Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 332/230/18 Головуючий в 1 інст. - Безлер Л.В.
Провадження № 33/778/292/18 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 травня 2018 року м . Запоріжжя

Суддя апеляційного суду Запорізької області Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду Запорізької області за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його захисника - адвоката Біленка О.В., справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 22 січня 2018 року о 13 год. 13 хв. в м. Запоріжжя, по вул. Скворцова 1, керував транспортним засобом Mitsubishi Galant 2.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, неадекватна поведінка). Від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився у медичному закладі у лікаря-нарколога, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він не зміг пройти медичний огляд на стан наркотичного сп'яніння внаслідок незадовільного стану здоров'я та фізичну неспроможність здати необхідний аналіз, оскільки він хворіє на хронічний простатит.

Крім того, огляд на стан сп'яніння та складення протоколу про адміністративне правопорушення проводились за відсутності свідків.

Також зазначає, що з моменту його зупинки до складення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення пройшло більше трьох годин, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 263 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник - адвокат Біленко О.В. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Вислухавши ОСОБА_2, його захисника - адвоката Біленка О.В., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 414971 від 22 січня 2018 року, відповідно до якого правопорушник керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, неадекватна поведінка), від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння (а.с. 4), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп'яніння від 22 січня 2018, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду (а.с. 5), письмовим рапортом інспектора патрульної поліції Вавіліної С.В., яка повідомила, що під час патрулювання в м. Запоріжжя по вул. Скворцова 1, було помічено транспортний засіб Mitsubishi Galant 2.01, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2 Під час спілкування з останнім, у нього було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння (зіниці очей не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка не відповідає дійсності) та запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння, на що він погодився. Прибувши до медичного закладу, ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у присутності лікаря-нарколога (а.с. 6), оглянутим судом відеозаписом правопорушення (а.с. 10).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Правопорушником під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялися клопотання про допит свідків чи дослідження інших доказів, які не містяться в матеріалах справи, а тому суд першої інстанції в повному обсязі з'ясував обставини справи.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

До того ж, в суді першої інстанції в якості свідка було допитано співробітника поліції Абдуллаєва К.А., який підтвердив обставини, викладені у протоколі та додатково повідомив, що прибувши до медичного закладу, ОСОБА_2 пояснив, що не бажає здавати аналіз, оскільки не впевнений у тому, що результат буде на його користь, після чого безпосередньо у медичному закладі відмовився від проходження медичного огляду.

Лікар-нарколог ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що у ОСОБА_2 спостерігався збуджений стан, метушливість, бліде обличчя, міміка та реакція на світла млява, тремтіння пальців рук. За результатами огляду ним було складено акт медичного огляду та попередньо встановлено діагноз «сп'яніння психостимуляторами», однак лабораторний тест ОСОБА_2 здати відмовився, тому заключний діагноз поставлений не був, у зв'язку з чим було складено висновок про відмову правопорушника від повного медичного огляду.

Підстав не довіряти поясненням цих свідків у суду не було, а в апеляційній скарзі не вказані ймовірні причини обмови правопорушника з боку свідків.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, до лікарні ОСОБА_2 зі скаргами на ускладнене сечовипускання звернувся лише 27 лютого 2018 року, тобто більше ніж через місяць після складання протоколу (а.с. 35-37).

З наявного в матеріалах справи Акту медичного огляду від 22 січня 2018 року вбчається, що розпочатий він був о 13.30 годині, під час його проведення ОСОБА_2 повідомив, що 27 січня 2018 року палив коноплю, лікарем встановлені зовнішні огляду сп'яніння психостимуляторами, але огляд завершено не було у зв'язку із тим, що після закінчення трьох годин від його початку ОСОБА_2 відмовився від його проходження.

Таким чином, враховуючи дані з вказаного акту огляду у сукупності із поясненнями поліцейського в суді першої інстанції, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_2 навмисно затягував час проведення медичного огляду з метою уникнення адміністративної відповідальності.

Суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_2 стосовно порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у зв'язку із відсутністю свідків при його складанні.

Протокол про адміністративне правопорушення було складено вже після того, як ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

До того ж, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду, останній повинен був проводитися лікарем ОСОБА_6, однак від огляду апелянт відмовився. Оскільки свідком відмови був лікар, який повинен був проводити огляд водія на стан наркотичного сп'яніння, тому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення цілком обґрунтовано свідки були відсутні.

Відповідно до п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп'яніння, поліцейський направляє цю особу на огляд до найближчого закладу охорони здоров'я. Проведення огляду на стан наркотичного сп'яніння поліцейським на місці зупинки транспортного, а також обов'язкова присутність свідків при проведенні огляду в медичному закладі, вказаною Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами не передбачено.

У зв'язку з тим, що у ОСОБА_2 були виявлені ознаки саме наркотичного сп'яніння, водію було обґрунтовано запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я, від проходження якого водій відмовився в порушення п. 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_2 незадовільного стану здоров'я, у зв'язку з чим він не зміг пройти медичний огляд, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об'єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу було порушено вимоги ч. 1 ст. 263 КУпАП стосовно часу, протягом якого може тривати адміністративне затримання особи.

З матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_2 було застосовано один із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення у вигляді відсторонення від керування транспортним засобом та огляд на стан наркотичного сп'яніння, який передбачений ст. 266 КУпАП і не є тотожним адміністративному затриманню.

Особливості застосування та строки адміністративного затримання зазначені у ст. ст. 261, 263 КУпАП і не можуть перевищувати трьох годин. Проте строки застосування заходу забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення у вигляді відсторонення від керування транспортним засобом та огляд на стан наркотичного сп'яніння чинним законодавством не передбачені.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння в закладі охорони здоров'я.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов'язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані наркотичного сп'яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння.

У зв'язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 березня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Запорізької області В.Я. Рассуждай