Справа № 346/3455/18
Провадження № 33/4808/123/18
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Бирич Н. В.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника Ломничука Ю.Ю., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.,-

в с т а н о в и в :

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 15.07.2018 року о 22 год. 55 хв. в м. Коломия по вул.. Глибокій керував транспортним засобом Хонда, д.н.з. НОМЕР_1. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку приладом Драгер та Коломийській ЦРЛ відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Зокрема, зазначає, що розгляд справи відбувся у його відсутності, що є порушенням його прав та позбавив його можливості давати пояснення, заявляти клопотання. Тим самим, суд при розгляді даної справи відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, порушив його право на захист у відповідності до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Судом було порушено його право на отримання відповідної професійної допомоги, що в такому випадку робить постанову суду завідомо незаконною та неправосудною, тобто яка постановлена без забезпечення його права на справедливий суд.

ОСОБА_2 зазначає, що у вказаний день та час він був зупинений працівниками поліції безпідставно, на що він зробив їм зауваження і після чого йому було запропоновано пройти огляд на визначення алкогольного сп'яніння. При тому, що працівники поліції пред'явили звинувачення керування транспортним засобом при ознаках алкогольного сп'яніння свідків не було. На його заперечення та інформацію про те, що ОСОБА_2 взагалі не вживає спиртні напої працівники поліції не реагували і погрожували затримати його та його транспортний засіб.

На прохання ОСОБА_2 працівники поліції відмовились надати свідоцтво про повірку приладу Драгер, мотивуючи тим, що для цього потрібно їхати у відділ поліції, на що він погодився. Однак, натомість працівники поліції відвезли його у Коломийську ЦРЛ і там йому запропонували пройти відповідний огляд за допомогою приладу Драгер. Він повторно попросив надати сертифікат на відповідність даного приладу та попросив працівника поліції провести огляд в присутності свідків, на що працівник поліції йому відмовив, вказавши на наявність лікаря.

Вказує на те, що пройти освідчення сертифікованим приладом Драгер або у медичній установі здати аналіз крові на факт вживання алкогольних напоїв, йому ні лікар ні працівник поліції не пропонували. ОСОБА_2 зазначає, що він наполягав на здачі аналізу крові, однак отримав відповідь лікаря про те, що спочатку слід пройти зазначений огляд за допомогою приладу Драгер.

ОСОБА_2 наголошує на тому, що він наполягав видати йому складений щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, однак і в цьому йому було відмовлено. У протоколі в якості свідків зазначено лікаря ОСОБА_4, яка не проводила освідчення, та вказано ще невідомого свідка, якого не було ні під час його зупинки працівниками поліції, ні у лікарні, що є свідченням про фальсифікацію даного протоколу.

Звертає увагу на те, що судом було порушено його право на захист по причині розгляду справи за його відсутності так як в той час знаходився на амбулаторному лікуванні, що підтверджується листом непрацездатності, про що він попередньо повідомив суддю у телефонному режимі. А після закінчення лікування, він прийшов у суд і йому повідомили про ухвалення постанови по його справі.

Вказує на те, що в постанові суду неправильно вказана адреса його проживання, у постанові суддею зазначено, що його вина підтверджується поясненнями свідків, яких не було в судовому засіданні, а по місцю його реєстрації повідомлення про виклик суду жодного разу не надходило, що свідчить про фальсифікацію матеріалів справи.

Вважає, що суд відступив від принципів повноти та об'єктивності судового розгляду, та допустив спрощений підхід до розгляду справи

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також просить про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки вважає, що пропустив його з поважних причин. Зокрема, стверджує, що в період з 09.10.2018 року по 17.10.2018 року він перебував на лікарняному у зв'язку з чим не мав можливості дізнатися про наявність судового рішення та своєчасно оскаржити його у встановлений законом строк.

Апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Так, до матеріалів апеляційної скарги особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 додано листок непрацездатності серія АДЛ №644697 відповідно до якого останній в період з 09.10.2018 року по 17.10.2018 року включно знаходився на лікарняному за загальним захворюванням.

Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, з метою забезпечення права ОСОБА_2 на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши та дослідивши доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Ломничука Ю.Ю., які підтримали вимоги апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному, та об'єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд першої інстанції розглянув справу щодо ОСОБА_2 за його відсутності мотивувавши тим, що останній був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

В своїй апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 посилається на те, що не був належним чином повідомлений про розгляд справи, чим було порушено право на захист.

Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, відповідно до п.17 Правил надання послуг поштового зв'язку, які затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 р. №270, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка» приймаються для пересилання лише з рекомендованим повідомленням про їх вручення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП двічі викликав особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, направляючи судові повістки простою поштою без рекомендованого повідомлення.

Крім того, відповідно до копії паспорта ОСОБА_2 та його пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції , останній зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, в той час , як судові повістки безпідставно направлялись за іншою адресою.

Крім того, суд першої інстанції, не маючи даних про те, що ОСОБА_2 належним

чином відповідно до встановленого законом порядку повідомлений про призначення справи до розгляду, безпідставно розглянув справу без участі захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності в той час, коли останній перебував на амбулаторному лікуванні.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. ( Рішення у справі «Стрижак та інші проти України»)

Таким чином, суд першої інстанції порушив конституційне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на участь у судовому розгляді, не забезпечив у можливості надати докази та навести доводи, через що порушив вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Європейський суд неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції (справа "Гурепка проти України"), а позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки "право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, серед яких право знати, у вчиненні якого правопорушення його підозрюють або обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права та обов'язки , мати захисника та інші.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що у випадку виявлення адміністративного правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом і єдиною підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факти неправомірних дій і розцінюється як основне джерело доказів.

Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про те, що копія протоколу про адміністративне правопорушення була вручена ОСОБА_2, оскільки відповідна графа у протоколі про адміністративне правопорушення залишена незаповненою і не містить підпису особи, стосовно якої складено протокол або запису про те, що ця особа відмовилась від підпису, що свідчить про істотне порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП.

Зі змісту пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 вбачається, що він не знав, що він копію протоколу про адміністративне правопорушення не отримував.

Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП обов'язок вручити протокол про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності покладається на відповідний орган, який складав протокол.

Апеляційний суд вважає, що невручення копії протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутність даних про роз'яснення їй змісту протоколу про адміністративне правопорушення свідчить про істотне порушення права на захист і є безумовною підставою для скасування рішення про притягнення такої особи до адміністративної відповідальності та закриття провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв

З оригіналом згідно:

Суддя О.П. Васильєв