АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
33/796/991/2018 Головуючий суддя у 1-й інстанції: Притула Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Сітайло О.М., за участю особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, та іншого учасника ДТП ОСОБА_4, розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 23 листопада 2017 року о 15 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. О.Теліги в

м. Києві при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Шкода», д.н.з.

НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 10.3 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києві від 15 січня 2018 року та закриття провадження у зв'язку із відсутністю складу правопорушення у його діях.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки саме водій автомобіля «Шкода» порушив п. 10.3. ПДР України, суд дав невірну оцінку доказам, не дослідив матеріали справи, зокрема фотокартки.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_3 посилається на те, що рішення суду першої інстанції отримав 31.01.2018 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації права у суді апеляційної інстанції на оскарження судового рішення та положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод суд вважає за необхідне поновити йому строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; ОСОБА_4, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 129221 від 23 листопада 2017 року ОСОБА_3. 23 листопада 2017 року о 15 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Опель», д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вул. О.Теліги в м. Києві, при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Шкода» д.н.з. НОМЕР_2, що рухався в попутному напрямку у тій же смузі руху, на яку він мав намір перестроїтися, внаслідок чого сталося зіткнення та були пошкоджені транспортні засоби, чим порушив п. 10.3 ПДР України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він рухався по вул. О.Теліги в крайній правій смузі, перед початком ділянки дороги, де проводилися дорожні роботи, смуга руху, в якій він рухався, була перекрита та переходила на смугу зустрічного руху, перед перестроюванням побачив, як зліва від нього рухався автомобіль «Шкода», водій якого не надав йому переваги в русі і здійснив зіткнення з його автомобілем.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 пояснила, що, керуючи автомобілем «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2, рухалась по

вул. О.Теліги в бік метро Петрівка, не змінюючи напрямку руху, водій автомобіля «Опель», об'їжджаючи перешкоду (звуження дороги), яка була на його смузі руху перестроювався в смугу руху, в якій вона рухалася, перед зміною напрямку руху не переконався в безпечності своїх дій здійснив зіткнення з її автомобілем.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, врахувавши дані схеми ДТП, розташування автомобілів на проїжджій частині, зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення: «Шкода» (пошкодження ЛФП переднього крила та переднього бамперу з правого боку); «Опель» (пошкоджень немає); фото з місця ДТП, - оцінивши досліджені докази, як кожен окремо так і у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований, а доводи апеляційної скарги необґрунтовані, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що саме водій автомобіля «Опель» при перестроюванні не надав дорогу автомобілю «Шкода», який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив п. 10.3 ПДР України. Твердження ОСОБА_3, що водій автомобіля «Шкода» мав надати дорогу автомобілю «Опель», безпідставні, оскільки були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і свого підтвердження не знайшли.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, апелянтом не наведено і при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року, як законну та обґрунтовану, - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_3 строк у суді апеляційної інстанції на оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 15 січня 2018 року - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду міста Києва О.М. Сітайло