Справа № 462/2423/17 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 33/783/1079/17 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2018 року Апеляційний суд Львівської області у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1, захисника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2017 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2017 року,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 320 грн. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 29 травня 2017 року о 18 год. у м. Львові на вул. Скнилівська,82 керував автомобілем НОМЕР_1» в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що в той день він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, однак автомобілем не керував, а тому його безпідставно притягнули до адміністративної відповідальності. Даний факт можуть підтвердити свідки ОСОБА_3, який керував автомобілем та ОСОБА_4, який був очевидцем події. Доказів того, що саме він керував автомобілем немає. Суд невірно трактував пояснення свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що не бачила як він керував автомобілем. За таких обставин постанова суду є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

При апеляційному перегляді справи ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, й пояснив, що 29 травня 2017 року о 18.00 год. він дійсно перебував у стані алкогольного сп'яніння, однак транспортним засобом не керував.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 був повідомлений про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, однак 24.04.2018 у судове засідання апеляційного суду не з'явився та інформації щодо поважності причин неявки до суду не подав.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:

протоколом про адміністративне правопорушення серія БР №204096, складеним щодо ОСОБА_1 29 травня 2017 року, відповідно до якого ОСОБА_1 о 18 год. 00 хв. 29 травня 2017 року у м. Львові на вул. Скнилівська, 82, керував автомобілем «MERCEDES BENZ VITO», реєстраційний номер НОМЕР_2 в стані алкогольного сп'яніння;

актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким результат огляду на стан сп'яніння становить 2,39 ‰;

поясненнями свідка ОСОБА_5, наданими у суді першої інстанції, згідно з якими вона 29 травня 2017 року близько 18 год., перебуваючи на городі, почула шум гальм автомобіля на вул. Скнилівській, 82 та побачила як автомобіль «Мерседес Віто» різко заїхав на подвір'я; за кермом вказаного автомобіля перебував ОСОБА_1;

поясненнями інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 УПП ДПП у м. Львові ОСОБА_6, наданими в суді першої інстанції, згідно з якими вона, здійснюючи патрулювання у складі екіпажу, отримала повідомлення про те, що водій автомобіля марки "Мерседес" здійснює хуліганські дії та стріляє з пістолета. В подальшому, від командира роти, надійшло повідомлення про те, що вказаний автомобіль знаходиться на вул. Скнилівській у м. Львові. По приїзді на вказану адресу був виявлений ОСОБА_1 в салоні автомобіля. В подальшому повідомила заявника - ОСОБА_4, який, приїхавши за вказаною адресою, вказав на ОСОБА_1 як на водія автомобіля марки "Мерседес", який керував цим транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та стріляв по його автомобілю;

письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4, згідно з якими, він 29.05.2018 рухався на своєму автомобілі вул. Скнилівська у напрямку Південного ринку, коли йому на зустріч з повороту виїхав автомобіль «Мерседес Віто». Водій вказаного автомобіля створив аварійну ситуацію, а саме не надав перевагу перешкоді з правого боку, при цьому відкрив вікно та почав неадекватно спілкуватися, після чого здійснив розворот в сторону свідка ОСОБА_4 та почав стріляти з пістолета. У зв'язку з цим ОСОБА_4 змушений був тікати. Стверджує, що водій автомобіля «Мерседес Віто» перебував в стані алкогольного сп'яніння.

Разом з тим в суді першої інстанції ОСОБА_4 змінив свої показання та вказав, що за кермом автомобіля НОМЕР_3 був не ОСОБА_1, а інший чоловік, який схожий на ОСОБА_1, а також свідок вказав, що пострілів не було, а насправді був якийсь звук, схожий на постріл.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновком судді Залізничного районного суду м. Львова про те, що такі показання не беруться до уваги, оскільки містять розбіжності з показаннями, наданими безпосередньо 29.05.2017 (відеофайл 19:16 год), в яких свідок вказав, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Мерседес Віто», перебував у стані алкогольного спяніння, поводився агресивно, стріляв з пістолета в сторону ОСОБА_4, який здійснював рух на свому автомобілі, чим створював аварійні ситуації на дорозі.

Також, на думку апеляційного суду, суддя дійшов вірного висновку про те, що показання ОСОБА_7 слід оцінювати критично, оскільки такі показання спростовуються показами свідка ОСОБА_5, первинними показами свідка ОСОБА_4 та не узгоджуються із іншими доказами у справі.

Покликання апелянта на неповноту з'ясування судом обставин справи є безпідставними, а тому суд їх до уваги не бере. Суддею першої інстанції досліджено наявні у справі докази, яким суддя надав належну оцінку й навів у своєму рішенні.

Покликання ОСОБА_1на те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що він саме він керував автомобілем у стані алкогольного сп'яніння, спростовується наданими поясненнями працівника поліції та свідків в суді першої інстанції згідно з якими саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем.

Жодних даних відносно особи ОСОБА_1,фактичних обставин, які зазначені в протоколі і які б не відповідали дійсності, не має.

Обставини, які б виключали провадження в справі відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене відповідно до вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП.

Накладене на ОСОБА_8адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 14 серпня 2017 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах