Справа № 308/6196/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - Малюк В.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення за протоколом інспектора прикордонної служби майстра відділу прикордонної служби «Великий Березний» відносно громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний номер платника податку в матеріалах справи відсутні, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, 169, за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

31 травня 2018 року о 23 год. 30 хв. в пункті пропуску «Малий Березний» ОСОБА_1, як підставу для переміщення через державний кордон України, на вїзд в Україну,надав на паспортний контроль паспорт гр.України для виїзду за кордон серії FM №962948.

Разом з тим, зазначений гр. України попередньо, 28 травня 2018 року о 09 год. 45 хв., перетнув державний кордон, в пункті попуску «Малий Березний» з використанням паспорту громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії ВД №3707456, виданий на імя RUSZIN MIHAJLO. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.2 Закону України «Про громадянство», ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадянами України», ст.12 Закону України «Про державний кордон України».

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

З матеріалів справи встановлено, що 28 травня 2018 року у пункті пропуску «Малий Березний» громадянин України ОСОБА_1 подав на паспортний контроль, як підставу для перетину державного кордону, паспорт громадянина ОСОБА_2 для виїзду за кордон серії ВД №3707456, виданий на імя RUSZIN MIHAJLO.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт ; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в'їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №169515 від 31.05.2018 року, наявними в протоколі його письмовими поясненнями, рапортом та доповідною запискою інспектора прикордонної служби майстра начальника 1-ої групи інспекторів прикордонного контролю «Малий Березний» ОСОБА_3 від 31.05.2018 року.

При призначенні адміністративного стягнення суд виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, вважає за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки, на думку суду, саме цей вид адміністративного стягнення буде відповідати вимогам ст. 23 КУпАП, а саме буде сприяти вихованню правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.40-1, ч.5 ст.283 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 204-1 ч.1, 245, 283,-285, 287,-291 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В ИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4