Справа № 592/3685/18
Провадження № 3/592/808/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Костенко В.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Сумського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ГП № 034792 від 30.03.2018 за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України. У протоколі вказано, що що вона 21.03.2018 о 18-16 год за місцем свого мешкання, а саме в квартирі 43, по вул. Робітничій в м. Суми, вчинила відносно своєї малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, насильство в сімї. Вказане виразилося в умисних діях фізичного та психологічного впливу по відношенню до ОСОБА_2, а саме штовхала її, тягала за волосся та ображала нецензурною лайкою, внаслідок чого був завданий фізичний та психологічний вплив на її здоровя. 21.03.2018 року в СОКЛ ОСОБА_2 була оглянута та їй встановлено діагноз: « забій мяких тканин лівого колінного суглобу та середньої третини лівої гомілки ».

ОСОБА_1 в суді вину не визнала та категорично заперечила обставини викладені в протоколі. Пояснила, що за місцем мешкання проживає з донькою і своєю матірю, тривалий час працювала у м. Севастополь, а мати займалася вихованням дитини. Наразі з матірю постійно сваряться, мають різні погляди щодо виховання малолітньої ОСОБА_2. Сварки почали виникати після того, як ОСОБА_1 повідомила матері про те, що хоче з донькою переїхати до м. Севастополь, де в неї є квартира. Після цього бабуся налаштовує дитину проти неї, розповідає їй всілякі нісенітниці, дуже лояльна до вихідок онучки. Бабуся розповідає дитині, що у ОСОБА_1 вже було дві дитини, яких вона народила у м. Севастополь і одну з них продала, а іншу здала до інтернату, що викликає у малолітньої ОСОБА_2 негативне ставлення до неї. Щодо себе вказала, що в той день не застосовувала до дитини ні фізичного, ні психологічного насильства. За все життя лише 3 рази карала дитину. За фактом побиття дитини зверталися до СОКЛ, однак лікарі не підтвердили вказаний факт та слідів нанесення тілесних ушкодень не було виявлено.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що ОСОБА_1 весь час висловлюється нецензурною лайкою при дитині, кричить на дитину та бє її. Також ображає і ОСОБА_3, остання стверджує, що через образи та постійні сварки спільне проживання є нестерпним. Поліція приїжджала на виклик ОСОБА_3. Потім онучка разом з донькою і представником СУСД їздили до лікарні для проведення огляду.

Головний спеціаліст СУСД СМР ОСОБА_4 по даному факту пояснив, що до їх служби надійшло два повідомлення, одне зі школи де навчається ОСОБА_2, інше від Сумського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді щодо складних сімейних відносин в сімї ОСОБА_2. У повідомленні від школи йшлося про те, що виникають постійні сварки між ОСОБА_1 та її матірю, ОСОБА_1 нібито бє дитину, застосовує до неї психологічне і фізичне насильство. Повідомлення від центру містило інформацію про звернення лікувального закладу щодо огляду малолітньої ОСОБА_2 на факт спричинення тілесних ушкоджень. Виходили за місцем проживання дитини у лютому чи березні 2018 року, точно не зміг згадати, встановлено що дійсно є великі непорозуміння між дорослими, а саме між ОСОБА_1 і її матірю, через різні підходи до виховання дитини. З народження та до пяти років ОСОБА_2 виховувала бабуся, яка має більш лояльний підхід до виховання онучки, натомість у матері грубіша манера виховання. Не зміг підтвердити факт завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 своїй дочці, лікарі зазначили, що виявлені синці не свідчать про нанесення тілесних ушкоджень. Під час першого візиту представників служби до місця мешкання ОСОБА_1, вона не заперечувала, що застосовує фізичну силу під час виховання доньки. Зараз дитина перебуває у центрі соціальної реабілітації за заявою матері. ОСОБА_4 зазначив, що пройшов незначний час, щоб дитини і матір знайшли взаємопорозуміння. Підтвердив, що у їх присутності та ОСОБА_2 бабуся розповідала про те що, її донька вже народжувала дітей, з яких одну продала, а іншу здала в інтернат.

Головний спеціаліст СУСД СМР ОСОБА_5 зазначив, що дитина ОСОБА_2 знаходиться на обліку в службі. Пояснив, що з січня 2018 року почали надходити повідомлення до служби про те, що є сімя в якій малолітня дитини зазнає психологічного і фізичного насильства. ОСОБА_1 надавала пояснення, що три рази в житті застосовувала до дитини фізичне насильство, однак це було задовго до складання протоколу про адміністративне правопорушення, останні роки до дитини фізичну силу не застосовує. Після першого візиту, дитину було поставлено на облік, востаннє виходили за місцем мешкання ОСОБА_1 у звязку з викликом про побиття дитини. Потім їздили до лікарні, ОСОБА_2 була оглянута хірургом і ортопедом, у неї було виявлено 2 синці на коліні і трошки нижче, синців на обличчі та слідів вирваного волосся не знайдено. Походження синців лікарі не коментували, сказали що це не відноситься до їх компетенції. Потім дитину було направлено до Хоружівського центру соціально-психологічної реабілітації дітей області. По обставинам складеного протоколу про адміністративне правопорушення пояснив, що ОСОБА_3 стверджувала, що донька пішла до підвалу, потім бабуся попросила онучку піти подивитися чим там займається матір, після чого почула крики, на що дитини сказала, що мати її вдарила дверима. При розмові з дитиною, представникам СУСД СМР вона вказала, що мати її ображає і застосовує фізичне насильство. Щодо ситуації, що сталася надала тотожні з бабусею пояснення. Говорить, що мати кричить на неї, ображає нецензурними словами. На даний час дитина більше прислуховується до бабусі. Мати і бабуся відвідують дитину у центрі соціально-психологічної реабілітації.

Для повного та обєктивного розгляду справи 03.07.2018 судове засідання призначалося з участю ОСОБА_2 та представника центру соціально-психологічної реабілітації з застосуванням технічних засобів з приміщення Недригайлівського районного суду Сумської області. Однак до суду ОСОБА_2 та представник центру не зявились. На електронну адресу суду надійшов лист від адміністрації центру, в якому зазначено що розгляд справи може викликати у дівчинки емоційний стрес та негативно позначитися на її фізичному та психологічному здоровї.

Вивчивши матеріали справи та наведені вище пояснення, вважаю, що необхідно закрити провадження по справі у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Частина 1 статті 173- 2 КпАП України передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім'ї.

Проте протокол і докази додані до нього не містять беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України 21.03.2018. При розгляді справи встановлено, що дійсно між ОСОБА_1 та її матірю склалися неприязні відносини, тому до пояснень ОСОБА_3 слід ставитися критично. Також в матеріалах справи відсутні медичні документи на підтвердження факту спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, заслухати дитину стосовно обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості. Письмові пояснення ОСОБА_2 не містять відомості про події 21.03.2018, у чому полягало насильство, якщо таке було. Пояснення інших осіб та самої дитини також не вказують про події насильства 21.03.2018. Відтак відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України.

Керуючись п. 1 ст. 247, 256 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми з дня її винесення.

Суддя В.Г. Костенко