Справа № 359/2757/18 Головуючий у І інстанції Кабанячий Ю. В.
Провадження № 33/780/547/18 Доповідач у 2 інстанції Авраменко
Категорія 429 12.06.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2018 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області Авраменко М.Г.,

за участі:

захисника - ОСОБА_2

представника митниці - Захарова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_4 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року, якою

громадянина США ОСОБА_4 (ОСОБА_4) ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна м. Київ, місце проживання: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1); працює: власник компанії «DERIBAS EXPORT@IMPORT», паспорт громадянина США НОМЕР_1, виданий 24.01.2017,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 Митного кодексу України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 гривень

З конфіскацією в дохід держави України вилученого згідно протоколу №0201/12500/18 валюту, а саме 10 000 доларів США, 255 євро, 2230 швейцарських франків, 20 Канадських доларів та 583 гривні,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області, 11.05.2018 о 17 годині 14 хвилин під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДПМА «Бориспіль» громадянин США ОСОБА_4 (ОСОБА_4), який прилетів до України з Швейцарії м. Цюріх літаком а/к «МАУ» рейс № 472, та своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчив про факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощеного митного контролю «зелений коридор», на підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України пасажиру було задано питання щодо наявності в нього готівкових коштів, на що він відповів, що має не більше 10000 євро. Після цього пасажира було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де ним була видана готівка в розмірі: 8 000 євро, які знаходились в кишені куртки, одягненої на пасажирі. Після цього були задані питання про наявність іншої, незадекларованої валюти, на що пасажир відповів, що такої немає. Під час огляду ручної поклажі (рюкзака) було виявлено ще 10000 доларів США, які лежали в кишені куртки, яка містилась в цьому рюкзаку. Пізніше, після неодноразових запитань пасажир з іншої кишені куртки, що була одягнена на ньому, видав гаманець, в якому містились: 2 255 євро, 20 Канадських доларів, 2230 швейцарських франків та 583 гривні.

Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина, готівка належать йому особисто.

З виявленої суми громадянину США ОСОБА_4 (ОСОБА_4), було пропущено 10 000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 10 000 доларів США, 255 євро, 2230 швейцарських франків, 20 Канадських доларів та 583 гривні.

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити та повернути ОСОБА_4 10 000 доларів США, 255 євро, 2230 швейцарських франків, 20 Канадських доларів та 583 гривні вилучених згідно протоколу про порушення митних правил від 06.03.2018 №0201/12500/18.

На думку захисника постанова винесена без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх фактичних обставин справи, суд не в повній мірі дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, що потягло за собою надто сурове застосування стягнення.

Зазначає, що суд не врахував ті обставини, які пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Зокрема те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаюється, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Правопорушення вчинене ОСОБА_4 з необережності, готівку в сумі, що перевищує еквівалент 10 000 євро вперше ввозив до України. Не усвідомлював, що свої ми діями порушує закон. Наявні в нього кошти не приховував.

Вказує, що конфіскація вилученої валюти буде занадто важким та надмірно обтяжливим для нього та його членів сім`ї, що покладає на ОСОБА_4 надмірний індивідуальний тягар.

Вилучені в нього кошти отримані законно, за рахунок тривалих заощаджень його сім`ї. Ввозились до України та призначались для лікування його хворої матері ОСОБА_6

ОСОБА_6 являється пенсіонеркою і отримує мінімальну пенсію, потребує відповідного медичного лікування, тому знаходиться на утриманні її сина ОСОБА_4.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав доводи та вимоги своєї апеляційної скарги, думку представника митниці, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Висновок суду про доведеність винності громадянина США ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Кваліфікація дій громадянина США ОСОБА_4 за ст. 471 Митного кодексу України є правильною.

Щодо доводів апеляційної скарги про незаконність накладеного стягнення у виді конфіскації валюти, то вони є обґрунтованими.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов'язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар» (див. рішення щодо Брумареску (Brumaresku), параграф 78).

Таким чином, оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» / дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «Ісмаїлов проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Апеляційний суд прийшов до висновку, що застосування стосовно громадянина США ОСОБА_4 стягнення у виді конфіскації затриманої валюти, буде порушенням зазначеного вище принципу пропорційності наслідком якого стане накладення на громадянина США ОСОБА_4 індивідуального надмірного тягаря.

Так, приймаючи рішення про конфіскацію іноземної валюти у громадянина США ОСОБА_4, суд першої інстанції не врахував те, що грошові кошти, які громадянин США ОСОБА_4 переміщував через митний кордон України, були його заробітною платою отриманою законним шляхом відповідно до умов трудового договору. Свою вину визнав, однак зазначив, що сталося це ненавмисне, а через незнання митного законодавства Вказані кошти призначались для лікування його хворої матері ОСОБА_6 Згідно консультативного висновку Київського міського центру малоінвазивної травматології та ортопедії ОСОБА_6 рекомендовано тотальне ендопротезування правого колінного суглоба. Слід зазначити, що ОСОБА_6 являється пенсіонеркою і отримує мінімальну пенсію, потребує медичного лікування тому знаходиться на утриманні свого сина громадянина США ОСОБА_4.

Окрім цього, апеляційний суд звертає увагу на положення п.10 ч.2 Конвенції про захист заробітної плати, відповідно до якої, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що стягнення у виді конфіскації вилученої у громадянина США ОСОБА_4 валюти в розмірі 10 000 доларів США, 255 євро, 2230 швейцарських франків, 20 Канадських доларів та 583 гривні, покладає на правопорушника «індивідуальний надмірний тягар» та не може бути застосований у даному випадку.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст. 462, 487 МК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника - задовольнити, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 травня 2018 року щодо громадянина США ОСОБА_4 - змінити.

Виключити із постанови рішення судді про накладення на громадянина США ОСОБА_4 стягнення у виді конфіскації іноземної валюти у розмірі 10 000 доларів США, 255 євро, 2230 швейцарських франків, 20 Канадських доларів та 583 гривні.

Вилучену у громадянина США ОСОБА_4 за протоколом про порушення митних №0201/12500/18 від 06 березня 2018 року іноземну валюту у 10 000 доларів США, 255 євро, 2230 швейцарських франків, 20 Канадських доларів та 583 гривні повернути громадянину США ОСОБА_4.

В решті постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко