АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
ССправа № 640/3278/18 Суддя 1 інстанції: Божко В.В.
Провадження: 33/790/563/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

05 червня 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

ПостановоюКиївського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись вказаним із рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв»язку з відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування вказаного клопотання посилається на те, що при винесенні оскаржуваної постанови ОСОБА_2 присутній не був, її копію не отримував, зі змістом оскаржуваного рішення ознайомився з інтернет сайту «судовий реєстр» 18.05.18р., у зв»язку із чим, на думку заявника, саме з вказаної дати повинен починатися перебіг строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Згідно поштового штампу на конверті, апеляційна скарга ОСОБА_2 була подана 18.05.2018 року (а.с. 41), тобто, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши зазначені матеріали, приходжу до висновку, що причину, на яку посилаються апелянт, а саме розгляд справи за його відсутності та ознайомлення зі змістом оскаржуваного рішення лише 18.05.2018 року, не можна вважати поважною для пропуску строку на апеляційне оскарження. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час та місце розгляду справи шляхом направлення правопорушнику судових повісток, зокрема, і на 03.05.18р. (а.с. 11, 31). Крім того, ОСОБА_2 подавав до суду письмові пояснення та клопотання (а.с. 12-19, 20-21, 22, 23-25, 26-29, 30). Викладене у сукупності дає підстави вважати, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у повній мірі була обізнана про розгляд справи судом та мала об»єктивну можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду у визначений законом строк. Сам по собі факт ознайомлення правопорушником 18.05.18р. з текстом постанови суду не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження.

Таким чином відсутні підстави вважати, що існували перешкоди для своєчасного подання апеляційної скарги. Інших поважних причин пропуску процесуального строку апелянтом не зазначено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотанняОСОБА_2 про поновлення строку на оскарження постанови Київського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року відмовити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1