Справа № 510/573/18

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.06.2018 року Ренійський районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді - Бошков І.Д.,
за участю секретаря - Занфір О.В.,
прокурора - Бовкунов І.Ю.,
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,
захисника - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рені Одеської області протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією та матеріали до нього, що надійшли від управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, який займає посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,
зміст ст. 268 КУпАП розяснено,
за ч.2ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:

У відповідності із наданим суду протоколом, складеним відносно ОСОБА_1, у звязку із порушенням ним вимог, передбачених ч.2ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» (подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), були встановлені наступні обставини: ОСОБА_1, перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС, в порушенні ч.2 ст.52 Закону, не своєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив, на думку органу, що склав протокол, про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_1, згідно наказу начальника Одеської митниці ДФС ОСОБА_4 від 12 червня 2017 року № 564 ОС переведений з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїльський» Одеської ДФС, з посадовим окладом згідно з штатним розписом митниці у розмірі 3 801 грн. 00 коп. 30.05.2015 року ОСОБА_1 був ознайомлений про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вигоди або подарунка та погодження з ним, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю.
В матеріалах справи є попередження, що ОСОБА_1, був обізнаний про обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції» (а.с. 43-44).
Таким чином, головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїльський» Одеської ДФС ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення повязаного з корупцією, згідно п.п. «е» п.1 ч.1 ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції».
Згідно із ч.2ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.
Таким чином, головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС ОСОБА_1, як субєкт декларування має у обовязковому, визначеному законом порядку, подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави та виконувати додаткові заходи фінансового контролю, передбачені ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».
Так, ОСОБА_1 порушив вимоги фінансового контролю, а саме: не своєчасно подав повідомлення про суттєві зміни у майновому стані від придбання нерухомого майна набуття права власності на ? частини однокімнатної квартири, загальною площею 23 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у ЖБК «Таїровський - 7».
Факт набуття ОСОБА_1 права власності на зазначене нерухоме майно підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та поясненням декларанта. Таким чином, право власності у ОСОБА_1 на ? частини однокімнатної квартири загальною площею 23 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 181 950 грн., виникло з моменту отримання свідоцтва на право власності, а саме: 16.05.2017 року.
Таким чином, у головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста ОСОБА_1 виник обовязок, відповідно до ч.2ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», а саме: у десятиденний строк з моменту придбання майна ? частини зазначеного нерухомого майна, повідомити про це НАЗК.
Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані подав лише 28.11.2017 року, тобто порушив десятиденний календарний строк відповідно до вимог ч.2ст.52 Закону України «Про запобігання корупції».
Таким чином, ОСОБА_1, будучи субєктом, на якого поширюється вимоги ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», в їх порушення, несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, а саме: придбання ? частини вищезазначеного нерухомого майна, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, чим вчинив, на думку органу, що склав протокол, адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2ст.172-6 КУпАП.
Прокурор у судовому засіданні погодився із поясненнями захисника та залишив питання притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на розсуд суду.
У судовому засіданні ОСОБА_1, винним у скоєнні корупційного правопорушення себе не визнав, його захисник надав заяву № 3136 від 24.04.2018р., про повернення матеріалів справи у звязку із невідповідністю протоколу про адміністративне правопорушення вимогам КУпАП, оскільки в протоколі відсутні відомості щодо контролю та перевірки, здійсненої НАЗК відносно достовірності, повноти відомостей та порушення строків подання декларації або повідомлення про зміну майнового стану ОСОБА_1, відповідно до п.1 п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, і відповідно відсутні належні докази підтвердження події та складу адміністративного правопорушення, про що додатково надані відповідні доводи та міркування вх. № 3823 від 21.05.2018 року.
Суд, заслухавши пояснення захисника, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, прокурора та ретельно вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2ст.172-6 КпАП України несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у звязку із порушенням органом, що склав протокол, визначеного правового порядку та процедури контролю та перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, що належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова) особа при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, тощо. Згідно ч.1ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Разом із тим, судом було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно ОСОБА_1 за ч.2ст.172-6 КУпАП, складено з грубим порушенням вимог діючого законодавства, щодо його форми та змісту.
Так, на підставі рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 14 серпня 2016 року № 1 «Про початок діяльності Національного агентства з питань запобігання корупції» розпочало свою діяльність Національне агентство з питань запобігання корупції, до повноважень якого, згідно з пунктом 8 частини першої статті 11 Закону України № 1700-VII «Про запобігання корупції», належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику та має повноваження зі здійснення в порядку, визначеному Закону України № 1700-VII «Про запобігання корупції», контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя зазначених осіб.
Державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права згідно з вимогами частини другої статті 49 Закону України № 1700-VII «Про запобігання корупції», зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки не подання чи не своєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Згідно п.п. «е» п.1ч.1ст.3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700 «Про запобігання корупції», головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Ізмаїльський» Одеської ДФС ОСОБА_1 є субєктом відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією.
Згідно із ч.2ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.
16.05.2017 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво на право власності № 20493542 на ? частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 34-37).
Набуття права власності на нерухоме майно ? частки однокімнатної квартири, загальною вартістю 181 950 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 травня відповідного року, свідчить про суттєву зміну майнового стану.
За таких умов, у головного державного інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста ОСОБА_1 виник обовязок, відповідно до ч.2ст.52 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції», а саме: у десятиденний строк з моменту придбання вказаного нерухомого майна, повідомити про це НАЗК.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій, встановлено що ОСОБА_1 повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані подав 28.11.2017 року (а.с. 26-33).
Національне агентство з питань запобігання корупції здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII.
Таким чином, здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема, щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.
Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 11 квітня 2018 року по справі №814/886/17.
Так, з матеріалів справи на 136 аркушах вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1, за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП, за обставинами, викладеними в протоколі, проводилась органом, до компетенції якого такі функцій не входять, а саме: працівниками УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції України, які в порушення норм діючого законодавства, за відсутності даних щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1, повідомлення НАЗК щодо результатів такої перевірки тощо, самостійно відбирали пояснення, збирали докази, склали протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відносно ОСОБА_1, що ставить під сумнів належність та допустимість доказової бази при оформленні матеріалів справи та складанні відповідного протоколу, що є порушенням принципів верховенства права та належного здійснення правосуддя, які є основоположними елементами права на справедливий суд, встановлені ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ратифікованою Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.97 р.
У ході судового засідання захисник, ОСОБА_2, надав відповідь НАЗК на свою адресу, в який вказано наступне:
«У Національному агентстві розглянуто Ваш адвокатський запит від 11.04.2018 р. щодо надання інформації стосовно ОСОБА_1.
Згідно з частиною другою статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Інформуємо, що повідомлень про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно ОСОБА_1 до Національного агентства не надходило.
На даний час перевірка за фактом неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стосовно ОСОБА_1 у Національному агентстві не проводилась».
Також, згідно ОСОБА_5 Загальні положення «Положення про департамент захисту економіки Національної поліції України», затвердженої наказом Національної поліції України 07.11.2015 року № 81 «…Покладення на Департамент обовязків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається…».
Положеннями ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст.68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Згідно п.1 ОСОБА_5 Загальні положення «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 закону України «Про запобігання корупції». Контроль та повна перевірка декларацій здійснюється за принципами: «..верховенства права..» (п.п.1 п.3). Контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурного підрозділу його апарату, діяльність яких повязана зі здійсненням такої функції (далі - Підрозділ), та автоматично засобами програмного забезпечення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через працівників Підрозділу (п.5).
Відповідно до п.2 ОСОБА_5 Порядок проведення контролю декларацій Порядку, Національне агентство здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій на підставі:
1) повідомлень, що надходять від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права, які у встановленому Національним агентством порядку відповідно до ст.49 Закону України «Про запобігання корупції» перевіряють факт подання декларацій субєктами декларування, які в них працюють (працювали);
2) інформації, що надходить до Національного агентства від осіб, які надають допомогу щодо запобігання і протидії корупції (викривачів), стосовно можливого факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;
3) інформації, що оприлюднюється у засобах масовоїі нформації, у мережі Інтернет та вказує на можливий факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування;
4) самостійног овиявлення Національним агентством факту неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування відповідно до даних Реєстру;
5) інформації, що надходить до Національного агентства від правоохоронних органів;
6) інформації, що надходить до Національного агентства від громадських обєднань, їх членів або уповноважених представників.
У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1,2 пункту 2 цього розділу, Національне агентство перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації субєктом декларування шляхом пошуку даних у Реєстрі (п.3). У випадку встановлення факту неподання декларації субєктом декларування відповідно до вимог Закону Національне агентство письмово повідомляє про це субєкта декларування, керівника державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського обєднання, іншого непідприємницького товариства, в якому працює (здійснює діяльність) субєкт декларування, та спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції у визначеному Національним агентством порядку (п.4).
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що департамент захисту економіки Національної поліції України, не відноситься до субєктів, які наділені повноваженнями щодо здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, зокрема щодо достовірності й повноти відомостей, зазначених субєктом декларування у декларації, що належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобігання корупції.
Посадові особи Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п.4 розділу ІІ «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», мають право, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєктом декларування, після отримання письмового повідомлення від НАЗК, як спеціального уповноваженого субєкта, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, на підставі отриманих матеріалів складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до судових органів у встановленому законодавством порядку.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, за ч.2ст.172-6 КУпАП має бути відмовлено у звязку із недоведеністю його вини у встановленому законом порядку, із закриттям провадження по справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.ч.2ст.172-6,245-246,ст.247ч.1,248-252,268,276-279,280,283,284-285,287,289,294 КУпАП, суд -
П О С Т А Н О В И В:
У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відмовити.
Провадження у адміністративній справі закрити.
Судові витрати по справі віднести за рахунок Державного бюджету України.
Постанова суду у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя І.Д. Бошков