Справа № 301/2594/17
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.04.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Феєра І.С., за участю представника ОСОБА_1 - захисника - адвоката ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.12.2017.

Цією постановою:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, мешканець АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 320 (триста двадцять) грн. судового збору.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 005759 від 09.10.2017 та постанови судді від 22.11.2017 вбачається, що ОСОБА_1, 09.10.2017, о 04 год. в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 220 Закарпатської області, керував автомобілем марки «Iveco Magirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Іршавського районного суду від 22.12.2017 - скасувати, закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказує на те, що судову повістку про розгляд справи отримав 22.12.2017, тому не зміг з'явитись на розгляд справи, в результаті чого був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Вважає такий розгляд справи неповним та таким, що не відповідає роз'ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005, №14 щодо неприпустимості спрощеного підходу до розгляду справи. Автомобіль використовує у робочих цілях, а тому позбавлення права керування транспортним засобом поставить його у дуже скрутне становище та позбавить засобів для існування. Визнає, що порушив Правила дорожнього руху України, оскільки перетнув суцільну лінію

-2-

через великогабаритність транспортного засобу. Звертає увагу на те, що знаходився в кабіні транспортного засобу, висота якого не дає можливості переконатися у правдивості підозри щодо наявності ознак алкогольного сп'яніння. Вказує на те, що відчував себе у небезпеці, оскільки була 04 год. ранку, а поліцейські агресивно себе поводили, тому залишався у кабіні транспортного засобу.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, апеляційний суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності правопорушника ОСОБА_1, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, але до суду не з'явився, причини неявки суду не повідомив. За згодою його захисника - адвоката ОСОБА_2, апеляційний суд розглядає справу про адміністративне правопорушення у відсутності ОСОБА_1.

Заслухавши пояснення захисника на підтримання апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд повно та всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення, наявні в справі докази, а тому висновки викладені у постанові суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

-3-

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, з установлених у судовому засіданні обставин вбачається, що ОСОБА_1 09.10.2017, о 04 год., в м. Ужгороді по вул. Собранецькій, 220 Закарпатської області, керував автомобілем марки «Iveco Magirus», реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічного засобу «Drager Alkotest» або в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 005759 від 09.10.2017, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо змісту та форми, відомості про свідків вчиненого правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження медичного огляду встановленому Законом порядку у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп'яніння; рапортом інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП у м. Ужгороді та Мукачеві ОСОБА_5, який доповів з приводу обставин, виявлених працівниками поліції; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, зазначені обставини в протоколі про адмінінстратитвне правопорушення, підтвердив свідок ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду у присутності захисника - адвоката ОСОБА_2.

-4-

Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що заступник командира роти №2 батальйону УПП в м. Ужгороді та Мукачеві Приходько О.О. був упереджений при складанні протоколу, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов'язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та ст. 256 КУпАП.

Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які були свідками відмови від проведення огляду у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога були підстави для обмови ОСОБА_1, на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.

Всім наявним у справі доказам суд першої інстанції дав належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Таким чином, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо неповноти проведеного розгляду, оскільки розгляд проводився на підставі всіх наявних у справі доказів, яким дано належну правову оцінку та прийнято рішення, з врахування цих доказів на підставі їх взаємозв'язку та достатності.

Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги в частині оспорювання виду та розміру накладеного адміністративного стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст.33 КУпАП, врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника та обставини, на які посилається ОСОБА_1 у апеляційній скарзі та наклав на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною.

При прийнятті рішення також враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження у справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Разом з тим, апеляційний суд визнає обгрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення його права на участь в судовому засіданні, відповідно до ст. 268 КУпАП, однак дане порушення не впливає на законність прийнятого рішення та не спростовує висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, право особи постати перед судом та реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП було відновлене апеляційний судом в ході перегляду справи за апеляційною скаргою.

Постанову суду першої інстанції апеляційний суд визнає такою, що відповідає вимогам Закону.

-5-

На інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 22.12.2017 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: