Справа № 456/297/18
Провадження № 3/456/148/2018
ПОСТАНОВА
іменем України
08 лютого 2018 року cуддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янко Б. Я. , розглянувши матеріали, які надійшли від Військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , механіка - водія радіолокаційної станції командного пункту військової частини НОМЕР_1 м. Стрий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії А2847 № 5, 19 грудня 2017 року приблизно о 16 годині капітаном ОСОБА_2 біля залізничного вокзалу м. Стрий був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_1 . В ході проведення службового розслідування було встановлено, що військовослужбовець військової служби за контрактом солдат ОСОБА_1 19.12.2017 року заступив приблизно о 12-00 в добовий наряд начальником патруля по військовому містечку № НОМЕР_2 (бункер КП). Приблизно о 14 годині 19.12.2017 року ОСОБА_1 під час виконання обов`язків військової служби всупереч вимогам статей 11,13,49 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України самовільно залишив місце несення служби в добовому наряді. Поважних причин для залишення місця проходження військової служби у ОСОБА_1 не було, всупереч вимогам ст12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ нікого з своїх безпосередніх начальників ОСОБА_1 про причини залишення місця служби не попередив. Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги Інструкції начальника патруля по військовому містечку № НОМЕР_2 (бункер КП), відповідно до п.2.4.1. якої начальник патруля зобов`язаний нікуди не відлучатися без дозволу чергового військової частини та постійно знаходитись на встановленому місці.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання адміністративного матеріалу рекомендованим листом з повідомленням.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами адміністративної справи, зокрема протоколом серії А2847 №5, актом службового розслідування від 21.12.2017 року, поясненням начальника відділення ІТВ ОСОБА_3 від 19.12.2017 року, поясненнями начальника командного пункту військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_4 , поясненнями начальника медичного пункту військової частини НОМЕР_1 капітана медичної служби ОСОБА_5 ..

Крім того, з письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що справді 19 грудня 2017 року під час перебування у добовому наряді він свідомо залишив місце проходження військової служби та проводив час на власний розсуд у м.Стрий Львівської області за межами військової частини НОМЕР_1 , в якій проходить військову службу в умовах особливого періоду, не повідомивши про це своїх командирів та начальників.

Слід також враховувати, що після прийняття Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 року №1126-VІІ в Україні розпочався особливий період, який триває по теперішній час. Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій; згідно з п.4 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З огляду на викладене, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку про те, що в діях правопорушника ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, згідно вимог ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення та його суспільну небезпеку, особу правопорушника, його ступінь вини, матеріальний стан, а тому вважає, що йому слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі вказаного, керуючись ст. 172-11, ст. ст.283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 145 (сто сорок п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова суду протягом десяти діб з дня її винесення може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляції через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Cуддя Б. Я. Янко