П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 08 жовтня 2017 року в 06 год. 42 хв. керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 по бульвару Кольцова в м. Києві в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, провадження щодо нього закрити у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, оскільки в ньому відсутній його підпис про те, що він ознайомлений з правами. Крім того, апелянт зазначає, що протокол не містить часу та місця вчинення ним адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що перевірка на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом. Більше того він звертає увагу на те, що з останньої повірки вищевказаного приладу в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому вважає, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням закону.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_2 не з'явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, причини свого неприбуття не повідомив.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є мотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення суд обґрунтував: протоколом про адміністративне правопорушення, результатами алкотестеру Драгер (результат 1,45‰), письмовими поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння, відеозаписом.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_2 зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 434559 від 08 жовтня 2017 року (а.с. 1), в ньому наявні всі відомості, передбачені вищевказаною нормою закону, зокрема він містить час та місце вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення.

В доводах своєї апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що відповідно до відеозапису, він не проходив огляд на стан сп'яніння, а відмовлявся від його проходження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що як видно з відеозапису з нагрудної камери поліцейського мова та поведінка ОСОБА_2 давали підстави працівникам поліції запропонувати йому пройти огляд на стан сп'яніння. Крім того, на відеозаписі зафіксовані двоє свідків, в присутності яких, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду, ОСОБА_2 пройшов огляд на стан сп'яніння.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що огляд алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6820», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

З такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 цієї норми закону, огляд вважається недійсним лише у випадку його проведення з порушенням вимог цієї статті.

Отже, в разі встановлення інших порушень, ці обставини не можуть бути безумовною підставою для визнання огляду на стан сп'яніння недійсним.

Відповідно до п. 6 до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим Наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Drager Alcotest-6820» працівниками поліції під час виконання своїх службових обов'язків.

Відповідно до листа начальника управління патрульної поліції в м. Києві, всі спеціальні технічні засоби, які використовують поліцейськими для проведення оглядів водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння на місці події, зокрема «Drager Alcotest-6820», мають сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що за наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, дані про який було занесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 будь - яких зауважень не висловлював, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

За результатами проходження огляду у ОСОБА_2 виявлено 1,45‰ алкоголю. Проходження огляду засвідчили своїми поясненнями свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4

Що стосується доводів апелянта про те, що з останньої повірки «Drager Alcotest-6820» в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому він вважає, що огляд на стан сп'яніння був проведений з порушенням закону, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, зокрема «Drager Alcotest-6820», міжповірочний інтервал приладу становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest-6820», за допомогою якого ОСОБА_2 проходив огляд, останнє калібрування приладу проводилось 02 грудня 2016 року, а ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп'яніння 08 жовтня 2017 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «DragerAlkotest 6820», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Отже, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2017 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун