СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 3/759/4622/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2018 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Скорін А.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, адвокатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

03.07.2018 року в провадження Святошинського районного суду м. Києва з Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшла справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 27.06.2018 року, приблизно о 04:20 год., керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Сайпа Тіба», державний номерний знак НОМЕР_1, рухався по Кільцевій дорозі, навпроти вул. Зодчих, 14 з ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, звужені зіниці ока, що не реагує на світло, бліде обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_2 в судовому засіданні, зазначив, що дійсно відмовився проходити огляд, однак вказав на незаконність вимоги працівника патрульної поліції проходити огляд на стан наркотичного сп'яніння. Вказав на те, що жодного із заначених ознак наркотичного сп'яніння у нього не було, а відтак така вимога є незаконною. Крім того, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 255, 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, а саме: протокол складений особою, яка не була уповноважена на такі дії; відсутні рапорти працівників патрульної поліції; в протоколі зазначено, що до протоколу додається камера АА 00484, проте такої в матеріалах справи не виявлено, у зв'язку із чим просив повернути справу на дооформлення.

Розлянувши дане клопотання, суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання, з огляду на наступне.

Щодо приєднання до матеріалів справи, на думку ОСОБА_2, речового доказу - камери АА 00484, суддя зазначає що питання приєдання, видачі, зберігання нагрудних камер регулюються Інструкцією про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №100 від 03.02.2016 року, в якій зазначено, що до справи може бути приєднано, або видано у встановленому законом порядку копію відеозапису, однак жодним чином, не зазначено про приєдання до матеріалів справи самої камери.

Щодо недолучення до матеріалів справи рапортів працівників патрульної поліції, суддя зазначає, що відповідно до пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, на який посилається ОСОБА_2, зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема:у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Тобто, обов'язковості приєдання до матеріалів справи рапортів працівників поліції даний пункт Інструкції не встановлює.

Таким чином, будь-яких порушень вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, які б вказували на неправомірність дій уповноважених працівників поліції, суддею не встановлено, а тому підстав для повернення справи на дооформлення не має.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення гр. ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, і є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності підтверджується, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 292333 від 27.06.2018 року, поясненням ОСОБА_2, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, відеозаписом з нагрудної камери.

Таким чином, суддя констатує, що ОСОБА_2, який підтвердив в судовому засідання, на вимогу працівника патрульної поліції відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Щодо оскарження законності вимоги для такого огляду, ОСОБА_2 в Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не звертався, жодні дії працівників поліції не оскаржував.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суддя вважає за необхідне гр. ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції інкримінованої статті.

Відповідно до частини другою статті 4 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 40-1, 283 КУпАП з правопорушника слід стягнути 352,40 судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення в сумі 0.2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 352,40 гривень.

Строк пред'явлення до виконання - 3 місяці.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя Святошинського

районного суду м. Києва А.В. Скорін