ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/256/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого у ПП «Детективне - охоронне агентство «Вітязь», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, 05.12.2017 року о 01 год. 20 хв., рухаючись по вул. Мішуги, 3 - А в м. Києві, керував автомобілем марки «БМВ», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння: зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_2 свою вину не визнав. Пояснив, що достовірних даних про те, що він керував автомобілем - немає. Крім того, в нього не було жодних ознак сп'яніння, тому він погодився на проходження тесту на стан сп'яніння на місці. Проте, працівники поліції відмовили йому у цьому, сказавши, що він має їхати до медичної установи. Він, не погоджуючись з цим, неодноразово наголошував, що згоден здати експрес тест на місці, проте такий тест йому не провели. Зазначав, що працівники поліції спочатку підозрювали, що він перебуває в стані алкогольного сп'яніння, потім - наркотичного, здійснювали на нього психологічний тиск. Наголошував, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, що в свою чергу підтверджує факт того, що він не перебував в стані сп'яніння, а поліцейські не бачили в його діях складу адміністративного правопорушення. Звертав увагу на те, що свідки перебували в стані алкогольного сп'яніння. Також зазначав, що постійно здає аналізи на роботі. Неодноразово просив направити справу на дооформлення. Також, заперечуючи свою вину, просив справу відносно нього передати на розгляд трудового колективу. Фактично не заперечив те, що він відмовився пройти огляд, оскільки він не перебував в стані ні наркотичного, ні алкогольного сп'яніння.

Адвокат ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначала, що протокол про адміністративне правопорушення складений з рядом порушень, наданий відеозапис не є цільним, що в свою чергу є підставою для направлення справи на дооформлення. Разом з тим наголошувала, що ОСОБА_2 він проходження огляду на стан сп'яніння на місці не відмовлявся. Також зазначала, що він автомобілем в стані алкогольного сп'яніння не керував. При цьому просила закрити провадження або передати розгляд вказаного питання трудовому колективу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що він дійсно був присутній при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначав, що він зі своїм товаришем ОСОБА_5 відпочивав в кафе, вони вжили небагато пива, почувались нормально, в стані сп'яніння не перебували. До них підійшли працівники поліції і попросили бути свідками того, що на їх пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння водій автомобіля відмовляється. Вони погодились та поставили свої підписи про це у документах.

Аналогічні за своїм змістом пояснення надав і свідок ОСОБА_5

Вислухавши пояснення учасників розгляду та свідків, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Так, як убачається з даних відеозапису з нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_2 був зупинений через порушення останнім правил дорожнього руху - поворот з порушенням правил розмітки. При цьому ОСОБА_2 пояснював свої дії тим, що в даному місці повинно бути дозволено виконання повороту.

За таких обставин вважаю твердження про те, що ОСОБА_6 не керуав автомобілем - неспроможним.

Крім того, сам ОСОБА_2 в суді не заперечував тієї обставини, що він відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров'я, вважаючи, що спочатку він мав пройти відповідний тест на місці. Разом з тим, вказана підстава не може свідчити про відсутність в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 12 Розділу ІІ Наказу про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Проте ОСОБА_2 від проходження даного огляду відмовився (фрагмент відео 00:54:55), що підтверджується поясненнями свідків та фактично не заперечувалось самим ОСОБА_2 в судому засіданні, при цьому останньому інспектором поліції було повідомлено, що у разі його відмови буде складено протокол (фрагмент відео 00:54:59).

Посилання ОСОБА_2 на те, що він проходить огляд на роботі не може бути законною підставою для відмови останнього, як особи, що керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп'яніння.

Посилання ОСОБА_2 про те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом самі по собі не свідчать про невинуватість останнього, оскільки будь-яких достовірних даних про те, що останній після відмови від проходження огляду керував автомобілем - немає.

Твердження ОСОБА_2 про те, що йому не було висунуто зрозуміле йому обвинувачення є неспроможними, оскільки з даних відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_2 про підозру у перебуванні останнього в стані наркотичного сп'яніння та запропонували пройти огляд у встановленому законом порядку.

Доводи ОСОБА_2 про злочинну змову свідків з працівниками поліції, а також перебування свідків у стані алкогольного сп'яніння вважаю такими, що спрямовані на введення суду в оману, з метою уникнути відповідальності за скоєне, оскільки відомостей на підтвердження вказаних обставин до суду не надано.

Суттєвих порушень при оформлення даного адміністративного протоколу, в тому числі і щодо відеозапису з нагрудної камери поліцейського, які б унеможливили забезпечення виконання завдань провадження в справі про адміністративне правопорушення, не встановлено.

З огляду на викладене вважаю доведеною винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, з огляду на особу ОСОБА_2, за відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником так і іншими особами, вважаю недоцільним застосування до ОСОБА_2 заходу громадського впливу та звільнення його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, та приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2 у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму, визначеному ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» з огляду на те, що адміністративний матеріал надійшов до суду 07.12.2017 року.

Керуючись ст. 130 ч. 1, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення подання на постанову - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя