АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2018 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Васильєва М.А.,

за участю

захисника ОСОБА_1

особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 22 листопада 2017 року о 00 год. 10 хв., в м. Києві по просп. М. Бажана керував автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився у встановленому законом в присутності двох свідків, порушивши при цьому п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт зазначає, що суд недостатньо повно дослідив докази, що потягло за собою прийняття незаконного та необґрунтованого рішення, що підлягає безумовному скасуванню, оскільки порушено норми матеріального та процесуального права.

Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, норми КУпАП, Інструкцію про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначає, що у разі встановлення стану сп'яніння водія, до протоколу додається акт огляду у двох примірниках, один з якого вручається водію, а другий залишається при протоколі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, опитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, які не були предметом розгляду в суді першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова судді місцевого суду скасуванню, із закриттям провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Проте, перевіряючи рішення суду першої інстанції в межах апеляції, під час апеляційного розгляду встановлено, що судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так, відповідно до складеного працівниками поліції протоколу щодо ОСОБА_2 вбачається, що 22 листопада 2017 року о 00.10 год. в м. Києві по просп. М. Бажана ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ВАЗ»-21099 державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом в присутності двох свідків водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 1).

При цьому в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення ОСОБА_2 зазначив, що «був зайнятий, поспішав на роботу, втомився за кермом» (ас. 1).

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що 22 листопада 2017 року був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що він перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Він (ОСОБА_2.) на момент зупинки працівниками поліції не перебував в стані, про який говорили працівники поліції. Тоді він значний час перебував за кермом авто, і очі в нього були дійсно червоні, так як їхав разом з товаришами по роботі з іншого міста, везли будматеріали, і треба було їхати далі. Він повідомляв працівникам поліції, що поспішає, а працівники поліції запропонували йому, що він може відмовитись від проходження огляду для того, щоб пришвидшити процес. Після цього працівник поліції повідомив йому, що він повинен в присутності двох свідків підтвердити свою відмову, і може їхати у своїх справах. Наслідки відмови від проходження такого огляду йому роз'яснені не були. Крім того, ще до з'ясування обставин, чи перебуває він в стані сп'яніння чи ні, чи поїде він до медичної установи, працівники поліції почали складати адміністративний протокол. В разі, якби працівники поліції його повідомили про наслідки відмови від проходження огляду, він би не погодився на пропозицію працівників поліції відмовитися від огляду.

Допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1 свідок ОСОБА_4 повідомив, що в листопаді 2017 року він працював разом з ОСОБА_2 в м. Києві, їхав на роботу разом з ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 21099, везли матеріал з м. Харкова до м. Києва. Автомобіль був зупинений працівниками поліції, при тому, що причину зупинки не пояснювали. Працівник поліції почав світити ліхтарем в очі водію та повідомили, що ОСОБА_2 перебуває в стані наркотичного сп'яніння. Поліцейські сказали ОСОБА_2, щоб він поприсідав, потім ще робив там якісь вправи на вимогу працівників поліції. ОСОБА_2 зателефонував ще одному напарнику, оскільки вантаж треба було віддати, а вони запізнювались. Приїхав ще один їх робітник. ОСОБА_2 та вони всі говорили працівникам поліції, що вони поспішають, на що працівники поліції запропонували ОСОБА_2 відмовитись від проходження огляду, щоб скоріше вони звільнились. Протокол працівники поліції почали складати вже після того, як запропонували ОСОБА_2 відмовитись від огляду. Щодо ознак сп'яніння, то поліцейські зазначали про почервоніння очей, а на пояснення ОСОБА_2 та його (ОСОБА_4), що вони тривалий час перебувають в дорозі, не реагували. Працівниками поліції не було роз'яснено ОСОБА_2 жодних наслідків будь-якої відмови від проходження огляду.

Допитаний за клопотанням захисника ОСОБА_1 свідок ОСОБА_5 повідомив, що він працював з ОСОБА_2 Точної дати, коли саме працівники зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_2, не пам'ятає, але це було, коли ОСОБА_2 їхав з напарником з м. Харкова в м. Київ, із завантаженим автомобілем, та їм потрібно було їхати далі. ОСОБА_2 зателефонував йому, він приїхав та побачив, що працівники поліції забрали водійське посвідчення у ОСОБА_2 та повідомили, що підозрюють ОСОБА_2 у перебуванні в стані алкогольного сп'яніння. Поліцейські сказали ОСОБА_2, щоб він присідав, робив певні фізичні вправи. Працівники поліції писали якийсь акт, розмовляли про перевірку. В його (ОСОБА_5.) присутності ОСОБА_2 від проходження будь-якого огляду не відмовлявся. Працівники поліції говорили про підозру на алкогольне сп'яніння, але розмови про наркотичне сп'яніння не було. ОСОБА_2 не вживав наркотичних речовин взагалі. Працівники поліції також говорили про почервоніння очей. Коли ОСОБА_2 сказав, що тривалий час перебуває за кермом, що вони поспішають, працівники поліції запропонували ОСОБА_2 відмовитися від проходження, щоб було скоріше. Наслідки такої відмови вони не роз'яснювали, говорили ОСОБА_2, що якщо він хоче далі їхати, хай розписується, що потім в суді буде роз'яснювати, навіщо він це зробив. Вони оформили якісь документи, потім запросили свідків.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 допитаний свідок ОСОБА_6 пояснив, що 22 листопада 2017 року повертався з метро «Харківська» в напрямку пр. Бажана, де його зупинили працівники поліції та попросили, щоб він був присутнім в якості свідка при відмові від освідування за п. 2.5 ПДР України, наркотичне сп'яніння. Інший свідок був таксист. Він та інший свідок дали документи працівникам поліції, а останні вносили їх дані в протокол. Водій перебував збоку, працівники поліції заповнювали протокол. Поліцейський спершу звіряв дані, щоб все було правильно. Далі інспектор поліції запитав у ОСОБА_2, чи він відмовляється від проходження освідування, останній відмовився, розписались в протоколі. Він (ОСОБА_6.) будь-яких ознак наркотичного сп'яніння в ОСОБА_2 не бачив. Будь-яких заперечень від ОСОБА_2 він не чув, поведінка ОСОБА_2 була адекватною, в чому працівники поліції виявили ознаки сп'яніння, він не знає, бо їм це не роз'яснювалось. Чи роз'яснювали працівники поліції ОСОБА_2 наслідки відмови від проходження освідування, він не знає. При ньому такого не було, щоб ОСОБА_2 щось роз'яснювали. Якщо б працівники поліції щось роз'яснювали, то вся процедура забрала набагато більше часу. Коли він підійшов, то протокол був частково заповнений, але чи була вписана фабула правопорушення, він (Фролов) не пам'ятає.

В матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, відповідно до яких пояснення вказаних осіб викладені працівником поліції на друкованому бланку шляхом внесення рукописного тексту про те, що 22 листопада 2017 року о 00.20 год. в м. Києві по пр. Бажана, 3, ОСОБА_2 в присутності свідків відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану сп'яніння за допомогою спеціального технічного приладу «ДРАГЕР» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров'я (ас. 2).

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_6 не зміг пояснити наявність невідповідностей в його письмових поясненнях та поясненнях під час апеляційного розгляду як щодо стану, в якому, зі слів працівників поліції, перебував ОСОБА_2, так і з приводу відмови останнього від проходження огляду на стан сп'яніння та якого саме.

При цьому свідок ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду заперечив наявність будь-яких ознак наркотичного сп'яніння у ОСОБА_2, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги за клопотанням захисника неодноразово викликалися в суд апеляційної інстанції свідок ОСОБА_7 та працівники поліції, які складали матеріали про адміністративне правопорушення, а також витребувано відеозаписи з нагрудного відеореєстратора інспектора патрульної поліції.

Проте, свідок ОСОБА_7 та працівники поліції до суду апеляційної інстанції не з'явились, про причини неявки не повідомили, у зв'язку з чим суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути наявні у справі суперечності, а також перевірити пояснення опитаних у справі осіб.

На запит апеляційного суду Управлінням патрульної поліції наданий диск 5647ел, на якому розміщено 4 файли відеозаписів.

Перший файл розпочинається о 00:26:12 та закінчується о 00:26:35, та з даного відеозапису вбачається, що працівники поліції роз'яснюють свідкам, що особа (ОСОБА_2.) відмовляється від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп'яніння, і ОСОБА_2 цього не заперечує.

Другий файл розпочинається о 00:42:17 та закінчується о 00:44:08. Відповідно до даного відеозапису працівник поліції пропонує ОСОБА_2 в протоколі в графі «пояснення» вказати, що він відмовляється, інші особи далі зазначає, що необхідно розписатись за тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Працівник поліції зачитує протокол ОСОБА_2 та повідомляє, що «потрібно розписатись тут» (показує в протоколі).

Третій файл розпочинається о 00:45:26 та закінчується о 00:45:57, з нього вбачається, що поліцейський повідомляє, що виклик до суду надійде йому (ОСОБА_2.) на домашню адресу.

Четвертий файл розпочинається о 00:46:45 та закінчується 00:47:53, та з відеозапису вбачається, що поліцейський заповнює документи, видає тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом та повідомляє, що потрібно з собою мати паспорт, запитує мобільний номер телефону, який ОСОБА_2 повідомляє та який працівник поліції записує в протокол. Також працівник поліції записує дані свідка ОСОБА_5

З переглянутих відеозаписів вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_2 не були роз'яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, всупереч вимог ст.. 265-2 КУпАП транспортний засіб, яким керував ОСОБА_2, не затриманий, а ОСОБА_2 від керування транспортним засобом не відсторонений.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин.

Згідно до положень ч. 2 ст. 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, з огляду на сукупність наявних у справі доказів, перевірених під час апеляційного розгляду, апеляційний суд доходить висновку, що достатні, належні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_2 22 листопада 2017 року о 00.20 год. ознак наркотичного сп'яніння та його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відсутні.

Таким чином, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 100321 від 22 листопада 2017 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2017 року, якою ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір у розмірі 320 грн. - скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі серії БД № 100321 від 22 листопада 2017 року.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Апеляційного суду міста Києва М.А. Васильєва