АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1746/17-пГоловуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/789/80/18 Доповідач - Лекан І.Є.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 р. Суддя апеляційного суду Тернопільської області Лекан І.Є.

за участю апелянта ОСОБА_1, адвоката Кумановського В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду від 29 січня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Бучацького районного суду від 29 січня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 25 листопада 2017 року близько 16 год. 17 хв. в м. Бучач по вул.Галицькій керував автомобілем марки "Пежо Партнер", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ'єктивно розглянув адміністративну справу, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує на порушення працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема на те, що всупереч вимогам чинного законодавства протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу не складався, копію вказаного протоколу йому не вручено.

Крім цього, зазначає, що судом першої інстанції не враховано показів свідка ОСОБА_3, який в судовому засіданні вказав на відсутність свідка ОСОБА_4 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 та адвоката Кумановського В.М., які підтримали подану апеляцію, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 до задоволення не підлягає з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 25 листопада 2017 року серії БР №021608 інспектором Бучацького ВП старшим лейтенантом поліції Мосорою І.Я. зафіксовано факт керування близько 16 год. 17 хв. по вулиці Галицькій в м.Бучачі водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки "Пежо партнер", номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота та факт його відмови від проходження у встановленому порядку огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння в присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп'яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що 25.11.2017 року були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовся пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, після чого залишив транспортний засіб та пішов.

Пояснення свідками надано письмово 25.11.2017 року.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп'яніння, його дії та ознаки сп'яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення є необґрунтовані, оскільки його вина є доведеною на підставі повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи та належними і допустимими доказами у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП.

Безпідставними є посилання апелянта на порушення працівниками поліції процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року не передбачено імперативної вимоги щодо місця складання протоколу, а відповідно до п.6 розділу IX вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Вказані вимоги щодо процедури складання протоколу та його змісту повністю виконані працівниками поліції.

Посилання апелянта на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення був присутній лише один свідок, про що зазначив в судовому засідання свідок ОСОБА_3, не відповідають дійсності, оскільки із протоколу судового засідання від 11 січня 2018 року вбачається, що свідок ОСОБА_3 підтвердив наявність свідків на місці зупинки транспортного засобу, вказавши, що із свідком ОСОБА_4 він особисто не знайомий та безпосередньо біля нього не стояв.

Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення - ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови суду та її закриття - немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду від 29 січня 2018 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.Є. Лекан