АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн. 00 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 14 жовтня 2017 року, о 22 год. 20 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1, по вулиці М. Шептицького, у м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), огляд на який проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6, що підтверджується висновком №007897 від 14 жовтня 2017 року, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи, та накладення на нього суддею місцевого суду занадто суворого стягнення.

Апелянт зазначав, що суддя місцевого суду не взяв до уваги наявну у справі медичну довідку від 16 жовтня 2017 року про те, що він 14 жовтня 2017 року о 21 год. 00 хв. звернувся до лікаря-стоматолога із больовим синдромом, унаслідок чого йому проведено ін'єкцію знеболювального. Після цього він додатково двічі приймав знеболювальний препарат.

У зв'язку з наведеним, на думку апелянта, висновок лікаря нарколога про його перебування у стані наркотичного сп'яніння є помилковим. При цьому, зазначав, що аналізи на підтвердження вживання ним алкоголю, у медичному закладі не проводились. Висновок про результати медичного огляду він підписав, перебуваючи у стані шоку.

Крім того, посилався на відсутність у матеріалах справи даних про його відсторонення від керування транспортним засобом, що на думку апелянта, свідчить про порушення працівниками поліції встановленої законом процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також зазначав, що суддя місцевого суду під час накладення стягнення не врахував його тяжке матеріальне становище та наявність на утримання матері пенсійного віку. Транспортний засіб використовується ним у робочих цілях, є єдиним джерелом доходу, та позбавлення його права керування призведе до скрутного матеріального становища.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9"а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно пункту 12 Розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських атів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, (далі - Інструкція), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 14 жовтня 2017 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 22 год. 20 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ 1102», державний номер НОМЕР_1, по вулиці М. Шептицького, у м. Києві, з ознаками наркотичного сп'яніння (почервоніння очей, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук), огляд на який проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, проспект Визволителів, 6, що підтверджується висновком №007897 від 14 жовтня 2017 року /а.с. 1/; даними висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» №007897 від 14 жовтня 2017 року щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності до якого встановлено, що ОСОБА_2 на час огляду - 14 жовтня 2017 року о 23 год. 05 хв. перебував у стані наркотичного сп'яніння /а.с. 2/; даними рапорту старшого лейтенанта поліції Кулінської О.Т. від 15 жовтня 2017 року, згідно даних якого, 14 жовтня 2017 року о 22 год. 20 хв., при спілкуванні з водієм ОСОБА_2, у нього виявлено ознаки наркотичного сп'яніння, у зв'язку з чим, зі згоди водія, його доставлено до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» для проходження медичного огляду, за результатами якого встановлено, що останній перебуває у стані наркотичного сп'яніння /а.с. 3/.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що висновок медичного огляду стосовно нього не містить даних про проведення лабораторних досліджень для встановлення стану сп'яніння, не є підставою для визнання висновку медичного огляду недопустимим доказом, оскільки огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проведено за зовнішніми клінічними ознаками, на підставі яких встановлено заключний діагноз про його перебування у стані сп'яніння унаслідок вживання наркотичних речовин.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення не встановлено невідповідності висновку Київської міської наркологічної клінічної лікарні "Соціотерапія" №007897 від 14 жовтня 2017 року вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.

Крім того, як убачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, та вищезазначеного медичного висновку №007897, про наявність заперечень щодо результатів медичного огляду на стан сп'яніння, ОСОБА_2 після ознайомлення з вказаним висновком не зазначав.

Доводи апелянта про те, що матеріали справи не містять відомостей про його відсторонення від керування транспортним засобом, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду.

Посилання апелянта на те, що він напередодні проходження огляду на стан сп'яніння вживав знеболювальні препарати, не спростовує висновків судді місцевого суду про керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння, та не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення суддею місцевого суду вимог ст. 33 КУпАП при накладенні на нього стягнення за адміністративне правопорушення, та не врахування суддею даних про його особу, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суддя місцевого суду дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП.

При цьому, дані про особу правопорушника, на які посилається апелянт, в даному випадку не впливають на накладене адміністративне стягнення, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_2 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 08 грудня 2017 року відносно ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного

суду м. Києва Мельник В.В.