Справа № 720/1940/17
Провадження № 3/720/23/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2017 року близько 20 години 20 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1 на 244 км автодороги Чернівці-Мамалига-Стрій-Івано-Франківськ, поблизу с. Магала Новоселицького району Чернівецької області, в порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху України, при виїзді на неврегульоване перехрестя з круговим рухом, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes Benz», державний номерний знак іноземної держави JTC 386, під керуванням громадянина ОСОБА_2, який рухався по головній дорозі, в результаті допустив зіткнення та транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 винним себе у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав та пояснив, що 06 грудня 2017 року керуючи автомобілем він зупинився перед зовнішньою полосою кільцевої дороги біля правого кута роздільної лінії острівця безпеки та пропускав автомобіль марки «Mercedes Benz», під керуванням громадянина ОСОБА_2. Останній не впорався із керуванням, допустив занос транспортного засобу, від чого сталось зіткнення автомобілів. Внаслідок удару, його автомобіль юзом потрапив на смугу руху кільця.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, винність ОСОБА_1 у порушенні Правил дорожнього руху України внаслідок чого сталась вказана дорожньо-транспортна пригода підтверджується поясненнями потерпілого, свідків та письмовими доказами справи.

Так, ОСОБА_2 пояснив, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1, оскільки останній не надав йому перевагу в русі, чим створив йому перешкоду в той час коли він рухався по кільцю, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що 06 грудня 2017 року йому передзвонив батько ОСОБА_1 та повідомив, що потрапив у ДТП. ОСОБА_1 він приїхав на місце та побачив по крайній смузі руху автомобілі, які зіткнулися.

Працівник поліції ОСОБА_4 пояснив, що виїжджав в складі групи на вказане ДТП. Пояснення ОСОБА_1 щодо механізму ДТП є неспроможним, оскільки слідів ковзання автомобіля «Mercedes Benz» на місці не було. Крім цього, останній автомобіль не міг потрапити на смугу руху (другорядну дорогу) ОСОБА_1 і потім знову виїхати на кільце.

Крім того, вина правопорушника у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою ДТП, яка без зауважень підписана сторонами, та іншими матеріалами справи.

Відповідно до висновку авто технічної експертизи № 133-А від 20 березня 2018 року в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 16.11 ПДР та вимог дорожнього знаку 2.1, що з технічної точки зору перебуває в причинному звязку із настанням даної ДТП.

Таким чином, оцінюючи у сукупності досліджені докази, проходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження транспортних засобів повністю доказана та його дії вірно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП.

Факт невизнання ОСОБА_1 своєї вини у порушенні Правил дорожнього руху внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, вважаю обраним ним способом захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, так як його винність повністю доказана досліджуваними доказами, які не викликають сумнів суду, оскільки у своїй сукупності вони доповнюють один одного та підтверджують вчинення ним правопорушення.

Також, безпідставним вважаю доводи його захисника про повернення справи на доопрацювання в поліцію, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, які підтверджують винність ОСОБА_1.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі у звязку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з наступних підстав.

Законодавче регулювання питання закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення у звязку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення здійснюється, зокрема, ст. 38, п. 7 ч 1 ст. 247 КУпАП.

Так, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді), коли цей строк становить 3 місяці.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- сплив встановленого законом двомісячного (або тримісячного) строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення адміністративного правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення).

Тобто, закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Водночас слід враховувати, що однією з самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначає відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Таким чином, початок перебігу встановленого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення законодавець повязує з вчиненням адміністративного правопорушення, встановлення наявності або відсутності якого повинно здійснюватися при вирішенні питання про закриття провадження у справі.

Крім того, статтею 280 КУпАП встановлено обовязок суду зясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Враховуючи, що судом встановлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, однак на час розгляду судом даної справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП закінчилися, вважаю за необхідне провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 38, 124, 221, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків притягнення його до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченому КАС України.

Суддя: