Справа № 482/611/18
Номер провадження 3/482/280/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2018 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Баранкевич В.О., розглянувши матеріали які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, громадянина України, місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, 17.04.2018 року о 01 год. 40 хв. На а/д Н-24 Миколаїв-Благовіщенськ 190 км., керував т/з мопедом «Хонда», д.н.з. відсутній, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, млява мова, порушення координації руху. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку та продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, хоча був повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, причини своєї неявки суду не повідомив.

Судом постановлено про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1, оскільки він, будучи повідомленим про дати судового засідання належним чином, не зявився до суду, участь у судовому засіданні з розгляду питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є правом, а не обовязком особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

-даними протоколу адміністративне правопорушення серії БД № 152029 від 17.04.2018 року, відповідно яким ОСОБА_1, 15.04.2018 року о 17 год. 20 хв. в с. Озерне по вул. 1 Травня, керував т/з мопедом «LIFAN», д.н.з. відсутній, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку та продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки, водій відмовився в присутності двох свідків.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, долучених до протоколу, 17.04.2018 року о 02.00 год., вони були запрошені працівниками поліції у якості свідків для фіксування факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в подальшому, у медичному закладі.

Згідно ч. 3 ст. 266 КпАП України, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п. 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З матеріалів справи встановлено, що ці положення нормативно-правових актів було дотримано.

Відмова ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння оформлено в присутності двох свідків, про що здійснено відмітку в протоколі про адміністративне правопорушення та приєднано письмові пояснення свідків на окремих аркушах.

Вивчивши матеріали справи, встановивши, що на протязі року останній за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягався, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вину ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР, відповідальність за що передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, суд вважає доведеною.

Санкція ст. 130 КУпАП передбачає стягнення в виді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн. ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом встановлено, що відповідно до довідки ст.. інспектора відділу адмінпрактики УПП в Миколаївській області, ОСОБА_1, посвідчення водія не отримував, тому, в розумінні Правил дорожнього руху, така особа не є водієм, а в силу роз'яснень п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року N 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", позбавлення права керувати транспортними засобами не можна застосовувати, так як винна особа взагалі такого права не мала.

Враховуючи особу винного, який до адміністративного відповідальності притягається вперше, майновий стан особи, ступінь його вини, відсутність інших відомостей, що негативно характеризують його особу, суд вважає, що відповідно до мети адміністративного стягнення, яке застосовується до особи з метою її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП) необхідним та достатнім для його виправлення буде застосування до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 /десять тисяч двісті/ грн.00 коп. на користь держави без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладання адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Керуючись ст.ст. 33 - 35, 221, 252, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284, 285 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн, який стягнути на користь Держави на р/р № 0001, МФО 826013, (протокол БД № 152029 від 17.04.2018 р.), без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП невідомий, судовий збір у сумі 352 (триста пятдесят два) гривень 40 коп. в державний бюджет Новоодеського району на р/р № 0263, МФО 826013, .

Штраф та судовий збір мають бути сплачені протягом пятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_4