Провадження № 3/537/402/2018
Справа № 537/185/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2018 року суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції у місті Кременчуці Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, громадянина України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2017 року о 13 год. 51 хв. у місті Кременчуці по вулиці О. Білаша, будинок 12, водій ОСОБА_2 керував автомобілем ЗАЗ ViDet, державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками алкогольного спяніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справу, не надав до суду пояснень про причини неявки.

Статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що справа про адміністративне правопорушення, зокрема за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено у справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по закінченню зазначеного строку провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити.

З огляду на те, що при неодноразовому повідомленні судом належним чином про місце і час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання не з'являється, суд розцінює таку процесуальну поведінку ОСОБА_2 як направлену на умисне, безпідставне затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи. При розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, законом не встановлено обов'язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відповідно суду не надано права у разі ухилення від явки на виклик судді цю особу піддати приводу органом внутрішніх справ (Національною поліцією).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що мало місце з боку учасників процесу нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту вказаної норми закону вбачається, що особу, яка керує транспортним засобом, може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у випадку, коли ця особа саме умисно вчиняє дії, які спрямовані на ухилення від проведення такого огляду, тобто свідомо та умисно вчиняє дії , які свідчать про її небажання проходити огляд для встановлення наявності стану спяніння.

Так, факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного спяніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Із дослідженого в судовому засіданні змісту відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського від 18 грудня 2017 року вбачається, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2, працівниками патрульної поліції було дотримано процедуру його складання, засвідчено факт відмови особи від проходження від медичного огляду на визначення стану спяніння в присутності двох свідків, а також вбачаються ознаки перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння.

У звязку із викладеними обставинами, зважаючи на письмові докази, наявні в матеріалах справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії БР №167627 від 18 грудня 2017 року; письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтвердили факт відмови ОСОБА_5 від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного спяніння; відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського від 18 грудня 2017 року; приймаючи до уваги той факт, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, в судове засідання не зявилась, при цьому будучі належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, не надала доказів та пояснень щодо наявності або відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя приходить до висновку, що в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшов своє підтвердження.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

При визначенні міри покарання суддею обставин, що помякшують або обтяжують адміністративну відповідальність, не виявлено.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на правопорушника стягнення в межах санкції, передбаченої статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Cтаттею 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено справляння судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, у звязку із чим суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 36, 130, 280, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 352 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Штраф підлягає добровільній сплаті протягом пятнадцяти днів з дня вручення копії постанови, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області через місцевий суд, який виніс постанову протягом десяти днів з дня її винесення. Особи, що не були присутні в судовому засіданні під час оголошення постанови, можуть оскаржити її протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Суддя: ОСОБА_1