АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/57/18 Справа № 711/9869/17 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Іваненко І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. м. Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Іваненко І. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює водієм в ФОП «ОСОБА_4», проживає за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 320 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно з постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року ОСОБА_3 біля 11 год. 22 хв. 03.11.2017 р. по вул. Рябоконя (Симиренківська) в м. Черкаси керував автомобілем «ДАФ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року, скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також зі змісту апеляційної скарги просить суд звільнити його від відповідальності, передавши матеріали на розгляд трудовому колективу, для вжиття щодо нього заходів громадського впливу. Також просив в окремому клопотанні закрити провадження у справі, у зв'язку із закінченням строку даності накладення адміністративного стягнення.

Указує, що не був присутнім в суді першої інстанції під час розгляду справи 23.11.2017 р. Повідомлення про час та місце слухання справи він не отримував, а в матеріалах справи відсутні докази на противагу цьому. З 21 листопада по 23 листопада 2017 року він перебував у відрядженні по Україні, у зв'язку з чим не міг прибути до суду за викликом, про що повідомив суд телефонограмою 23.11.2017 року о 08 год. 05 хв. та просив відкласти розгляд справи. Суд розглянув справу без його участі, у зв'язку з чим він не зміг дати пояснень в суді, заявити клопотання про виклик свідків та інше. Цим суд порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. Враховуючи, що копію постанови він отримав 11.12.2017 р., вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин.

Вказує, що дійсно в зазначений час, перебуваючи за кермом службового автомобіля та рухаючись по вул. Рябоконя в м. Черкаси, був зупинений працівниками поліції, на вимогу яких погодився пройти обстеження на алкогольне сп'яніння, адже алкогольних напої того дня не вживав. Однак тестер показав, що нібито він вживав алкоголь. Чим викликаний цейй показник тестера, йому не відомо, тому з цим висновком не погодився, про що зазначив в протоколі про адміністративне правопорушення.

Також вказує, що висновок № 1303 від 03.11.2017 р. проведено не належним чином та всупереч чинному законодавству України, оскільки відповідно до п. 12, 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Крім того зазначає, що офіційно працює водієм у ФОП «ОСОБА_4», позитивно характеризується, раніше до відповідальності не притягувався, алкогольні напої не вживає та не має наміру керувати транспортними засобами в стані алкогольного сп'яніння. Тому вбачає можливим звільнити його від відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу.

У судовому засідання ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. В матеріалах справи відсутні дані про вручення ОСОБА_3 копії постанови суду від 23.11.2017 р. Зі слів апелянта копію постанови він отримав 11.12.2017 р., й в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували це твердження. Тому, враховуючи, що апеляційна скарга згідно відмітки пошти на конверті подана ним до суду 19.12.2017 р., вважаю справедливим визнати названі апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтовані підстави притягнути ОСОБА_3 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння належно встановлений судом першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів. Цей факт підтвердився й в суді апеляційної інстанції.

Факт перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного сп'яніння чітко і обґрунтовано підтверджується відповідним висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» № 1303 від 03.11.2017 р. (а.с. 3).

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII. Суд апеляційної інстанції вбачає, що, враховуючи особливу суспільну шкідливість вказаного правопорушення, стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 гривень та один рік позбавлення права керування транспортними засобами є законним, справедливим, необхідним і достатнім стягненням для виправлення правопорушника та запобігання вчиненню ним подібних правопорушень надалі.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта про те, що він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, що відображено й у змісті самої оскаржуваної постанови. Однак, враховуючи, що в суді апеляційної інстанції йому були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом, й правильність рішення суду першої інстанції була підтверджена, суд апеляційної інстанції не вбачає доцільним скасовувати вірне за своєю суттю рішення місцевого суду лише з формальних міркувань.

Твердження апелянта про порушення правил територіальної підсудності суддя апеляційної інстанції вбачає безпідставним з огляду на таке.

Відповідно ч. 1, 2, 5 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою статті 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.06.2004 № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Враховуючи, що Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Черкаси протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 надісланий в Придніпровський районний суд м. Черкаси за місцем вчинення даного адміністративного правопорушення (вул. Семиренківська (Рябоконя) м. Черкаси), суд апеляційної інстанції вбачає, що місцевий суд вірно розглянув справу за за місцем вчинення адміністративного правопорушення, не знайшовши підстав для направлення справи за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання порушника.

Щодо клопотання про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд трудовому колективу на підставі положень ст. 21 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вбачає можливим його задовольнити, беручи до уваги особливу суспільну шкідливість вчиненого особою правопорушення та мету застосування адміністративного стягнення, а саме виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Крім цього, відповідного клопотання від трудового колективу підприємства до суду не було подано.

Посилання апелянта на невідповідність висновку № 1303 від 03.11.2017 р. чинному законодавству України, а саме, що лікарем не було відібрано у нього біологічний матеріал з метою проведення лабораторних досліджень і отримання певних результатів, а проведено огляд на стан алкогольного сп'яніння лише з використанням приладу типу «Драгер», суддя апеляційного суду відхиляє, оскільки відібрання відповідних зразків для дослідження є правом, а не обов'язком лікаря, за умови, що лікар не має змоги зробити висновок з інших ознак.

Також апеляційний суд відхиляє клопотання апелянта про закриття провадження за спливом строку давності накладення стягнення, оскільки законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції перевіряється станом на дату його ухвалення, й на цей час строк давності ще не сплив.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 листопада 2017 року щодо ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Іваненко