Провадження № 33/792/179/18
Справа № 682/3322/17 Головуючий в 1-й інстанції Мацюк Ю. І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року м. Хмельницький

Суддя Апеляційного суду Хмельницької області Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницькому справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 лютого 2018 року, -

в с т а н о в и л а :

Цією постановою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_2, непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_3 на даний час проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 352 грн. 40 коп. судового збору.

За постановою суду, 12 листопада 2017 року о 01 годині 09 хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1, по вулиці Миру в місті Славута Хмельницької області, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що виразились у почервонінні обличчя, запаху алкоголю з порожнини рота. Стан алкогольного сп'яніння було встановлено в Славутській ЦРЛ. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

Постанову суду вважає незаконною, необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права.

Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП справу розглянуто у його відсутність, що позбавило права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката, тим самим порушено право на захист.

Окрім того, судом порушено вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП щодо підготовки справи до розгляду та порядок її розгляду.

Одночасно ОСОБА_1 заявляє клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, оскільки пропустив його з поважних причин. Справу було розглянуто в його відсутності, а копію постанови він отримав лише 12 березня 2018 року після звернення із заявою до суду.

Вказане клопотання підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не брав участі у судовому засіданні 9 лютого 2018 року під час винесення оскаржуваної постанови, а її копію отримав лише 12 березня 2018 року, що підтверджується його розпискою (а.с. 21).

А тому, апеляційний суд визнає причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеної постанови поважними та поновлює його.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених у ній, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної карги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 2.5 Правил дорожнього руху України).

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп'яніння визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Згідно з п.п. 6, 7 розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

Незалежно від невизнання ОСОБА_1 в апеляційному суді своєї вини у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення, суд правильно, обґрунтовуючи наявність в діях останнього складу правопорушення, виходив з фактичних даних (доказів), які доводять його винуватість.

Зокрема, правильно зазначено, що вина ОСОБА_1 доводиться такими доказами:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 055486 від 12.11.2017 року, з якого вбачається, що 12 листопада 2017 року о 01 годині 09 хвилин, по вулиці Миру в місті Славута Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ 1102», державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота. Огляд на стан сп'яніння проводився в Славутській ЦРЛ, результат огляду - 1,7 %0. При цьому, у графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що на честь дня народження випив пляшку вина та керував автомобілем (а.с. 1);

- даними акту та висновку № 129 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 12.11.2017 року, з яких вбачається, що особою, яку 12.11.2017 року о 01 год. 30 хв. тестують за допомогою спеціального технічного засобу «Алкотест-203», є ОСОБА_1, результат тесту 1,7 %о. Згідно з вказаним висновком, останній з результатами огляду був ознайомлений, що підтверджується його підписом (а.с. 2).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об'єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Доводи апелянта про те, що його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, тим самим позбавлено можливості реалізувати право на дачу пояснень, заявлення клопотань, користуватись юридичною допомогою адвоката, на увагу не заслуговують, оскільки спростовуються наявними у справі доказами.

Зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його оформлення ОСОБА_1 повідомив, що місцем його проживання (перебування) є АДРЕСА_1. Саме на адресу, зазначену у протоколі за підписом ОСОБА_1, суд першої інстанції направляв повідомлення про час та місце розгляду справи. Однак, усі поштові відправлення повертались на адресу суду із зазначенням причини невручення «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 5, 6). У зв'язку з цим, судом першої інстанції тричі виносилась постанова 22 грудня 2017 року, 17 січня та 26 січня 2018 року про примусовий привід ОСОБА_1 у судове засіданні з метою розгляду справи про притягнення його адміністративної відповідальності (а.с. 7, 11, 15). Однак, виконати привід працівникам поліції не представилось можливим, оскільки за вказаною ОСОБА_1 у протоколі адресою, він щоразу був відсутнім, двері ніхто не відчиняв, що підтверджується рапортами від 27 грудня 2017 року, 23 січня та 2 лютого 2018 року інспекторів СРПП, ГРПП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області (а.с. 10, 14, 18).

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статтей при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковою. Категорія справ за ст. 130 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даною статтею у судовому засіданні не є обов'язковою.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Отже, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності також зобов'язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов'язки.

А тому, суд першої інстанції правильно, на виконання вимог ст. 277 КУпАП щодо дотримання строків розгляду даної справи, здійснив судовий розгляду у відсутність ОСОБА_1

Окрім того, право ОСОБА_1 давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою адвоката відповідно до ст. 268 КУпАП, фактично відновлено на даному етапі розгляду справи, а отже останній мав можливість довести свою непричетність до вчиненого.

Посилання апелянта на порушення судом вимог ст.ст. 278, 279 КУпАП щодо підготовки справи до розгляду та порядок її розгляду, то такі не грунтуються на змісті оскаржуваної постанови, яка є законною та обгрунтованою.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.

Таким чином, об'єктивних даних, які вказували б на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 в матеріалах справи не встановлено.

Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного судом додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп'яніння тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, судом першої інстанції не встановлено строк додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке призначено ОСОБА_1

А тому, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність зміни постанови суду першої інстнації та встановлення ОСОБА_1 стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, яке відповідатиме вимогам ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

В іншій частині постанова суду першої інтснації є законною та обгрунтованою, істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду та були безумовною підставою для скасування судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 9 лютого 2018 року в частині призначення ОСОБА_1 додаткового адміністративного стягнення змінити.

Призначити ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова