Номер провадження: 33/785/1173/18
Номер справи місцевого суду: 507/517/18
Головуючий у першій інстанції Вужиловський О. В.
Доповідач Копіца О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі: головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Любашівського районного суду Одеської області від 27.04.2018 року відносно:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Любашівка Одеської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

встановив:

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 01.02.2018 року о 22 год. 55 хв., в смт. Любашівка Одеської області на вулиці Софіївській, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «БМВ-525», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп'яніння ОСОБА_2 проводився в Любашівській ЦРЛ Одеської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначив, що з оскаржуваною постановою повністю не згодний, з таких підстав:

- при розгляді справи, ні судом першої інстанції, ні матеріалами справи не підтверджено факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, оскільки працівники поліції його не зупиняли, а він знаходився в автомобілі, який стояв на обочині, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у зв'язку з чим, даний факт виключає наявність в його діях правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- працівниками поліції не було проведено огляду на факт вживання ним алкогольних напоїв на місці зупинки транспортного засобу, чим було порушено розділ ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (спільний Наказ МВС України та МОЗ України №1452/735 від 11.11.2015 року).

Посилаючись на наведені доводи, ОСОБА_2просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явився, хоча про час і місце його проведення був посталений у відомість належним чином, натомість надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягаєтьсядо адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 397102 від 01.02.2018 року, а також - висновком щодо результатів медичного огляду від 01.02.2018 року;

- поясненнями ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4;

Під час апеляційного розгляду справи були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 397102 від 01.02.2018 року, у якому зафіксовано, що 01.02.2018 року о 22 год. 55 хв., в смт. Любашівка Одеської області рухаючись по вулиці Софіївській, ОСОБА_2 керував автомобілем марки «БМВ-525», д.н.з. НОМЕР_1, перебуваючи, згідно висновку медичного огляду №000007 від 01.02.2018, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України; (а.с. 1);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000007 від 01.02.2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 знаходився у стані алкогольного сп'яніння (а.с. 7);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_4 від 01.02.2018, з яких випливає, що він став свідком того, як біля його будинку був зупинений автомобіль «БМВ», як в подальшому виявилось під керуванням ОСОБА_2, у зв'язку з тим, що останній керував автомобілем у стані сильного алкогольного сп'яніння, та навіть не міг вийти з авто. Після чого, в його присутності та свідка ОСОБА_3 в Любашівській ЦРЛ Одеської області проведено освідування ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння (а.с. 3);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 01.02.2018 року, з яких випливає, що він став свідком того, як 01.02.2018 року по вул. Софіївській в смт. Любашівка Одеської обл. на великій швидкості автомобіль «БМВ» з'їхав на обочину в кучугуру снігу та був зупинений працівниками патрульної поліції. Водій даного автомобілю, ОСОБА_2, перебуваючи у стані сильного алкогольного сп'яніння навіть не зміг самостійно вийти з авто, після чого він, разом зі свідком ОСОБА_4 були присутніми при освідуванні ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння в Любашівській ЦРЛ Одеської області (а.с. 4);

- письмові пояснення свідка ОСОБА_5 від 01.02.2018 року, з яких випливає, що 01.02.2018 року він, рухаючись по вул. Софіївській в смт. Любашівка Одеської обл., помітив автомобіль марки «БМВ» д.н.з. НОМЕР_1, який з'їхав на обочину та був зупинений працівниками патрульної поліції. Водій перебував у стані сильного алкогольного сп'яніння, вів себе агресивно та тривалий час не міг вийти з автомобілю (а.с. 5);

- письмові пояснення ОСОБА_2 від 01.02.2018 року, з яких випливає, що 01.02.2018 року він посварився з дружиною, вжив алкогольні напої (горілку), після чого поїхав на своєму автомобілі «БМВ-525» д.н.з. НОМЕР_1 кататись по смт. Любашівка Одеської обл., купивши собі ще пива та вживши його під час руху. На вулиці Софіївській в смт. Любашівка його зупинили працівники поліції, так як він їздив на великій швидкості та виїхав на обочину в сніг (а.с. 6).

Відповідно до приписів п.п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

До того ж, ОСОБА_2 не надав суду апеляційної інстанції доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Аналіз інших доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 показав, що вони є надуманими і безпідставними, з таких підстав:

- факт незгоди ОСОБА_2 з результатами тесту та порушення порядку проведення медичного огляду на стан сп'яніння не впливає на його об'єктивність з огляду на наступне.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими вимог «Інструкції», оскільки відповідно до ч.1 п. 6 Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Частиною 2 зазначеної Інструкції визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме відповідно до ч.2 п. 6, 7 огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров'я).

Аналізуючи зазначенні положення Інструкції, апеляційний суд вважає, що поліцейські керувались положеннями даної інструкції. При цьому, суд враховує, що від ОСОБА_2 скарг та зауважень на дії працівників поліції не надходило, а також щодо неправильності зазначення відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення, тому його доводи апеляційної скарги є намаганням уникнути відповідальності за вчинення правопорушення.

При цьому, доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про його винуватість, оскільки документи, на які посилався суд у постанові, не є доказами у розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, апеляційний суд вважає такими, що суперечать матеріалам справи, оскільки саме показами свідків ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 даний факт підтверджений та зафіксований в їхніх поясненнях. Крім того, в своїх письмових поясненнях в день скоєння правопорушення ОСОБА_2 сам підтвердив факт вживання ним спиртних напоїв та керування в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом, а намагання в суді апеляційної інстанції заперечити даний факт розцінюється судом, як спроба ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, доводи ОСОБА_2 про те, що суд 1-ї інстанції не дослідив всіх обставин справи та не надав їм об'єктивної оцінки, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, які є належними та допустимими, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.

Відповідно до приписів ст.ст. 33-36 КУпАП, накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції належним чином мотивував застосування стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами характером, ступенем суспільної небезпеки та тяжкістю вчиненого правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду є законною та справедливою, тому підстави для скасування судового рішення та закриття провадження у справі - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 33-36, 251, 266, 280, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Любашівського районного суду Одеської області від 27.04.2018 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду Одеської області О.В. Копіца