АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2672/18Суддя 1 інстанції Хлистуненко О. В.
Номер провадження 33/774/163/К/18Суддя- доповідач Остапенко В. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2018 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області Остапенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп.

При обставинах, зазначених в постанові, ОСОБА_2 22.05.2018 року о 11-28 годині в м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, по вул. Нікопольське шосе в р-ні 101 км ж/д колії ПАТ «Укрзалізниці» водій гр. ОСОБА_3 керував авто НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: вираження тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. Камера АЕ 00087.

ОСОБА_2 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду від 15 червня 2018 року скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було звернуто увагу на суть правопорушення керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння та відмова від проходження огляду в установленому порядку на визначення стану сп'яніння. У зв'язку з чим не звинувачення є йому незрозумілим, так як складається з двох частин.

Окрім того, від огляду на стан сп'яніння він не відмовлявся, але так як він поспішав на роботу, то запропонував співробітникам поліції пройти огляд на стан сп'яніння на місці, або щоб вони проїхали разом з ним на роботу, а потім до медичного закладу для проходження медичного огляду.

Вказує на те, що суд першої інстанції не викликав для дачі пояснень у судове засідання свідків та інспектора поліції, окрім того текст пояснень свідків викликає сумнів, оскільки складені ними не власноручно, а на бланках.

Зазначає про те, що ОСОБА_2 не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів.

При цьому, зазначив, що відеозапис з відеореєстра не є допустимим доказом, оскільки запис здійснювався фрагментарно.

В судовому засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_4 не з'явились, будучи повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Від ОСОБА_2 на адресу суду електронною поштою надійшла заява про відкладення розгляду справи за станом здоров`я, однак доказів причин відкладення не надає

За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2. та його захисника ОСОБА_4, оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов'язкової участі особи в судовому засіданні під час розгляду вказаної категорії справ.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судом першої інстанції дотримані не були.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладений в основу оскаржуваної постанови висновок суду першої інстанції про наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги слушними та такими, що заслуговують на увагу суду з огляду на таке.

Так, зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в іх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку суду, викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідає фактичним обставинам справи та не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_2. 22.05.2018 року о 11-28 годині в м. Кривий Ріг, Металургійний р-н, по вул. Нікопольське шосе в р-ні 101 км ж/д колії ПАТ «Укрзалізниці» водій гр. ОСОБА_3 керував авто НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: вираження тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп'яніння відмовився в присутності двох свідків.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів.

Як на доказ відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння суд першої інстанції послався на письмові пояснення свідків - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 де відповідно до їх пояснень, які є заздалегідь надрукованими, містять однаковий текст, і мають різницю лише в анкетних даних, водій ОСОБА_2 від проходження у встановленому порядку на стан сп'яніння відмовився проте не зазначено як саме, що не узгоджується з протоколом про адміністративне правопорушення та не можуть бути прийняті судом як належний доказ відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння.

Крім того, слушними слід вважати доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що в матеріалах справи відсутній документ про відсторонення ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, який повинен був бути у нього вилучений у разі наявності у поліцейського інспектора підстав вважати, що ОСОБА_2. перебуває у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення

стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного 22.05.2018 року о 12 год. 00 хв., відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння на вимогу працівника поліції, підставою якої стало виявлення у ОСОБА_2 ознак наркотичного сп'яніння, передбачених Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, що в свою чергу, утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, зазначено, що огляд здійснено без супроводження, та відповідно до якого ознак сп'яніння у ОСОБА_2 не виявлено.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, згідно направлення на огляд водія ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції ОСОБА_2 доставлено до КЗ ПНД ДОР інспектором роти № 2 батальйону № 3 УПП в м. Кривий Ріг, лейтенантом поліції Поляковим В.А.

Що протирічить одне одному та не підтверджує факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на встановлення стану сп'яніння саме в присутності двох свідків.

Інших доказів того, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, матеріали справи не містять, тому доводи апеляційної скарги останнього підлягають задоволенню.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що суд першої інстанції в своїй постанові посилається на Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп'яніння, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України №400/666 від 09 вересня 2009 року,яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ N 1452/735 ( z1413-15 ) від 09.11.2015 на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення та ухвалення постанови.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, у зв'язку із чим постанова суду першої інстанції від 15 червня 2018 року підлягає безумовному скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закриттю на підставі ст. 247 КУпАП за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.

На підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Дніпропетровської області В.О. Остапенко