20.08.2018 Справа №607/8607/18

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонер,

за ч. 1 ст. 195-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №148373 від 09 травня 2018 року, 09 травня 2018 року о 20 год. 00 хв. під час перевірки власника газового пістолета марки ПГШ серії КО 027663 громадянина ОСОБА_1 встановлено, що останній втратив пістолет, чим порушив правила зберігання та обліку газових пістолетів.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Вказав, що у 2002 році придбав пістолет марки ПГШ серії КО 027663 та отримав дозвіл, який був дійсний до 2005 року. У період з 2005-2006 років він, з власної необережності, втратив даний пістолет, про що повідомляв відповідні органи та був притягнутий до відповідальності. Після 2005 року будь-яких дозволів не отримував та заяв на видачу таких дозволів не подавав.

Крім того, обставини справи викладені у висновку від 07.05.2018 року про результати розгляду письмового звернення, зокрема про те, що приблизно два роки тому він втратив пістолет, не відповідають дійсності.

Посилаючись на наведене та те, що обставини викладені у протоколі не відповідають дійсності, не підтвердженні належними та допустимими доказами, а сам протокол є необґрунтованим, просив провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол, у якому, відповідно до ст. 256 цього кодексу, зазначаються дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Положеннями ч. 1 статті 195-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення порядку придбання, зберігання, реєстрації або обліку газових пістолетів і револьверів та патронів до них.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 195-2 КУпАП, а саме, що 09 травня 2018 року о 20 год. 00 хв. під час перевірки ОСОБА_1 встановлено, що останній втратив газовий пістолет марки ПГШ за серією КО 027663, чим порушив правила зберігання газових пістолеті.

На підтвердження обставин викладених у протоколі надано наступні документи:

-висновок про результати розгляду письмового звернення ОСОБА_1 від 07.05.2018 року;

-письмову заяву ОСОБА_1 від 08.05.2018 року;

-письмові поясненнями ОСОБА_1 від 09.05.2018 року;

-технічну характеристику «Шмайсер ПГШ»;

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 04 червня 2018 року вказані матеріали справи направлено для належного дооформлення.

Зокрема, судом зазначено про відсутність у протоколі відомостей щодо виду, назви та інших ідентифікуючих ознаки такої зброї, коли саме та де було втрачено пістолет, за яких обставин. Також вказано про відсутність доказів на підтвердження факту перебування у законному володінні ОСОБА_1 спірного пістолету.

На виконання вимог постанови суду працівниками поліції складено два рапорти від 03 липня 2018 року та 02 липня 2018 року, які фактично дублюють обставини викладені у протоколі.

Будь-які інші вимоги постанови суду не виконано та докази до матеріалів справи не долучено.

В судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Згідно з вимогами ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 129 Конституції України проголошено основні засади здійснення судочинства, серед яких- змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до переконання, що в матеріалах справи недостатнього доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 195-2 КУпАП.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Суд не приймає до уваги долучені до матеріалів справи висновок про результати розгляду письмового звернення ОСОБА_1 від 07 травня 2018 року та рапорти дільничного офіцера Тернопільського відділу поліції ОСОБА_2 від 02 та 03 липня 2017 року, оскільки вони не є належними та достатніми доказами, складені одноособово працівником поліції, яким і оформлений протокол про адміністративне правопорушення.

Заява ОСОБА_1 від 08 травня 2018 року та пояснення від 09 травня 2018 року не підтверджують обставин викладених у протоколі та факт вчинення останнім правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 195-2 КУпАП.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні, а судом не здобуті належні, достатні та допустимі докази, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом» на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-2 КУпАП, а саме, порушення порядку зберігання та обліку газових пістолетів.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 195-2 КпАП слід закрити, за відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 195-2, 247, 251, 266, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 195-2 КУпАП закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя