АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2018 року м. Дніпро

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року, якою:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: АДРЕСА_1;

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Також постановлено стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 320 грн.

Судом першої інстанції встановлено, 24 жовтня 2017 року о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «New Holland», серійний номер НОМЕР_2, під час руху заднім ходом в районі будинку № АДРЕСА_2, не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на транспортний засіб «Scania», д/н НОМЕР_1, що був припаркований водієм ОСОБА_3 Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції і закрити справу за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що постанова суду першої інстанції та викладенні в ній обставини не відповідають дійсним обставинам справи, суд ухвалив постанову за результатами неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та не перевірених належних та допустимих доказів.

Вказує, що суд першої інстанції формально підійшов до вивчення обставин справи, не перевірив та не допитав свідків.

Крім того вказує, що судом першої інстанції не враховано особу правопорушника, який має 18 років стажу керування транспортними засобами. Також посилається на ігнорування судом першої інстанції порушень з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: не було надано можливості зробити зауваження на протокол та надати пояснення з приводу пригоди.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, приходжу до наступного висновку.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об'єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є необґрунтованими і такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Так, судом першої інстанції встановлені обставини скоєння ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд вірно зробив висновок про наявність вини в діях останнього, оскільки такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення БР № 108994 від 24.10.2017 року, який складений у відповідності до вимог ст. 256 КПК України з викладенням обставин скоєння адміністративного правопорушення; схемою місця ДТП, підписаною уповноваженою особою та учасниками ДТП без будь-яких зауважень, в якій зафіксовано місце зіткнення, положення транспортних засобів після їх зіткнення, а також пошкодження, які отримали автомобілі в результаті ДТП, їх локалізація, які свідчать про підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення; фототаблицею до схеми місця ДТП; рапортом працівника поліції, в якому викладені обставини скоєного ОСОБА_2 правопорушення; поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 об'єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин в поясненнях свідків та достовірність викладених обставин в протоколі про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Так, за положеннями пункту 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Пояснення ОСОБА_2, як первинні так і викладені в апеляційній скарзі, що здійснюючи рух заднім ходом не бачив транспортний засіб «Scania», який знаходився позаду, внаслідок чого сталось зіткнення, лише підтверджують та об'єктивно узгоджуються з обставинами викладеними в протоколі про адміністративні правопорушення і схемою ДТП, оскільки сам факт, того, що транспортний засіб «Scania», перебувала у нерухомому стані та фактично знаходилась на місці своєї зупинки, унеможливлює та спростовує пояснення ОСОБА_2 стосовно того, що заступаючи на роботу на базі та сідаючи за кермо зернозбирального автомобіля, не бачив транспортний засіб «Scania» що підтверджується і визначеним місцем зіткнення на схемі ДТП, розташуванням транспортних засобів.

Порушення вищевказаної норми Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 також підтверджується і схемою місця ДТП, де відображено перелік видимих пошкоджень автомобіля, локалізація яких свідчить про наявність причинного зв'язку з наслідками, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, з посиланням на те, що суд не допитав свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, оскільки в матеріалах справи відсутні докази таких стверджень і дані, які б свідчили про надання до суду захисником чи особою, яка притягується до відповідальності, відповідного клопотання.

Усі інші доводи в апеляції фактично зводяться до переоцінки доказів і моделювання події ДТП, які носять суб'єктивний характер і об'єктивно не підтверджуються матеріалами справи.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про те, що порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, а саме вищевказаного пункту 10.9 знаходиться в причинно-наслідковому зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу, що узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і є необхідним і достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.

Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, не вбачається, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а відтак приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду, без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2017 року у справі про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Іванова