Справа № 750/6787/18 Головуючий у 1 інстанції Григор"єв Р.Г.
Провадження № 33/4823/59/18
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1, його захисника адвоката Сащенка Ю. В.

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючий, проживаючий по АДРЕСА_1,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір 352, 40 грн .

Судом першої інстанції визнано доведеним, що 28 червня 2018 року о 23 годині 15 хвилин в місті Чернігові ОСОБА_1, порушуючи вимоги пп «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп'яніння, при паркуванні на прибудинковій території на вул. Кошового, 33, не виконав вимог пунктів 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху та наїхав на припаркований стоячий автомобіль «Кіа», д.н.з. НОМЕР_2, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивує тим, що висновки, викладені у судовому рішенні, не відповідають дійсності.

На порушення вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП суд розглянув справу за його відсутності, не зважаючи на те що ним подавались клопотання про відкладення судового розгляду, в зв'язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні. Його перебування на лікуванні повинно вважатись поважною причиною неявки до суду, оскільки він перебував у хворобливому стані та не міг особисто у повній мірі ефективно скористатися своїм правом на захист.

Звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення, не виконані вимоги ст. 256 КУпАП та відсутні його пояснення. Сама фабула протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є не зрозумілою, оскільки виходячи зі змісту викладеного, вбачається, що він вжив всіх заходів та переконався, що його дії будуть безпечними.

Схема місця ДТП, складена особою, що не була свідком подій, а тому невідомо звідки у нього дані про місце зіткнення. При цьому, зазначені у схемі розміри, вказані без одиниць вимірювання.

На думку апелянта, протокол та схема до нього, складені з порушенням вимог діючого законодавства, мають протиріччя та не тільки не підтверджують факт настання дорожньо-транспортної пригоди, а навпаки повністю його унеможливлюють та відхиляють, як не спроможні.

Щодо матеріалів про перебування у стані алкогольного сп'яніння вказує на те, що у лікувальному закладі огляд на стан сп'яніння проводився примусово, без його згоди на це.

Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення та висновок про результати медичного огляду складені з порушеннями вимог діючого законодавства, а працівниками поліції були допущені неодноразові порушення, у матеріалах справи відсутні докази його винуватості у вчиненні зазначених діянь, провадження у справі підлягає закриттю.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснював, що не керував автомобілем. За кермом його автомобіля перебував його знайомий, який доставив його до місця проживання. Зупинившись на прибудинковій території, вони продовжили розмову в автомобілі. Виходили з автомобіля, курили, потім знову повертались в салон та обговорювали питання. Після перекуру він сів на сидіння водія і допускає, що зачепив ногою педаль через що автомобіль покотився. Люди на балконі зчинили галас, викликали поліцію та безпідставно звинуватили його в керуванні транспортним засобом в нетверезому стані та в пошкодженні автомобіля, яких фактично не було.

Для перевірки доводів апелянта був запрошений в якості свідка товариш ОСОБА_1, працівники поліції, витребувані відеозаписи з поліцейських камер, які були переглянуті в апеляційному суді.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, показання свідка поліцейського ОСОБА_3, переглянувши відеозаписи, заслухавши доводи захисника, який критикував зміст протоколів про адміністративні правопорушення, вказував на недоліки та порушення поліцейських, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 свідомо зловживав своїми процесуальними правами. Перше судове засідання по справі було призначене на 09 год. 20 хв. 27 липня 2018 року, яке відкладене за заявою ОСОБА_1,який виявив бажання запросити для захисту його інтересів адвоката ( а. с. 27. 28).

Суд відклав розгляд справи на 14 вересня 2018 року на 08 годину 05 хвилин на півтора місяці, при цьому адвокат у справі не з'явився, з матеріалами не ознайомився, від ОСОБА_1 знову надійшла заява про те, що він перебуває на лікарняному і просить перенести розгляд справи. До заяви була надана довідка, з якої вбачається, що перед судовим засіданням 13 вересня 2018 року ОСОБА_1 став лікуватися в кардіологічному відділенні з приводу ішемічної хвороби серця ( а. с.32-33).

Суд втретє переніс розгляд справи на 08 год. 25 хвилин 27 вересня 2018 року і ОСОБА_1 знову подав заяву про відкладення розгляду через хворобу. Перед судовим засіданням він знову розпочав лікування посттравматичної хвороби.

При цьому усі заяви про відкладення, як з'ясовував суд, ОСОБА_1 приносив особисто в канцелярію.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Знаючи про те, що відносно нього на розгляді в суді перебувають матеріали про вчинення адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 не добросовісно користувався належними йому процесуальними правами, затягував судовий розгляд, мав змогу надавати особисто до канцелярії суду клопотання про відкладення судового засідання, але у судові засідання не з'являвся, тому суд прийшов до вірного висновку про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складено протокол. При цьому порушення вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Версія ОСОБА_1, що він не керував автомобілем, той покотився, будучи зупиненим на території біля будинку, через необачність, спростовується даними протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КупАП, та переглянутими відеозаписами.

Водій зупиненого автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували на балконі та бачили як під'їхав автомобіль білого кольору, який при паркуванні зачепив їх автомобіль. Вони відразу вибігли на подвір'я та затримали ОСОБА_1, який намагався сховатися в квартирі, а потім тікав до магазину.

На відео добре видно, як працівник поліції з'ясовує у свідка, товариша ОСОБА_1, хто перебував за кермом. Товариш ігнорує запитання та вказує, що приїхали давно, випивали в автомобілі. В цей час жіночий голос зазначає про неправдивість пояснень свідка, оскільки капот автомобіля гарячий.

Допитаний в якості свідка поліцейський ОСОБА_3, який складав схему дорожньо-транспортної пригоди, підтвердив, що розміри на схемі зазначені у метрах. З'ясовуючи механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди, було очевидним, що під час паркування ОСОБА_1 дзеркалом заднього виду біля дверцят водія зачепив праве заднє крило припаркованого автомобіля. Висота, де була виявлена вм'ятина, співпадає з висотою дзеркала, яке було зігнуте в бік дверцят. У разі правдивості версії ОСОБА_1 дзеркало було б відвернуте в бік капоту.

Заперечуючи керування транспортним засобом, ОСОБА_1 згодний оплатити пошкодження, показуючи страховий поліс, при цьому ні технічного паспорта на автомобіль, ні посвідчення водія, при ньому не було.

Про те, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1, а не його товариш вказував у письмових поясненнях свідок ОСОБА_6, який бачив як білий автомобіль зачепив стоячий автомобіль, він підійшов до водія, той був п'яний, закрив свій автомобіль та став тікати.

Наявність очевидців події дорожньо-транспортної пригоди і приїзд працівників поліції після того як зіткнення автомобілів відбулось, не означає, що працівники поліції повинні бути очевидцями зіткнення і не можуть складати протокол за даними огляду місця події та показаннями свідків.

Згідно п. 10.1 Правил дорожнього руху при зміні напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 12.3 Правил дорожнього руху прямо вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

У даному випадку водій ОСОБА_1 при паркуванні, яке віднесене до зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним, не вжив заходів для зменшення швидкості руху та безпечного об'їзду припаркованого автомобіля, внаслідок чого пошкодив заднє праве крило автомобіля.

Пункт 2.9 «а» забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 28 червня 2018 року о 23 годині 15 хвилин в м. Чернігові по вул. Кошового, 33, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння.

Факт перебування водія у стані алкогольного сп'яніння підтверджений висновком № 371 від 29 червня 2018 року (а.с. 5), поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с.22), яка показала, що ОСОБА_1 мав ознаки особи, яка перебуває в стані алкогольного сп'яніння, після того, як здійснив зіткнення зі стоячим автомобілем почав висловлювати погрози в бік свідків.

Крім того, водій відмовився від підписів у протоколі та отримання їх копій, від дачі пояснень та від отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом, що підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у своїх письмових поясненнях.

На відеозапису також видно неодноразові нагадування ОСОБА_1, що пояснень надавати не буде, підписувати нічого не буде. За зовнішнім виглядом та розмовю, є очевидним, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного спяніння.

Таким чином відмова особи, щодо якої складалися протоколи про адміністративні правопорушення надати пояснення та поставити підписи в протоколах, не ставить під сумнів достовірність фактів, які зазначені у цих протоколах та не свідчить про порушення вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 піддавався примусовому медичному огляду у медичному закладі, також не відповідають дійсності. Водій на вимогу працівника поліції зобов'язаний пройти обстеження на стан алкогольного сп'яніння і не може вибирати.

З рапорту працівника поліції Воронецького С. П. вбачається, що водій транспортного засобу ВАЗ, який скоїв ДТП на стоянці та в'їхав у стоячий автомобіль, мав ознаки алкогольного сп'яніння, на пропозицію пройти обстеження за допомогою приладу «Драгер» відмовився але погодився поїхати в лікарню. По приїзду до лікарні водій передумав і відмовився від подальшого проходження медичного огляду, але лікар встиг надати висновок за тими даними, що були отримані до відмови водія, за зовнішніми ознаками.

Зміст протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить будь-яких ознак фальсифікації викладених у них обставин.

Критика захисником апелянта часу складання протоколів про адміністративні правопорушення, є безпідставною. По справі водій ОСОБА_1 їхав п'яний і зачепив під час паркування стоячий автомобіль. Правопорушення були вчинені 28.06.2018 року о 23 годині 15 хвилин, обидва протоколи за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП мають однаковий час - 29.06.2018 року в 00 год 55 хвилин. Протоколи складались різними поліцейськими, які приїхали одночасно на виклик, щодо однієї і тієї ж особи з тими самими понятими, що не заборонено нормами законодавства про адміністративні правопорушення.

Схема місця ДТП складена у відповідності до вимог п. 4 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

У разі, якщо водій не погоджувався з зазначеними у схемі даними, то мав можливість зробити письмові зауваження, задати уточнюючи запитання, але він обрав позицію повного заперечення та відмови від пояснень та підписів.

Аналіз матеріалів справи, даних протоколів про адміністративні правопорушення, пояснення свідків, вказують на обґрунтованість висновків суду та правильність прийнятого рішення.

При накладенні стягнення, суд в повній мірі врахував, особу порушника, навмисну форму вини, і з урахуванням усіх встановлених обставин, обрав правильну міру відповідальності, з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі поваги до законів України, правил співжиття та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим порушником так і іншими особами.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 27 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець