Номер провадження: 33/785/1089/18
Номер справи місцевого суду: 520/7117/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Котелевський Р. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_2, за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І., захисника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову судді Київського районного суду м. Одеса від 02.07.2018 року, -

встановив:

постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2018 року, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, офіційно не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, строком на 6 (шість) місяців та стягнуто судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови судді районного суду, ОСОБА_4, 01.06.2018 року, о 0012 год., керуючи автомобілем марки «Daewoo Matiz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Ак.Вільямса, в м. Одесі, при виїзді з двору будинку 50/1, в порушення вимог п.10.2 Правил дорожнього руху, не надала перевагу в русі автомобілю марки «OPEL VECTRA», державний реєстраційний номер DOL6851, під керуванням ОСОБА_5, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого автомобіль «OPEL VECTRA» здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Renault Logan», державний реєстраційний номер BWM06074, під керуванням ОСОБА_6, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду Піндюр І.В., подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд застосував відносно неї найсуворіший вид адміністративного стягнення, не врахувавши, що вона вперше притягнута до адміністративної відповідальності, потерпіла сторона не має до неї ніяких претензій, вину свою вона визнає та кається у скоєному, а тому просить змінити постанову судді районного суду та призначити їй найсуворіше адміністративне стягнення, але не повязане з позбавленням права керування транспортними засобами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи; заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3, яка підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_4 та просила її задовольнити; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з вимогами ст. 268 КУпАП справа обовязково розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи у відсутності цієї особи допустимий лише при наявності відомостей про своєчасне повідомлення особи про час та місце розгляду справи.

Під час апеляційного перегляду рішення судді районного суду, захисник ОСОБА_4 пояснив, що остання не заперечує проти даних які зафіксовані в схемі ДТП, та фактично підтвердив обставини на підставі яких суддя районного суду прийшов до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_4 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП в апеляційній скарзі не висловлювала.

За викладених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена та рішення судді районного суду про визнання останньої винною в скоєні адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим.

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи ОСОБА_4 викладені в апеляційній скарзі, пояснення її захисника в судовому засіданні, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно ОСОБА_4, суддя районного суду не врахував даних про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_4 у виді 6 (шести) місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на необхідність і достатність накладення саме такого адміністративного стягнення, з метою подальшого запобігання правопорушень, суддя районного суду не врахував тієї обставини, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_4 раніше притягувалась до адміністративної відповідності за порушення правил дорожнього руху. За таких умов адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом апеляційний суд вважає занадто суворим, а тому постанова судді районного суду підлягає зміні в частині виду адміністративного стягнення.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_4, відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, яка, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також той факт, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо існування матеріальних претензій до правопорушника з боку потерпілого.

З огляду на встановлені апеляційним судом обставини, керуючись вимогами ст.ст. 23, 33 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу, змінити постанову суду першої інстанції в частині виду стягнення та призначити ОСОБА_4 адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2018 року, якою ОСОБА_4 визнана винною та притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення змінити в частині застосування адміністративного стягнення.

Призначити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у сумі 340 (триста сорок) гривень.

В решті постанову судді районного суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2