АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 33/796/2066/2018 Суддя у І-й інстанції: Мальцев Д.О.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 22.03.2018 року о 03 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Д. Щербакова, 1/8, керував автомобілем «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду не законною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

Зазначає, що в суді вину у вчиненому правопорушенні він не визнав і судовий розгляд по суті взагалі не відбувався, однак в постанові суду вказано, що ОСОБА_2 свою вину визнав та щиро розкаявся. Також судовий процес не фіксувався технічними засобами, що є порушенням його прав, гарантованих Конституцією України.

Крім того вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейський не звільняється від обов'язку дотримуватись відповідного алгоритму дій при проведенні огляду та оформлення його результатів, в тому числі фіксування відмови від проходження огляду водієм. Однак, поліцейським ці вимоги при складанні протоколу про адміністративне правопорушення були проігноровані.

Звертає увагу, що від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння не відмовлявся і не ухилявся, крім того в протоколі не вказано, які саме його дії розцінювались працівником поліції як ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння. Також в протоколі відсутні дані щодо місця проживання свідків і потерпілих.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його адвоката Гуйван Н.І., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2. підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 432048 від 22 березня 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в присутності яких ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку, відеозаписом з нагрудних камер поліцейського АА 00621.

Доводи апеляційної скарги про те, що судовий процес не фіксувався технічними засобами є безпідставними, оскільки клопотання про це в судовому засіданні не заявлялось.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність в протоколі даних про місце проживання свідків і потерпілих, то вони є не обґрунтованими, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 3).

Порушень вимог Інструкції «Про виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також вимог чинного законодавства, які б могли стати підставою для скасування постанови суду першої інстанції не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Отже, суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно дослідивши усі обставини справи у їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог п. 2.5 ПДР України і тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2018, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_2 щодо її скасування - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Апеляційного суду міста Києва,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко