху, не зіткнувшись з іншими транспортними засобами, оскільки на цій вулиці рух був досить інтенсивний.

Зазначені пояснення ОСОБА_2 в тій частині, що він здійснював рух через перехрестя вул. Німецька - вул. Антоновича на зелений сигнал світлофора, а водій автомобіля «Хонда» ОСОБА_4, рухаючись по вул. Антоновича, виїхала на перехрестя на червоний сигнал світлофору, внаслідок чого здійснила зіткнення з його автомобілем, об'єктивно підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_7, наданими ним одразу після дорожньо-транспортної пригоди,який знаходився в якості пасажира в автомобілі «Мереседес» під керуванням водія ОСОБА_2

Відповідно ж до пояснень іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - водія ОСОБА_4, наданих нею після дорожньо-транспортної пригоди та при апеляційному розгляді справи, вона, рухаючись по вул. Антоновича в четвертій смузі зі швидкістю приблизно 40 км/год., виїхала на перехрестя на зелений сигнал світлофору в останній момент, коли вже інші автомобілі, які рухалися поруч з нею, проїхали, та побачила, що з лівого боку по вул. Німецька рухається автомобіль «Мерседес». Вона почала гальмувати, але так як відстань між ними була досить мала, тому відбулося зіткнення. При цьому зазначила, що через хвилину після зіткнення автомобілів, почали переходити дорогу пішоходи, по напрямку її руху.

За наявними в матеріалах справи та наданими в суді апеляційної інстанції поясненнями свідка ОСОБА_6, 23 грудня 2016 року о 14 год. 30 хв. вона знаходилась у себе вдома на балконі та почула звук удару автомобілів, але самого зіткнення автомобілів вона не бачила. Після цього вона виглянула з балкону та побачила, що за перехрестям стоїть розбитий автомобіль «Хонда», а також те, що мигав жовтий сигнал світлофору, а це значить, що водій автомобіля «Хонда» рухалась на зелений сигнал світлофору, так як після жовтого загорається червоний. Також зазначила, що на той момент автомобілів з вул. Антоновича було небагато, пішоходи по цій вулиці не йшли, а по вул. Німецька вже їхали автомобілі, оминаючи аварію, при цьому по вул. Антоновича мигав жовтий сигнал світлофора.

Разом з тим, зазначений ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 механізм дорожньо-транспортної пригоди, спростовується не лише приведеними вище поясненнями ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_7, а й письмовими доказами по справі.

Зокрема, зі схеми дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою та учасниками пригоди без будь-яких заперечень, та в якій зафіксовано розташування дорожніх знаків, дорожньої розмітки та світлофорних об'єктів на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, місце зіткнення, положення транспортних засобів після зіткнення і пошкодження, які мали автомобілі в результаті дорожньо-транспортної пригоди, з яких вбачається, що зіткнення транспортних засобів сталося на регульованому світлофорним об'єктом та дорожніми знаками і дорожньою розміткою перехресті вул. Антоновича - вул. Німецька в м. Києві в межах четвертої смуги руху проїзної частини вул. Антоновича, яка загалом має шість смуг для руху, і після зіткнення автомобіль «Мерседес», перетнувши майже три смуги руху проїзної частини вул. Антоновича, розташовується в межах перехрестя - четвертої та п'ятої смуг руху проїзної частини вул. Антоновича під кутом до осі проїзної частини вул. Німецька, в той час, як автомобіль «Хонда», розташовується за межами перехрестя, в межах - третьої смуги руху проїзної частини вул. Антоновича під кутом до її осі.

Характер і локалізація пошкоджень на автомобілях «Хонда» та «Мерседес» свідчать про те, що передньою лівою частиною автомобіль «Хонда» контактував із правою передньою частиною автомобіля «Мерседес».

Отже, дані, зафіксовані на схемі ДТП, зокрема щодо визначеного місця зіткнення транспортних засобів, їх розташування після зіткнення, а також характеру та локалізації пошкоджень автомобілів у результаті дорожньо-транспортної пригоди, в сукупності з іншими доказами по справі, зокрема поясненнями водіїв ОСОБА_2, ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6 щодо напрямку руху транспортних засобів безпосередньо перед зіткненням, не вказують на те, що водій ОСОБА_2 здійснював рух через перехрестя на заборонний (червоний) сигнал світлофора.

При цьому з циклограми роботи світлофорних об'єктів, розміщених на перехресті вул. Антоновича - вул. Німецька в м. Києві, витребуваної під час апеляційного розгляду, слідує, що, коли по напрямку руху з вул. Антоновича горить 3 секунди жовтий сигнал світлофора, то для автомобілів з вул. Німецької протягом цього часу залишається горіти червоний сигнал світлофора, в подальшому 2 секунди горить червоно-жовтий сигнал, і лише потім загорається зелений, в той час як для автомобілів з вул. Антоновича вже дві секунди горить червоний сигнал світлофора.

А відтак, не відповідають дійсності пояснення свідка ОСОБА_6, що, коли вона визирнула з балкону, по вул. Антоновича мигав жовтий сигнал світлофора, адже, за її ж твердженнями, по вул. Німецька вже їхали автомобілі, оминаючи аварію.

Також дані циклограми роботи світлофорного об'єкта та схеми ДТП в своїй сукупності вказують на те, що протяжність руху водія автомобіля «Мерседес», з моменту проїзду лінії світлофорного об'єкта по напрямку його руху до місця зіткнення, склала більше ніж 11,1 метрів, та таким чином саме водій автомобіля «Хонда» ОСОБА_4 не могла здійснювати виїзд на перехрестя ні на зелений миготливий сигнал світлофору, ні на жовтий сигнал світлофору.

Тому твердження ОСОБА_4 про недозволений маневр саме водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 та його виїзд на перехрестя на заборонний (червоний) сигнал світлофора, не заслуговують на увагу, оскільки є виключно її припущеннями, які жодним доказом не підтверджуються.

Щодо висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5344/17-52 від 25.09.2017 року за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, який суд першої інстанції взяв до уваги, то по наданим на експертизу матеріалам справи не видалось можливим провести експертний аналіз обставин зіткнення автомобілів Мерседес і Хонда - відносно того, на який сигнал світлофора виїжджали на перехрестя автомобілі Мерседес та Хонда, оскільки пояснення водіїв ОСОБА_4 і ОСОБА_2 щодо обставин виїзду на перехрестя автомобілів Мерседес і Хонда з точки зору сигналів світлофорів, які були в цей момент увімкнені, є взаємовиключними, у зв'язку з цим дослідження проводилося за двома варіантами обставин розвитку даної пригоди. А тому вказаний висновок не може вважатися повним і об'єктивним за відсутності достовірних даних про те, на який сигнал світлофора рухалися обидва водія.

Тому, за відсутності доказів, які б беззаперечно свідчили про недотримання ОСОБА_2 вимог п. 8.7 Правил дорожнього руху, зважаючи на обставини справи та дані схеми дорожньо-транспортної пригоди, а також приймаючи до уваги, що водій автомобіля «Мерседес» ОСОБА_2 мав підстави розраховувати, відповідно до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, що водій автомобіля «Хонда» ОСОБА_4 дотримається вимог п. 8.7. 3 (е) Правил дорожнього руху, який забороняє рух на червоний сигнал світлофора, в його діях не вбачається порушень Правил дорожнього руху, які б мали причинний зв'язок з обставинами виникнення ДТП, та відповідно в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За викладеним, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі за закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва Горб І.М.