Справа №487/6318/17 29.03.2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:

судді Бондаренко Т.З.,

із секретарем судового засідання: Шагаєм О.А.,

за участі: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою, потерпілого ОСОБА_3 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2017 року, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ФОП , РНОКПП НОМЕР_1,

провадження в справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, складеного інспектором патрульної поліції, 17 листопада 2017 року о 9 год.00 хв. в м. Миколаєві по вул. Пушкінській в районі буд.1-А, ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Renault Premium, д/н НОМЕР_2, з причепом ВЕ4530ХТ, рухаючись у напрямку вул. Спаська, не був достатньо уважним та обережним та не відреагував належним чином на дорожню обстановку, і під час об'їзду автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що зупинився з правого боку від нього, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальний збиток.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2017 року провадження в справі стосовно ОСОБА_1 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, потерпілий ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2017 року скасувати та прийняти нову постанову.

Вважає, що суд першої інстанції, в порушення положень ст. 280 КУпАП, не дослідивши всіх обставин справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов безпідставного висновку щодо відсутності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого ОСОБА_3 на підтримку апеляційної скарги, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у даній справі, районний суд дійшов висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 за зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, який ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8.1. ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, серії БР №087904, що 17 листопада 2017 р. о 09 год.00 хв. в м. Миколаєві по вул. Пушкінській в районі буд.1-А, ОСОБА_1, керуючи належним йому транспортним засобом Renault Premium, д/н НОМЕР_2, з причепом ВЕ4530ХТ, рухаючись у напрямку вул. Спаської, не був достатньо уважним та обережним та не відреагував належним чином на дорожню обстановку, і під час об'їзду автомобіля НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3 та йому належного, що зупинився з правого боку від нього, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з останнім. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальний збиток.

Із схеми ДТП від 17 листопада 2017 року вбачається, що смуги рухи транспорту на ділянці, де відбулося ДТП, позначені горизонтальною розміткою 1.5 (а.с. 3).

Із пояснень ОСОБА_1 слідує, що він в зазначений протоколі час та місці, керував автомобілем НОМЕР_4 та рухався в крайній лівій полосі проїзної частини дороги, так, як права частина була зайнята припаркованими автомобілями. Рухаючись в своїй полосі та не змінюючи напрямку руху почув хруст пластмаси, коли вийшов з автомобіля то побачив, що його протаранив легковий автомобіль НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4, який раптово хотів виїхати на його полосу руху, в наслідок чого автомобілі отримали пошкодження.

Аналогічні пояснення надав і ОСОБА_3, який показав, що у вказаний в протоколі час та місці, він керував автомобілем НОМЕР_3, та рухався в правій полосі. Біля бордюру на проїзній частині дороги стояли припарковані автомобілі, рух транспорту був ускладнений та інтенсивний на рівні заторів. Зайнявши позицію для обїзду вказаних автомобілів, зупинився. В момент, коли автомобіль не рухався до нього приблизився вантажний автомобіль НОМЕР_4, НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_1, передбачуючи аварійну ситуацію, ОСОБА_3 подав звуковий сигнал, на що водій вантажного транспорту не відреагував та допустив зіткнення.

Відповідно до фотознімків, які містяться в матеріалах справи, чітко видно, дорожню розмітку, а також те, що автомобіль ОСОБА_3 після здійснення маневру обїзду перешкоди у вигляді припаркованого автотранспорту в своїй полосі руху, лівою передньою частиною автомобіля перетнув роздільну лінію лівої смуги попутного напрямку, та в звязку з неможливістю, як зазначав ОСОБА_3 закінчення маневру через скупчення машин, зупинився.

Вказана дорожня обстановка, відповідає її схематичному зображенню на схемі ДТП.

З наведеного слідує, що зіткнення транспортних засобів відбулося саме в полосі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1

В той же час, за вказаних обставин в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.3 б), 13.1, 13 3. Правил дорожнього руху .

Так, п. 2.3.Б) Правил дорожнього руху встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Однак наведеними вище доказами встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 напрямок руху не змінював та здійснював рух в лівій полосі. Належні та допустимі докази відповідно до вимог ст. 280 КУпАП щодо наявності достатньої відстань його автомобіля від автомобіля ОСОБА_3, після здійснення маневру останнім, для можливості запобігання ДТП в матеріалах справи відсутні, така відстань не зафіксована в протоколі та не підтверджено іншими доказами. Навпаки з пояснень потерпілого слідує, що рух транспорту був інтенсивним та щільним.

Пунктами 13.1 та 13.3 Правил дорожнього руху встановлено обовязок водія дотримуватись безпечної дистанції та під час обгону, випередження, обїзду перешкоди дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки на дорозі.

Проте, як зазначено вище, ОСОБА_1 будь яких маневрів щодо випередження, обїзду чи обгону не здійснював, та правила дистанції з транспортом, який рухався попереду не порушував.

За вказаних обставин, районний суд вимог ст. 280 КУпАП, дотримався в повному обсязі, зясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що зіткнення сталося після зупинки його автомобіля, не спростовує висновки суду, оскільки зупинка його автомобіля відбулася після перетину лінії розмежування полоси руху.

Зазначення в апеляційній скарзі також на те, що характер технічних пошкоджень автомобіля, як то розбите дзеркало заднього виду, ліве переднє крило, ліві передні двері, вмятини, пошкоджено лакофарбове покриття, подряпана ліва частина переднього бамперу, свідчить про те, що під час зіткнення автомобіль ОСОБА_3 не рухався, також підлягає відхиленню, оскільки з наведених вище причин, таке само по собі не має юридичного значення і не спростовує висновки суду.

Крім цього в апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає про порушення його права бути присутнім в судовому засіданні при розгляді його справи в суді першої інстанції, проте зверненням його з апеляційною скаргою та особиста участь в засіданні суду апеляційної інстанції є фактичним відновленням його прав.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2017 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 Юрійовича- залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 11 грудня 2017 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Миколаївської області ОСОБА_5