Дата документу Справа № 334/1039/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 334/1039/18 Суддя в 1-й інстанції Гнатюк О.М.
Провадж. № 33/778/275/18 Суддя в 2-й інстанції Тютюник М.С.
Категорія ч. 1 ст. 185-8 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року місто Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1, прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_2, розглянувши в залі апеляційного суду Запорізької області у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає: м.Запоріжжя, вул. Бородінська, 6-а,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-8 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 гривень, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 31 січня 2018 року прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 за результатами вивчення кримінального провадження №0000532 встановлено, що отримавши письмові вказівки прокурора щодо проведення слідчих дій від 30 жовтня 2017 року та від 6 грудня 2017 року, в м. Запоріжжя, слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 безпідставно не виконав законні вимоги прокурора, що полягали у вимозі повністю виконати у встановлений прокурором строк, а саме до 30 листопада 2017 року та до 29 грудня 2017 року, надані у кримінальному провадженні письмові вказівки про проведення слідчих дій та письмово інформувати у вказаний строк Запорізьку місцеву прокуратуру №3 про проведення вказаних слідчих дій та про хід досудового розслідування.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 340 гривень, стягнуто судовий збір.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що судом правильно встановлені події, однак невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що діючим КПК України не передбачено направлення вимог прокурора слідчому щодо ходу розслідування ним кримінальних проваджень. Зі змісту ч. 1 ст. 185-8 КУпАП вбачається, що її субєктивним складом є невизначене законом коло посадових осіб. При цьому з обєктивної сторони передбачається відповідальність за невиконання посадовою особою законних вимог прокурора, які також конкретно не визначені. Таким чином, в його діях відсутні субєктивна сторона, обєкт та обєктивна сторона, тобто відсутній склад та подія адміністративного правопорушення. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу закрити через відсутність складу та події адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вислухавши позиції сторін: апелянта на підтримання доводів та вимог апеляції, прокурора, який висловив заперечення апеляційній скарзі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 статті 185-8 КУпАП передбачено, що невиконання посадовою особою законних вимог прокурора тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту даної статті вбачається, що її суб'єктним складом є невизначене законом коло посадових осіб.

При цьому з об'єктивної сторони передбачається відповідальність за невиконання посадовою особою законних вимог прокурора, які також конкретно не визначені. Крім цього, у диспозиції ст. 185-8 КУпАП передбачено настання відповідальності за не виконання саме законної вимоги, а не вказівок, надання яких передбачено КПК України.

Між тим, районний суд не врахував, що відносини між учасниками кримінального провадження, що виникають, припиняються або змінюються на підставі кримінально - процесуальних норм, є кримінальними процесуальними відносинами.

Зокрема, кримінально процесуальні відносини виникають між слідчим і прокурором у ході здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Кожний із суб'єктів кримінально процесуальних відносин має передбачені законом обов'язки, яким відповідають конкретні права іншого суб'єкта цих правовідносин.

Прокурор, як суб'єкт кримінально процесуальних відносин, здійснює певні владні повноваження стосовно слідчого, при цьому владні повноваження прокурора регулюються кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 40 КПК України слідчий зобов'язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.

Невиконання законних вказівок та доручень, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність, яка встановлюється п.2 ч.2 ст. 39 КПК України, згідно з яким керівник органу досудового розслідування уповноважений відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного розслідування.

Інша відповідальність слідчого можлива в дисциплінарному порядку.

З викладеного випливає, що частина 1 статті 185-8 КУпАП не може регулювати правовідносини, які врегульовані КПК України, пов'язані з правами та обов'язками слідчого та прокурора.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-8 КУпАП, районний суд в супереч ст.ст. 245, 251, 252, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і дійшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу ідміністартивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП та , як наслідок, притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що при апеляційному перегляді постанови районного суду не було доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно неї підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, встановленого ч. 1 ст. 185-8 КУпАП.

Відповідно, постанова районного суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, судя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185-8 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області ОСОБА_3