АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/4339/17Суддя 1 інстанції Биканов І. Р.
Номер провадження 33/774/4/К/18Суддя- доповідач ОСОБА_1.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2018 року м.Кривий Ріг

Суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області Русакова І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 р. у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, 23 травня 1997 року

народження, який народився у м.Кривому Розі

Дніпропетровської області, громадянина України,

не працюючого, мешкаючого за адресою: Дніпропетровська

область, м.Кривий Ріг, вул.Сагайдачного, 16,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 320 грн.

за участю: особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

свідків: ОСОБА_4,

ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

За постановою суду першої інстанції, 2 вересня 2017р. о 04.10 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем Mitsubishi Galant державний номерний знак 04 ВР 5681, по пр.Миру, 6 м.Кривого Рогу з явними ознаками алкогольного опяніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів).

В присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, просить постанову суду від 30.11.2017р. скасувати та закрити провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції оскаржувану постанову виніс з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно зясувавши фактичні обставини справи.

ОСОБА_2 вказує на те, що у зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення і постанові суду час 2 вересня 2017р. о 04.10 год. він не керував належним йому транспортним засобом, оскільки автомобіль був припаркований на території АЗС, розташованій по пр.Миру в м.Кривому Розі, при цьому зазначає, що на відеозапису з нагрудної камери відеоспостереження, який розпочинається о 04.00 год. не зафіксовано, що автомобіль під його керуванням був зупинений працівниками патрульної поліції, наголошує, що він не відмовлявся від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан спяніння і готовий був їхати до КП «Криворізьке ПНД» ДОР» для його проходження. Звертає увагу, що на відеозапису не зафіксовано факт присутності свідків вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, вважає, що судом не доведено факт його відмови від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, зокрема в медичному закладі, у присутності двох свідків.

З наведених в апеляційній скарзі підстав, ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана ним постанова є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2, підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, закрити відносно нього провадження з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні при апеляційному розгляді, підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_2, просив її задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції, закрити провадження щодо ОСОБА_2 з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, допитавши свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_7, інспекторів Волощука П.О., Лисенка Б.І., дослідивши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши, при підготовці до розгляду справи, відеозапис з боді-камери поліцейських, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.294 КУпАП перегляд постанов судді проводиться в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна особа в його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2О, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №076657, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст.254 - 256 КУпАП (а.с.1);

- письмовими поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8, згідно яким, ОСОБА_2, у їх присутності, відмовився від проходження у встановленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння (а.с.5-6);

- відеозаписом з боді-камери поліцейських (а.с.11);

- рапортом інспектора роти УПП ДПП в м.Кривому Розі ОСОБА_5 (а.с.8), розпискою ОСОБА_9 щодо транспортного засобу ОСОБА_2 (а.с7);

- поясненнями в суді апеляційної інстанції свідків - ОСОБА_4, ОСОБА_7, а також інспекторів Волощука П.О., Лисенка Б.І.

Доводи ОСОБА_2 про те, що суд першої інстанції не вжив належних заходів для встановлення обставин справи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки спяніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Доводи ОСОБА_2, про те що він 2 вересня 2017р. о 04.10 год. не керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, а його автомобіль був припаркований на автозаправочній станції, і що він не відмовлявся від проходження медичного огляду суперечать доказам наявним у матеріалах адміністративної справи і спростовуються доказами - показаннями свідків, допитаних в суді апеляційної інстанції.

Так, свідок ОСОБА_4, в суді апеляційної інстанції повністю підтримав свої письмові пояснення, і пояснив, що в день події, рано вранці, він був на пр.ОСОБА_8. Працівники поліції запросили його бути свідком, подій які відбувалися, а саме, він бачив, що водій закрився в автомобілі і не бажав виходити з транспортного засобу щоб пройти огляд на стан спяніння. Пізніше коли водій вийшов з автомобілю, в присутності його і ще одного свідка, ОСОБА_2 працівники поліції неодноразово пропонували пройти перевірку за допомогою газоаналізатора драгер, потім пропонували пройти огляд у медичному закладі, однак водій неодноразово відмовлявся, вів себе зухвало.

Інспектор Волощук П.О., підтвердив, що у вересні 2017р., він, у складі екіпажу з інспектором Лисенко Б.І. отримали повідомлення про те, що молоді люди на двох автомобілях розпивають спиртні напої. В подальшому два автомобіля з молодими людьми були зупинені двома іншими екіпажами патрульної поліції. Коли він з направником ОСОБА_6 прибули на автозаправочну станцію, автомобіль був зупинений і поліцейські інспектори пропонували водію ОСОБА_2, пройти огляд на стан спяніння на місці за допомогою алкотестеру «Драгер», він категорично відмовився, окрім того, йому неодноразово пропонувалося проїхати до Криворізького психоневрологічного диспансеру, на, що він теж відмовлявся. При цьому були присутні поліцейські з 3-4х екіпажів, а також інші свідки - друзі водія, яких він перевозив у своєму авто. За відмову водія ОСОБА_2 на законну вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд на стан спяніння був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_6 дав аналогічні пояснення, підтвердивши, що коли їх екіпаж підїхав на місце зупинки транспортного засобу водія ОСОБА_10, останній зачинився в машині і не бажав з неї виходити, на пасажирському сидінні сиділа дівчина, на задньому сидінні знаходилися друзі водія. Коли ОСОБА_2, таки вийшов з автомобіля, йому поліцейськими були названі явні ознаки алкогольного спяніння, інспектором Семеновим А.С. були зачитані права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України і запропоновано на вибір, чи за допомогою приладу «Драгер», чи у медичному закладі пройти огляд на стан спяніння, останній вів себе неадекватно, намагався залишити місце скоєння правопорушення. Водій категорично не погоджувався пройти огляд на встановлення стану алкогольного спяніння, були запрошені два свідки, і в їх присутності, ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння, після чого водій повів себе агресивно, і категорично відмовився від проходження огляду.

Свідок ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції пояснив, що в день події він знаходився в автомобілі, яким керував ОСОБА_2, вказав, що поліцейські зупинили автомобіль на автозаправці, намагалися забрати водія на медичну експертизу. Свідок підтвердив, що співробітники поліції пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу «Драгер», однак він відмовився, оскільки хотів пройти огляд в КПНД, чому ОСОБА_2 не погодився поїхати не памятає. Свідок ОСОБА_7 вказав, що він не памятає, чи були присутні поняті, допускає, що не звернув на них уваги, зазначив, що події які сталися 2 вересня 2017р. вранці, точно не памятає.

Отже, встановлені обставини, в їх сукупності обєктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння на вимогу працівників поліції, які виявили, ознаки алкогольного спяніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти медичний огляд.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього уповноваженою особою органів поліції і доведеності його вини у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, пояснення свідків допитаних в судовому засіданні апеляційної інстанції повністю узгоджуються між собою та, з дослідженими доказами, а саме з протоколом про адміністративне правопорушення, матеріалами наявними в адміністративній справі, відеозаписом з боді-камери поліцейських.

Підстав вважати ці докази незаконними і не допустимими, апеляційний суд не вбачає.

При розгляді справи судом порушень ст.ст.279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Ураховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст.7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 листопада 2017р. у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду - І.Ю. Русакова