ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 3/425/349/18

425/728/18

суддя Рубіжанського міського суду, Луганської області, ОСОБА_1 за участю прокурора Жоріна С.О., захисника ОСОБА_2, особи ОСОБА_3, розглянувши матеріал, який надійшов з управління захисту економіки в Луганській області Департаменту захисту економіки національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в с. Мілуватка, Сватівського району, Луганської області, громадянина України, працює командиром відділення - водієм, 13 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Луганській області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. 39, корпус2 квартира 43,

за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

Встановив:

З протоколу вбачається, що ОСОБА_3, перебуваючи на посаді командира відділення працюючого водієм, 13 державної пожежно-рятувальної частини Головного управління ДСНС України у Луганській області,відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» ( далі по тексту Закон - № 1700-VII), є субєктом на якого поширюється дія Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за правопорушення повязані з корупцією, в порушенні вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, п. 5 -1 «Прикінцевих положень» Закону України « Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», несвоєчасно, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік.

Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_3 подав Декларацію за 2016 рік лише 12. 05. 2017 року.

Згідно листа НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 р. дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до Реєстру.

Відповідно до листа НАЗК від 23.05.2017 року № 93/05/16382/17засвідчено некоректну роботу програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» у період з 01.01.2017 року по 19 годину 30 хв. 04.01.2017 року, 24-28 березня 2017 року здійснювались заходи з оптимізації та пере конфігурування обчислювальних ресурсів, що потребувало декілька зупинок та перезапусків окремих компонентів та ІТС Реєстру в цілому. Вжиття невідкладних заходів дозволило забезпечити функціонування Реєстру та реалізувати субєктами декларування обовязок щодо подання електронних декларацій відповідно до законодавства.

Поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації ОСОБА_3 не мав, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_3 свою провину у вчиненні адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, не визнав, та пояснив, що дійсно він як субєкт відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, на початку березня 2017 року, вперше за допомогою начальника караулу ОСОБА_4, в телефонному режимі, заповнив чернетку декларації, а потім через деякий час, в той же день, отримавши довідку про доходи за 2016 рік, знову зайшов на сайт НАЗК і в збережену чернетку, вніс інформацію про отримані доходи та подав вказану декларацію. Наступного дня знову зайшов на сайт НАЗК, вніс своє прізвище, імя та по батькові, після чого програма знайшла його декларацію, яку він переглянув, та рапортом доповів начальнику ДПРЧ-13 про подачу ним декларації за 2016 рік. Скріншот не робив. Через незначний проміжок часу, на початку травня 2017 року керівництво ДПРЧ -13 оголосило вимогу про необхідність принести скріншот ( витяг) про підтвердження подачі декларації за вказаний період. Зайшовши на сайт НАЗК для того, щоб зробити скріншот, він виконав всі необхідні функції, однак програма не знайшла його декларацію, він написав пояснення на імя начальника, вказавши всі виконані ним раніше дії. Заново, був вимушений подати декларацію в травні 2017 року. Чому так сталося, що декларація, яку подавав в березні 2017 року за 2016 рік зникла з сайту НАЗК, йому невідомо. На даний час він зареєстрував нову електронну адресу, декларацію за 2016 рік в електронному виді заповнював перший раз. Мети несвоєчасної подачі декларації за 2016 рік не мав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він працює з ОСОБА_3 в ДПРЧ-13.Декларацію за 2016 рік ОСОБА_3 заповнював за його допомогою і це було в березні 2017 року. Відразу, рапортом доповіли начальнику їхньої пожежної частини про здачу декларації. Він сам особисто, заходив на сайт НАЗК, та бачив там декларацію ОСОБА_3 Де вона поділася потім, йому невідомо. Дійсно, коли виявилося, що декларація ОСОБА_3А, на сайті відсутня, останній в травні 2017 року знову подав декларацію.

Свідок ОСОБА_5 дав суду аналогічні пояснення в частині того, що йому відомо про те, що ОСОБА_3 як і інші працівники їхньої пожежної частини в березні 2017 року заповнював декларацію за 2016 рік.

Свідок ОСОБА_6, як колишній працівник УЗЕ в Луганській області ДЗЕ Національної поліції України пояснив, що йому стало відомо, про те, що ОСОБА_3 має проблеми з несвоєчасною подачею декларації за 2016 рік. В чому тут причина пояснити не може.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, пояснивши при цьому, що в діях ОСОБА_3 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та Законом України «Про запобігання корупції», оскільки він вважає, що належним чином в установлений термін декларація за 2016 рік ОСОБА_3 не відправлена.

Суд вислухавши думку прокурора та пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, приходить до наступного.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за неподання або несвоєчасне подання декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», при цьому субєктом правопорушень за цією статтею є особи, які відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» зобовязані подавати декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення повязане з корупцією-діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання, покладених на нього повноважень, має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.1 п.1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» ( далі Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Крім цього, зазначена у п.1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобовязаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначає порядок та підстави подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави. Зокрема, частина друга розділу XIII Прикінцевих положень ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що до початку роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, субєкти декларування подають декларації про майно, доходи витрати і зобовязання фінансового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», частиною 1 статті 12 якого передбачено, що субєкти декларування зобовязані щорічно до 1 квітня подавати за місцем роботи ( служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою, що додається до цього Закону. Субєкти декларування, які не мали можливості подати до 1 квітня за місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік через перебування у відпустці у звязку з вагітністю та пологами або по догляду за дитиною, через тимчасову непрацездатність, перебування за межами України, під вартою, подають таку декларацію за звітний рік до 31 грудня. Субєкти декларування, які звільняються або іншим чином припиняють діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. Субєкти декларування, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобовязані протягом одного року подавати за своїм останнім місцем роботи (служби) декларацію про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік за формою і в порядку, визначеними цим Законом.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст.10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст.28 Конвенції ООН "Проти корупції" усвідомлення, намір або умисел, які необхідні, як елементи будь-якого злочину, визначеного цією Конвенцією, можуть бути встановлені з об'єктивних фактичних обставин справи.

Відповідно до листа ВССУ вих. 223-943/0/4-17 від 22.06.2017 року

« При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди повинні забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід врахувати: в тому числі субєктивну сторону правопорушення, яка характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.»

Дослідивши докази, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення з наступних підстав:

Склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов'язковим елементом об'єктивної сторони є умисна дія, тобто умисна несвоєчасна подача без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне подання декларації .

Однак, відповідним органом не надано суду жодного доказу на підтвердження в діях ОСОБА_3 умислу, направленого на порушення ч.2ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», сам протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про форму умислу.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, а саме: пояснення ОСОБА_3, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 які вказують на те, що ОСОБА_3 здійснив заходи щодо своєчасної подачі декларації, даний факт підтверджено аналізом відповіді наданої НАЗК на запит суду, якою підтверджено, що саме 06.03.2017 року ОСОБА_3, в період своєчасної подачі декларації, дійсно працював на сайті НАЗК з 07.17.02 год. до 08.01.18 год., заповнив розділи декларації з 1 по 16, після чого зберіг чернетку, та як встановлено з пояснень ОСОБА_3, отримавши довідку про доходи, знову тієї ж дати тобто 06.03.2017 року упродовж з 08.02.18 год. по 08.41.49 год. знову увійшов на свою сторінку, заповнив знову розділи декларації натиснув кнопку «Подати декларацію» та натиснув кнопку «Вийти», завершив роботу.

З пояснень ОСОБА_3 встановлено, що 12.05.2017 року він заново подав декларацію, але з тих підстав, що не знайшов на сайті НАЗК декларацію, яку заповнював 06.03.2017 року.

Таким чином, при викладених обставинах, суд приходить до висновку, що уповноваженими особами Управління захисту економіки в Луганській області взагалі не досліджено факту та не надано належної оцінки діям ОСОБА_3 за 06.03.2017 рік, так як відповідно до його пояснень, отриманих при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, та наданих ним в суді він вважав, що саме 06.03.2017 року ним належно заповнено та відправлено декларацію за 2016 рік. Тобто, суду не надано доказів на підтвердження того факту, що дії ОСОБА_3 при несвоєчасному поданні декларації є умисними та він усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок. При цьому, суд приймає до уваги, що ОСОБА_3 в електронному вигляді заповнював декларацію вперше, спеціального навику в роботі з компютером не має.

Відповідно до вимог ч.3ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч.1ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

З урахуванням положень ст.1 Закону №1700-VII сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобовязана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання декларації .

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В матеріалах адміністративної справи відсутні докази, які б підтверджували наявність в діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю. Крім цього, відсутні відомості про наявність в діях особи корупційного інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що в діях ОСОБА_3 не доведена вина, як одна із складових елементів адміністративного правопорушення і надані працівниками поліції докази не свідчать про те, що ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.247 п.1, 283, 284 КУпАП України, -

Постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.172-6 КУпАП- закрити у зв'язку з відсутністю у ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд протягом 10 діб з дня її винесення.

Суддя: Н.В. Мякінченко