Справа № 522/9624/18
Провадження 3/522/5348/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2018 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області 01.06.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 30

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД №141946 з доданими до нього матеріалами відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України. Згідно якого 27 травня 2018 року о 03 годині 16 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo V40, номерний знак GHV 327 в м. Одесі по вул. Пантелеймонівській, 56 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння у встановленому порядку передбаченим законом проводився у лікаря нарколога за адресою м. Одеса, вул. Воробьова, 13.

В протоколі ОСОБА_1 по суті правопорушення зазначив, що не згоден, був зговор з лікарем, докази надасть в суді.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КпАП України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання зявились, ОСОБА_1 свою вину в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння не визнав.

Представником ОСОБА_2 було подано заяву про виклик свідків та заяву про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: копії результатів токсилогічного дослідження №1764 про невиявлення стану алкогольного спяніння у ОСОБА_1 від 30.05.2018 року разом із листом КУ «Міська клінічна лікарня №11» про дату та час відібрання матеріалів для визначення стану алкогольного спяніння, копію заяви про порушення лікарем ОСОБА_4 порядку встановлення встану алкогольного спяніння від 04.06.2018 року, копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 27.05.2018 року, копію відеозапису зробленого ОСОБА_1 та відеоматеріали отриманні з УПП в Одеській області. Разом з поданою заявою просив відтворити в судовому засіданні копію долучених відеозаписів.

Представником ОСОБА_2 також було подано заяву про повернення протоколу на доопрацювання, однак ОСОБА_1 просив не направляти матеріали на дооформлення, розглянути справу по суті.Також захисником було подано письмові пояснення на підставі яких просив закрити провадження по справі за відсутністю складу правопорушення, посилаючись на те, що особи, які складали протокол про адміністративне правопорушення БД № 141946 від 27.05.2018 року будь-яким належним та допустимим, достатнім та достовірним доказом не підтвердили факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння та не забезпечили проходження огляду водія транспортного засобу в медичному закладі, як того вимагають положення затверджених норм та правил.

Крім того, представник ОСОБА_1 послався на те, що матеріали справи містять численні порушення правил оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачених наказом МВС України № 1376 від 06.11.15 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» та наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», наявність яких вказує на неналежне виконання інспекторами поліції своїх службових обов?язків та порушення норм їх службової інструкції.

Захисником ОСОБА_3 було подано клопотання про залучення прокурора в якості сторони обвинувачення, яке було задоволено постановою суду від 17.07.2018 року.

Прокурор, який був залучений за результатами розгляду вищезазначеного клопотання, з огляду на практику ЄСПЛ, а саме рішення у справах «Езтюрк проти Німеччини» (Ozturk v. Germany), від 21 лютого 1984 року, пп. 52-54, Series A № 73; «Лауко проти Словаччини» (Lauko v. Slovakia), 2 вересня 1998 року, пп. 56-59, ReportsofJudgmentsandDecisions 1998-VI; та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України» (Rybka v. Ukraine), заява № 10544/03, від 17 листопада 2009 року), а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КпАП України, в судове засідання не зявився, не повідомивши про поважність причин своєї не явки.

Інспектора поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які були викликані за клопотанням захисника у судовому засіданні підтвердили обставини зазначені в протоколі та пояснили, що основним доказом є висновок лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння на підставі якого було складено протокол.

Лікар ОСОБА_4, що викликаний у судове засідання за клопотанням захисника, який проводив огляд на стань спяніння водія ОСОБА_1 зазначив про повторне проходження тесту за допомогою приладу DragerAlkotest. Лікар пояснив, що керувався клінічною методикою огляду на стан спяніння. При цьому, в даному випадку, враховував всі наявні зовнішні ознаки сп?яніння та пояснення самого водія стосовно вжиття пива, що лікар вважав достатнім для надання висновку щодо перебування водія у стані алкогольного спяніння.Також лікар пояснив, що підвищення кількості проміле у водія вказує на недавнє вживання алкогольних напоїв, у звязку з чим мав місце ріст алкоголізації у водія. При цьому лікар зазначив, що будь-які біоматеріали, на підставі яких може бути підтверджений чи спростований стан сп?яніння особи, у ОСОБА_1 не відбирались та не досліджувались, з тих підстав, що за переконаннями лікаря, в цьому не було необхідності.

Судом не було заслухано пояснення ОСОБА_7 якого просив допитати захисник ОСОБА_3 у якості експерта, оскільки суду було надано диплом про отримання освіти за спеціальністю «Педіатрія», однак доказів щодо проходження навчання за спеціальністю «Наркологія» чи наявного практичного досвіду за цією спеціальністю суду не надано.

У судове засідання 07.08.2018 року зявився ОСОБА_8, якого просив допитати захисник ОСОБА_3 у якості свідка. ОСОБА_8 повідомив суду, що ОСОБА_1 в той день не вживав алкогольних напоїв. Вони весь вечір провели разом, ОСОБА_1 випив безалкогольне пиво, та через деякий час вони поїхали додому, однак їх зупинили працівники поліції.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисників, допитавши лікаря ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8, інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6, приходить до наступного.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №141946 зазначено, що 27 травня 2018 року о 03 годині 16 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volvo V40, номерний знак GHV 327 в м. Одесі по вул. Пантелеймонівський, 56 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння, у встановленому порядку передбаченим законом проводився у лікаря нарколога, за адресою: м. Одеса, вул.. Воробьева, 13.

Судом встановлено, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, в протоколі зазначено порушення ним пункту 2.9а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України (ПДР), затверджені

постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, для кваліфікації дій особи як таких, що порушили даний пункт ПДР, необхідно встановити факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

Відповідно до п.3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (Інструкція), яка затверджена наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р., ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.1-3, 7 Розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан алкогольного спяніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповіднно до п.3, 4, 10, 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції, огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Тобто, доказами підтвердження перебування водія у стані алкогольного сп?яніння є відповідні результати огляду водія поліцейським із застосуванням відповідних технічних засобів чи відповідні результати огляду водія лікарем на підставі відібраних зразків біологічних середовищ водія.

Судом встановлено, що відповідно огляду водія поліцейським із застосуванням приладу DragerAlkotest на місці зупинки, результат становить 1,30 проміле, чек результату якого наявний в матеріалах справи. З даним результатом водій був не згоден, у звязку з чим було направлено для огляду на стан алкогольного спяніння до медичного закладу.

Під час проведення огляду інспекторами поліції та в подальшому лікарем наркологом в медичному закладі ОСОБА_1, як вбачається з запису відеокамери поліцейського повідомляв, що вживав пиво до 03:00 годин.

Суд не вважає доказом алкогольного сп?яніння ОСОБА_1 той факт, що він вказував інспекторам поліції та лікарю про вживання ним пива, так як дана обставина не може кваліфікуватися як визнання особою вини у керування автомобілем у стані сп?яніння та не є ознакою сп?яніння, відповідно до п.3 Розділу І Інструкції. До того ж, ОСОБА_1, який у судовому засіданні не заперечував своїх висловів щодо споживання пива, пояснив, що ним малось на увазі вжиття безалкогольного пива, що підтвердив свідок ОСОБА_8

Також не можна вважати належним доказом підтвердження перебування ОСОБА_1 в стані сп?яніння під час керування автомобілем, наявні в матеріалах справи дані приладу DragerAlkotest, які отримані інспекторами поліції на місці зупинки ОСОБА_1 та результат яких становить 1,30 проміле.

Так, відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення до дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори DragerAlcotest» виробництва DragerSafety AG &aод;Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор DragerAlcotest 3000, Газоаналізатор DragerAlcotest 5510, Газоаналізатор DragerAlcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор DragerAlcotest 6820, Газоаналізатор DragerAlcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор DragerAlcotest XT.

В судовому засіданні встановлено, що перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння проводилася за допомогою приладу Газоаналізатор DragerAlcotest 6810, показники якого, з огляду на викладене, не можуть вважатися допустимим доказом по справі. Крім того, в протоколі відсутні посилання на зазначений результат проходження DragerAlkotest, а сам чек є нечитабельним.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 після незгоди з результатами огляду на стан сп?яніння на місці зупинки, був доставлений інспекторами поліції до лікаря нарколога, за адресою: м. Одеса, вул. Воробьева, 9.

В судовому засіданні встановлено, що після бесіди з лікарем наркологом, в присутності якого ОСОБА_1 теж вказував про вживання пива, що вже оцінене судом, останній повторно пройшов тест із застосуванням приладу DragerAlkotester, тест №35551, результат - 1,37 проміле, чек результату якого відсутній в матеріалах справи, а тому суд не може взяти цей факт до уваги, як належний доказ алкогольного сп?яніння ОСОБА_1

Крім того, відповідно до оглянутих судом відеоматеріалів вбачається, що в процесі огляду ОСОБА_1 лікарем наркологом, через незгоду ОСОБА_1 з результатами дослідження, останньому було створено умови для здачі біологічного середовища (сечі) для проведення лабораторного дослідження та проведено зовнішній огляд ОСОБА_1

На підставі зовнішнього огляду ОСОБА_1 та, як пояснено лікарем наркологом суду, у зв?язку з ухиленням ОСОБА_1 від здачі біологічного середовища (сечі), було складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння № 000514 від 27.05.2018 року, в якому вказано, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп?яніння.

Як пояснено в судовому засіданні лікарем наркологом, який склав даний висновок, зовнішній огляд ОСОБА_1 виявив те, що рухи водія не скоординовані, міміка млява, в позі Ромберга нестійкий, пальце-носову пробу виповнював з промазуванням, запах алкоголю з рота наявний різкий. Така симптоматика переконала лікаря нарколога у тому, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп?яніння.

Суд, ознайомившись з наданими відеоматеріалами не переконався в тому, що зовнішній огляд ОСОБА_1 однозначно підтвердив перебування того в стані алкогольного сп?яніння. При цьому, відповідно до положень Розділу ІІІ Інструкції, вбачається, що виявлення стану спяніння проводиться лікарем на підставі не зовнішнього огляду, а зразків біологічного середовища, які відібрані у водія.

Проте, вказаний висновок не містить посилання про відібраний біологічний матеріал, що суд розцінює як порушення порядку проведення огляду.

Так відповідно до п.22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

При цьому, суд враховує той факт, що протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 містить посилання на порушення пункту ПДР, яким вказано на заборону керування автомобілем у стані алкогольного сп?яніння, а не на порушення пункту 2.5 ПДР, яким передбачено обов?язок водія пройти на вимогу поліцейського в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного спяніння, що передбачало б необхідність встановлення в судовому засіданні саме факту ухилення від проходження огляду.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено на підставі висновку щодо результату медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння від 27.05.2018 року та перебування у стані алкогольного спяніння, що є порушенням п. 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Однак, як встановлено судом, огляд ОСОБА_1 на стан спяніння у порядку, який передбачений законом не було здійснено, що виключає порушення водієм п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суддя вбачає в даному випадку відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, за ознаками порушення п.2.9а правил дорожнього руху та доходить висновку про закриття провадження у справі.

Крім того, надаючи оцінку наданому захисниками ОСОБА_1 результату токсикологічного дослідження №1764 від 30.05.2018 року, відповідно якого не виявлено етанолу в крові ОСОБА_1 (за методикою ГРХ), суд вбачає, що згідно довідки КУ «Міська клінічна лікарня №11» від 29.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приймального відділення 27.05.2018 в 09:30 де та коли у нього було відібрано матеріал для визначення стану алкогольного спяніння.

Даний доказ, суд не розцінює як належний, так як він отриманий не у відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, де вказано, що водії мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, а поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення, оскільки здача матеріалу проведена через більш ніж шість годин з моменту виявлення підстав для проведення огляду. Проте, враховуючи те, що положення Інструкції стосуються регламентування переважно дій поліцейського в такому випадку, приймає даний доказ як такий, що опосередковано підтверджує відсутність алкогольного сп?яніння у ОСОБА_1 в ніч 27.05.2018 року.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 247, 280, 283 КпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Гімназична, буд. 30, за порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд міста Одеси.

Суддя Л.М. Чернявська

09.08.2018