ЄУН 174/469/18
н/п 3/174/106/2018
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 червня 2018 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

з участю секретаря - Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Вільногірськ справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Вільногірського ВП ЖвВП ГУНП в Дніпропетровської області, про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.185 КУпАП відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м.Верховцево Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає АДРЕСА_1,

якому згідно ст.268 КУпАП розяснені його права та обовязки,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, 26.05.2018 року, о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи АДРЕСА_2, бив ногами вхідні двері вказаної квартири, на зауваження працівників поліції припинити дане правопорушення не відреагував та не виконав законні вимоги працівника поліції щодо припинення правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 26.05.2018 р. прийшов до своєї колишньої цивільної дружини ОСОБА_2, хотів побачити дітей. Стукав у двері, смикав за ручку дверей, але ОСОБА_2 двері не відчинила, а ручка від дверей відірвалася. Спустився на перший поверх і біля вхідних дверей підїзду зустрів двох працівників поліції, які одягнули на нього кайданки, чому, пояснити не може. Також, прийшов його колишній тесть ОСОБА_3, який почав його бити по голові (потилиці) кулаками, вдарив ногою в груди, намагався сховатися від нього за працівниками поліції. Працівники поліції казали тестю, щоб не бив, але він бив, поки не пішла кров. Працівники поліції йому ударів не наносили. Потім працівники поліції викликали йому «швидку», в лікарні надали медичну допомогу. Потім його відвезли у відділ поліції, де написав заяву про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, однак в послідуючому для проходження судово-медичного огляду не звертався. З жінкою стосунки наладили, з дітьми бачиться, вона дозволяє. Будь-якої непокори працівникам поліції він не чинив.

В послідуючому, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи судом, в судове засідання, призначене на 22.06.2018 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, документів, підтверджуючих поважність причин неявки, до суду не надав.

За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_1, що не суперечить вимогам ст.ст.268, 277-2 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання вини ОСОБА_1, його вина підтверджується показами свідків, письмовими доказами по справі.

Так, свідок ОСОБА_4 показав, що 26.05.2018 року перебував в добовому наряді, надійшов виклик від ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 вибиває вхідні двері належної їй квартири № 203, розташованої по бульвару Миру,15 м.Вільногірська. Приїхали, але біля квартири вже нікого не було, тому поїхали. Через нетривалий проміжок часу, знову надійшов виклик від ОСОБА_2 аналогічного змісту. Приїхали до будинку, ОСОБА_5 залишився біля вхідних дверей підїзду, а він піднявся до квартири ОСОБА_2 Біля дверей квартири ОСОБА_2 знаходився ОСОБА_1, який намагався відчинити вхідні двері квартири - смикав ручку дверей, поки її не зламав, бив руками і ногою в двері. Було чутно, як в квартирі плакали діти. Виказав йому усну вимогу припинити зазначені дії, однак ОСОБА_1 не відреагував, а йому відповів, що це не його діло і щоб він йшов геть і продовжував бити в двері руками і ногами, відламав ручку дверей. Попросив ОСОБА_2 відчинити двері, але вона не могла, бо двері заклинило, при цьому взяв ОСОБА_6 за руку та відвід у бік, до сусідньої квартири і тільки після цього він свої дії припинив. Допоміг ОСОБА_2 відчинити двері, а коли вона їх відчинила, ОСОБА_1 побіг по сходам вниз, де був зупинений ОСОБА_5, спустився за ОСОБА_1 вниз, ОСОБА_1 намагався тікати, тому до нього були застосовані кайданки. В цей час до них підійшов тесть ОСОБА_1- ОСОБА_3, який вийшов з підїзду будинку, став кричати на ОСОБА_1, можливо вдарив. Після цього конфлікту ОСОБА_1 повідомив, що йому зле, викликали «швидку», доставили ОСОБА_1 до лікарняного закладу, де йому надали медичну допомогу. Потім ОСОБА_1 було доставлено до відділу поліції, де складено протокол. Вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив злісну непокору працівнику поліції, оскільки на його правомірні вимоги припинити виламувати двері квартири ОСОБА_2 не реагував, виказуючи усні заперечення, і припинив свої дії лише тоді, коли він відвів його за руку до сусідньої квартири.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 26.05.2018 р. перебував в наряді з інспектором Какушею Д.О., виконували функції по охороні громадського порядку в місті. Надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що на бульварі Миру, 15, її колишній чоловік вибиває вхідні двері квартири. Приїхали за вказаною адресою, він залишився біля підїзду, а ОСОБА_4 пішов наверх до квартири ОСОБА_2. Через деякий час по сходах підїзду збіг ОСОБА_1, він запропонував йому зупинитися, але ОСОБА_1 поводив себе агресивно, почав заперечувати, казав, чому він повинен зупинятися, чого його зачіпають, намагався втекти. Потім зверху спустився ОСОБА_4 та батько ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 казав, що побачив ОСОБА_1, який намагався виламати двері квартири ОСОБА_2 Потім також до них підійшов батько ОСОБА_2 ОСОБА_3, між останнім та ОСОБА_1 почалась бійка, яку спровокував ОСОБА_1 , який почав ображати ОСОБА_3, кидався в його сторону, в ході сутички ОСОБА_3 наніс удари ОСОБА_1 кулаком, з зажатими в руці ключами по голові декілька разів, у ОСОБА_6 зявилася кров, коли їх розборонили, на ОСОБА_6 наділи кайданки. ОСОБА_1 став вимагати викликати йому «швидку», що і зробили. В лікарні ОСОБА_1 надали медичну допомогу, після чого доставив його у відділ поліції та поїхав на інші виклики.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 26.05.2018 р. був вдома, почув шум за дверима і голосну розмову, глянув у глазок та побачив працівника поліції та чоловіка в цивільному, які знаходилися на сходах, чоловік в цивільному казав, що він щось не буде і не хоче, але що саме, не зрозумів. Що відбувалось далі, не бачив.

Свідок ОСОБА_2 показала, що ОСОБА_1 її колишній цивільний чоловік. 26.05.2018 р. приблизно о 03 годині ночі прийшов ОСОБА_1, почав гучно стукати у вхідні двері квартири, вимагав відчинити, погрожував фізичним насильством, двері не відчинила і він пішов. Вранці, приблизно о 07 год. він прийшов знову, ногами намагався вибити вхідні двері, викликала поліцію, але поки вони їхали, ОСОБА_1 втік. Потім знову повернувся, знову почав бити в двері квартири знову зателефонувала в поліцію, вони приїхали, піднялись наверх, постукали, коли впевнилася, що це працівники поліції, відчинила двері. Був працівник поліції, який тримав ОСОБА_1 за руку, а він виказував своє незадоволення цим. Працівник поліції сказав їй спускатись вниз. До цього телефонувала батьку, розповіла, що трапилося, і коли вони спускались вниз, батько піднявся на ліфті до її квартири. Спустилась вниз з батьком, ОСОБА_1 почав кидатись на неї і батька, і батько його вдарив, куди і чим, сказати не може, бо сильно злякалася. ОСОБА_1 почав кричати, щоб йому викликали «швидку», працівники поліції це зробили і ОСОБА_1 повезли в лікарню. В той день ОСОБА_1 позадував в дверях монтажною піною, глазок, замки. До цього він неодноразово проникав до квартири без її дозволу, підбираючи ключі, застосовував до неї фізичне насильство, постійно погрожує по телефону, пише СМС з погрозами. Перший раз він прийшов о 03 годині ночі, вибивав двері, що аж штукатурка посипалась, мабуть бив ногами, намагався відкрити замок, десь годину сидів під дверми. Під ранок він повернувся, знову вибивав двері, вимагав, щоб відчинила двері, казав, що виламає двері, викликала поліцію, вони прихали через 5-7 хвили, поки вони їхали, ОСОБА_1 стояв біля дверей, а потім мабуть почув домофон і кудись втік, один з працівників поліції ходив по підїзду, другому писала заяву, вони його не знайшли і поїхали. Через деякий час ОСОБА_1 знову повернувся, почав вибивати двері, вимагав щоб їх відчинила. Як тільки він повернувся, знову зателефонувала в поліцію, працівники поліції швидко приїхали і ОСОБА_1 не встиг втекти. Що відбувалося між ОСОБА_1 та працівником поліції під дверми, не чула, бо сильно плакали діти, намагалася їх заспокоїти. Більше ніж пів року з ОСОБА_1 разом не проживають. Не раз міняли замки, але неодноразово заставала ОСОБА_1 вдома, як він потрапляв в квартиру, не знає. Квартира належить її татові.

Свідок ОСОБА_3 показав, що ОСОБА_1 його колишній зять, їх шлюб з його донькою зареєстрований не був. 26.05.2018 р., вдень, йому зателефонувала донька і повідомила, що ОСОБА_1 вибиває вхідні двері її квартири та погрожує їй. Сказав, щоб вона викликала поліцію, бо таке траплялося вже неодноразово. Через деякий час донька знову зателефонувала, сказала, що поліція приїздила, але ОСОБА_1 втік, потім повернувся і знову почав вибивати двері, задув всі щілини і отвір для ключа в дверях монтажною піною. Зібрався і пішов до доньки. Біля підїзду стояв поліцейський, він сказав, що інший поліцейський піднявся до квартири дочки. Піднявся ліфтом, ОСОБА_1 біля квартири вже не було, але чув, як поліцейський і ОСОБА_1 спускалися по сходах, ОСОБА_1 казав поліцейському «Що ти мене вяжеш». Їх не бачив, по звукам кроків розумів, що вони спускались вниз. Двері і замки квартири були задуті піною, на обшивці малися вмятини, ручка була відірвана, в квартирі штукатурка обсипалась на двох кутах вхідних дверей. З дочкою спустились вниз, ОСОБА_1 та працівники поліції були біля підїзду. ОСОБА_1 намагався кидатись на нього та на доньку, обороняючись та захищаючи доньку, пару раз вдарив його долонею в область голови. Працівники поліції їх розборонили, на ОСОБА_1 одягли наручники, він нецензурно висловлювався, вимагав викликати «швидку», що працівники поліції і зробили. Приїхала «швидка» та ОСОБА_1 забрали до лікарні. Після цього з ОСОБА_1 не спілкувався.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 091316 від 26.05.2018 року, ОСОБА_1, 26.05.2018 року, о 14 годині 00 хвилин, перебуваючи АДРЕСА_2, бив ногами вхідні двері вказаної квартири, на зауваження працівників поліції припинити дане правопорушення не відреагував та не виконав законні вимоги працівника поліції щодо припинення правопорушення, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. (а.с.1).

Згідно з рапортом інспектора СРПП Вільногірського ВП ОСОБА_4 від 26.05.2018 року, під час несення служби надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що колишній співмешканець вибиває їй вхідні двері АДРЕСА_2, залив монтажною піною замки та зламав вхідну ручку. При виїзді на місце встановлено, що ОСОБА_1 бив ногами вхідні двері квартири, на зауваження не реагував, відмовлявся добровільно покидати підїзд, почав кликати на допомогу та битися головою о двері квартири та бити ногами і інші квартири. В цей час прийшов ОСОБА_3 та почав наносити удари ОСОБА_1, було викликано «швидку».

Згідно протоколу АЗ № 154515 про адміністративне затримання за ч.1 ст.263 КУпАП (а.с.10), ОСОБА_1 затримано 26.05.2018 р. о 14.50 год. в звязку із вчиненням правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, для припинення правопорушення та складання адмінпротоколу, звільнений 26.05.2018 р. о 16.00 год., скарг та заяв до дій посадових осіб поліції не має.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд приймає їх у якості належних та допустимих доказів по справі покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, дані ними в судовому засіданні, оскільки вони узгоджуються між собою та письмовими матеріалами справи, тому підстави сумніватися у правдивості показів вказаних осіб у суду відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт злісної непокори ОСОБА_1 законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків, що мав місце 26.05.2018 р., що полягало у невиконанні ОСОБА_1 законних вимог працівника поліції щодо припинення неправомірних дій, які полягали у порушенні громадського порядку та спокою гр. ОСОБА_2

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення- злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обовязків.

Обставин, які обтяжують чи помякшують відповідальність ОСОБА_1, при судовому розгляді справи не встановлено.

Врахувавши обставини справи та особу ОСОБА_1, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією ст.185 КУпАП у виді штрафу.

Судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп. підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 185, 268, 277-2, 283, 284, 287, 289, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 255 (двісті пятдесят пять) гривень.

Перерахування провести на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через пятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через пятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Строк предявлення документа для виконання - протягом 3 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя: підпис ОСОБА_8