Справа № 428/161/18
Провадження №3/428/36/2018
Постанова

іменем України

26 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в особі судді Макаренко І.Г., за участю секретаря судового засідання Плясуля О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючого, ІПН в матеріалах справи відсутній, паспорт серії МН № 563230, виданий Золотівським ВМ Первомайського МВ УМВС України в Луганській області 18.11.2002 року, який мешкає за адресою: Луганська область, м.Гірське, вулиця Гагаріна, 16/4,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 245483 від 27.12.2017 року, складеного інспектором роти № 1 УПП в Луганській області старшим сержантом ОСОБА_2, 27 грудня 2017 року о 22-25 годині ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом марки RENAULT ESPACE, д.н.з. KDO128, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 27 грудня 2017 року його на автомобілі зупинили біля «Танка» в м.Сєвєродонецьку, він сів на сидіння пасажира, а водій ніби утік. В нього почали шукати наркотики, він не вживав спиртних напоїв. Згодом запросили одного свідка і у його присутності нічого не пропонували. Пропонували пройти огляд на стан спяніння ще без запрошеного свідка, але він відмовився. Після чого склали протокол про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 27 грудня 2017 року приблизно о 22 годині він йшов по проспекту Гвардійському в м.Сєвєродонецьку і співробітники поліції попросили бути понятим при складанні протоколу про адміністративну відповідальність. Коли приїхали до Храму, побачили, що там стоїть автомобіль, але якої марки, він не знає. Також там знаходились поліцейські і чоловік (ОСОБА_1М.). Також привезли другого понятого. У ОСОБА_1 питали, чи вживав він алкогольні напої, чи керував автомобілем та пропонували пройти огляд на стан спяніння, але де саме, не памятає. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан спяніння, після чого були складені документи, які він підписав. Що саме підписував, не читав, оскільки довіряв співробітникам поліції.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що 27 грудня 2017 року приблизно о 23 годині він їхав на автомобілі і його зупинили співробітники поліції, попросили бути понятим. Вони проїхали за перехрестя проспекту Гвардійського з проспектом Космонавтів в м.Сєвєродонецьку, де стояли 3 автомобілі, було темно. Також там знаходився й інший понятий, але стояв в стороні. Поліцейський зачитав ОСОБА_1 його права. Поліцейський питав у ОСОБА_1, чи керував він автомобілем, але останній заперечував, що він керував автомобілем. У його присутності ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан спяніння, але він відмовився. Де саме пропонували пройти огляд, не памятає. Після чого склали протокол про адміністративне правопорушення, який він підписав.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором роти № 1 УПП в Луганській області. 27 грудня 2017 року він знаходився на патрулюванні і ним разом з напарником було зупинено автомобіль марки RENAULT ESPACE д.н.з. KDO128 з причини того, що в автомобілі не підсвічувався номерний знак. Коли зупинили автомобіль, водій (ОСОБА_1М.) пересідав на пасажирське сидіння. В автомобілі більш нікого не було. У ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння у звязку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі. На що ОСОБА_1 відмовився, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов наступних висновків.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції даної статті адміністративна відповідальність осіб, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наступає саме у осіб, які керували транспортним засобом.

Крім того, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

В якості доказів даного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3, рапорт інспектора роти № 1 УПП в Луганській області старшого сержанта ОСОБА_2 та копія відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції.

З копії відеозапису нагрудних камер екіпажу працівників поліції, які оформлювали адміністративний протокол відносно ОСОБА_1, не вбачається, що останній керував транспортним засобом. Працівник поліції підійшов до автомобіля, який не рухався, а стояв нерухомо, за кермом якого ніхто не був, а ОСОБА_1 сидів на передньому пасажирському сидінні.

У звязку з чим, в судовому засіданні не отримано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як і не надано їх до матеріалів провадження. При цьому з матеріалів справи видно, що сам ОСОБА_1 заперечує даний факт, у звязку з чим, виходячи з положень ст. 62 Конституції України, у суду відсутні підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1

Згідно ст. 251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду не має підстав ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 щодо обставин подій, які мали місце 27 грудня 2017 року о 22-25 годині, а тому, на думку суду, у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та як наслідок і відмови останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справі про адміністративні правопорушення у його відношенні на підставі протоколів серії БР № 245483 від 27 грудня 2017 року підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, оскільки на ОСОБА_1 не накладено адміністративне стягнення, то з нього не може бути стягнуто судовий збір.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 247, 268, 278, 280-287 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 на підставі протоколів серії БР № 245483 від 27 грудня 2017 року, закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 цього Кодексу, та особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, в апеляційний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги до Сєвєродонецького міського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. Г. Макаренко