КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП)

в с т а н о в и в:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 11 серпня 2018 року, о 07 год. 00 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Малиновського, 2 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Такими діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі стосовно нього на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб апелянту пропонувалось пройти на вимогу поліцейського. У протоколі він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у найближчому закладі охорони здоров'я.

З даних протоколу не зрозуміло, за що саме стосовно нього складено протокол: за керування з ознаками алкогольного сп'яніння, чи відмову від проходження огляду. Апелянт зазначав, що таке формулювання суті правопорушення позбавляє його права на захист.

Наявний у справі відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не свідчить про відмову від проходження саме цього огляду і в такому порядку, та з вказаного відеозапису вбачається відсутність у нього зазначених у протоколі ознак сп'яніння.

Крім того, посилався на порушення працівниками поліції встановленої законом процедури огляду на стан сп'яніння, оскільки у протоколі відсутні дані про пропозицію йому пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, а також відмова від такої пропозиції.

У поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, або від проходження огляду у закладі охорони здоров'я, таким чином незрозуміло, від якого саме огляду відмовився водій.

Крім того, вказані пояснення свідків не можуть бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки суддя місцевого суду не викликав вказаних свідків для допиту у судовому засіданні.

Зазначав, що працівники поліції проігнорували його вимогу надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, у зв'язку з чим він виявив бажання провести медичний огляд у спеціалізованому закладі.

Однак, інспектор поліції у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння, що підтверджується відсутністю у матеріалах справи відповідного направлення. На переконання апелянта, його було позбавлено можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд на стан сп'яніння.

Протягом двох годин після складання протоколу він пройшов огляд на стан сп'яніння шляхом самозвернення до закладу КМНКЛ «Соціотерапія» та о 09 год. 00 хв. 11 серпня 2018 року добровільно здав аналіз сечі на вміст алкоголю. За результатами проведених аналізів вмісту наркотичних речовин у нього не виявлено. За результатами проходження тестування за допомогою приладу &q?оп;Драгер&q?ла; на о 09 год 00 хв. та 09 год 25 хв. результат тесту становив - 0,00 проміле.

Однак, суддя місцевого суду не звернув увагу на зазначені обставини і не врахував їх при винесенні оскаржуваної постанови. Крім того, посилання у постанові на ненадання оригіналів вищевказаних медичних документів є помилковими, оскільки оригінали надавались на вимогу суду для огляду, а копії долучені разом з його поясненнями.

Зазначав, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, та його захисника ОСОБА_3, які просили задовольнити апеляційну скаргу та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп'яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (надалі - Інструкції).

У відповідності до частин 1-3, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу I Інструкції , огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Відповідно до п. п. 3, 7, 12, 13 Розділу III Інструкції, Огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що інспектором патрульної служби при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи вказаних про адміністративне правопорушення вказаних вимог не дотримано.

Згідно мотивувальної частини постанови, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнях свідків, даних відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об'єктивну істину у справі.

Аналізуючи під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходжу до переконання, що висновки судді місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 11 серпня 2018 року, складеного відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній цього ж дня о 07 год. 00 хв., керував автомобілем «Ауді», державний номер НОМЕР_1 по вулиці Малиновського, 2 у м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків /а.с.п. 1/.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 11 серпня 2018 року, з яких убачається, що у їх присутності водій ОСОБА_2 відмовився від проходження перевірки у встановленому законом порядку для визначення стану сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров'я / а.с.п. 3/.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду також досліджено відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції (файл №IMG__3960), на якому засобами відеореєстрації зафіксовано, як працівники поліції у присутності лікаря-нарколога пропонують ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?яд;Драгер&q?п';. На вказану пропозицію ОСОБА_2 відмовився, натомість висловив бажання пройти огляд на стан сп'яніння шляхом лабораторного дослідження його крові або сечі, однак працівники поліції та лікар-нарколог повідомили йому, що спосіб огляду визначається лікарем-наркологом, та у даному випадку огляд проводиться лише за допомогою спеціального технічного приладу &quдо;Драгер&q?ец; /а.с.п. 21/.

Як убачається з даних відеозапису, вони узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 про те, що після його незгоди на проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу &q?ду;Драгер&q?п';, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі охорони здоров'я, та останній не відмовлявся проходження такого огляду, а навпаки, наполягав на ньому.

Аналіз наявних у справі доказів дає підстави для висновку про невідповідність зазначених у поясненнях свідків відомостей про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння у закладі охорон здоров'я даним протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Після незгоди водія ОСОБА_2 на проведення огляду на стан сп'яніння з використанням спеціального технічного засобу, працівники поліції, в порушення передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією процедури проведення огляду водія на стан сп'яніння, не забезпечили такий огляд в закладі охорони здоров'я шляхом проведення лабораторних досліджень, що свідчить про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп'яніння.

Переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.5 Правил, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією була порушена, а тому, згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП, проведений працівниками поліції огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння є недійсним.

Між тим, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені інспектором поліції порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, належним чином не перевірив пояснення ОСОБА_2, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, вважаю, що доводи апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення є обгрунтованими, тому постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В.Мельник