Справа № 500/2558/18 Провадження № 3/500/703/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2018 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бурнусус О.О., ознайомившись з адміністративними матеріалами, які надійшли з сектору реагування патрульної поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного територіального управління поліції в Одеській області відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

тимчасово непрацюючого, мешкає за адресою:

Одеська область, Ізмаїльський район,

с. Комишівка, вул. Ізмаїльська, б. 100-А

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 398115 від 01.05.2018 року, складений відносно ОСОБА_1, який 01.05.2018 року о 18 годині 40 хвилин в с. Комишівка Ізмаїльського району біля будинку № 106 А, керував мотоблоком Кентавр в стані алкогольного спяніння. В присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан спяніння в медичному закладі відмовився.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями) водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що з протоколом про адміністративне правопорушення складеним за ч.1 ст. 130 КУпАП України не згоден та вважає його незаконним, противоправним та таким, що складений із чисельними порушеннями норм діючого законодавства. Відповідно до п. 2.1. ПДР України водій механічного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв'язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил; ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як вбачається із вищенаведеного мотоблок "Кентавр" не відноситься до транспортного засобу і для нього не потрібно посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб чи полісу. Згідно інструкції по експлуатації мотоблока «Кентавр» вбачається, що він є двоколісним (триколісним) транспортним засобом, призначений виключно для сільськогосподарських робіт, оператор керуючи мотоблоком крокує слідом за ним тримаючи його за ручки управління, тобто всі органи управління проводяться в дію тільки руками оператора за кермові штанги. Мотоблок «Кентавр» є засобом механізованої обробки ґрунту і реєстрації не підлягає, а також повинен мати цілий ряд необхідних елементів необхідних для транспортного засобу: стоп-сигнали, сигнали повороту, дзеркала заднього виду, номерні знаки, наявність закріпленого до мотоблоку причепа на транспортний засіб його не перетворює, згідно його технічних характеристик має потужність 8 к/с. Матеріалами справи, не доведено, що мотоблок «Кентавр» є транспортним засобом чи самохідною машиною, механізмом, саморобною, самохідною сільськогосподарською технікою тощо, яка підлягає реєстрації певним підрозділом Державтоінспекції МВС України чи інспекцією Держтехнагляду, на яку оформляються та видаються реєстраційні документи відповідного зразка, закріпляються номерні знаки та на використання (керування) якою необхідно мати посвідчення водія чи посвідчення тракториста-машиніста. Як вбачається із змісту протоколу власноруч написав, що з порушенням згоден однак така згода ОСОБА_1 була у звязку із психологічним тиском працівників поліції. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп'яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров'я для проходження огляду на стан сп'яніння. Також в матеріалах справи відсутні будь які докази щодо самого «транспортного засобу», а саме з чого він складається.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.10 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства Внутрішніх справ України та Міністерства Охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другій залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння.

Відповідно до п.6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно п.7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.22 Розділу ІІІ Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Судом встановлено, що вказівка у протоколі на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан спяніння у медичному закладі, не відповідає встановленому ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу І Інструкції порядку, згідно якому огляд проводиться в закладах охорони здоров'я виключно у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з результатами такого огляду. Однак, в протоколі не зазначена підстава для проведення медичного огляду в медичному закладі, а саме відмова ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгода останнього з результатами такого огляду. А як було вище зазначено, згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу І Інструкції, саме незгода притягуваного на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгода останнього з результатами такого огляду є підставою для проведення медичного огляду.

Викладені обставини, досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що в даному випадку був порушений порядок проведення огляду на стан сп'яніння, передбачений ст.266 КУпАП та вказаною Інструкцією, оскільки притягуваний ОСОБА_1 не висловлював незгоди на проведення огляду на стан сп'яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки або незгоди з результатами такого огляду, а тому, у ОСОБА_1 не виникло обов'язку пройти огляд в медичному закладі.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33-35, 245, 247, 251-252, 280, 283 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена на підставі ст. 294 КУпАП особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_2