Справа № 525/397/18
Провадження №3/525/133/2018

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2018 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріал, який надійшов від Великобагачанського ВП ГУНП України в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (як вказано у протоколі)

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2

Великобагачанського району Полтавської області,

не працює, ідентифікаційний номер суду невідомий,

до адміністративної відповідальності на протязі року

не притягувався (як вказано у протоколі)

в с т а н о в и в:

08 квітня 2018 року о 12 год. 50 хв. в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки EAST DRAGON без державного номерного знака, що належить йому з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Тобто, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав і по суті пояснив, що в цей день випив небагато вина і їхав до свого батька, однак був зупинений працівниками поліції. Вказав, що вони йому не пропонували пройти огляд на стан спяніння на місці або в лікарняному закладі, на місці зупинення було багато людей, всі щось говорили, тому він не зорієнтувався в обстановці, що склалася на місці. Пояснив, що спочатку не зупинився на вимогу працівників поліції, оскільки не помітив проблискових маячків на патрульному автомобілі. Вважає, що протокол щодо нього складений без достатніх на те підстав. Просив справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не дивлячись на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

-даними протоколу про адміністративне правопорушення від 08.04.2018 року серія БД №349181, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та вказано, що 08 квітня 2018 року о 12 год. 50 хв. в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом марки EAST DRAGON без державного номерного знака, що належить йому з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан спяніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Тобто, водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1); при цьому, в самому протоколі ОСОБА_1 власноручно написав про те, що 08.04.2018 року він вживав алкогольні напої вино 100-200г, після чого керував мопедом;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.04.2018 року про те, що дійсно 08 квітня 2018 року о 12 год. 50 хв. в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області він керував транспортним засобом мопедом марки EAST DRAGON без державного номерного знака, що належить йому з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан спяніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с.2); вбачається, що дане пояснення підписано ОСОБА_1 власноручно;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які по суті пояснили, що 08.04.2018 року в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області їх було запрошено у якості свідків працівниками поліції, де в їх присутності гр. ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду на стан алкогольного спяніння, коли йому це пропонували працівники поліції. Факт вживання алкоголю та керування транспортним засобом гр. ОСОБА_1 не заперечував та підтвердив особисто в їх присутності. Також у їх присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.а.с.3,4);

-переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (два файли) з місця зупинення ОСОБА_1, що міститься ДВД диску, де зафіксовано на дорозі в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області те, що в присутності свідків водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції відмовився від проходження огляду на стан спяніння як на місці, так і в медичному закладі (а.с.16);

-показаннями допитаних в судовому засіданні свідків-працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України підтвердили, що 08.04.2018 року під час зупинення водія ОСОБА_1, у останнього були виявлені ознаки алкогольного спяніння, які викладені в протоколі і на їх пропозицію пройти огляд на місці або в медичному закладі, останній відмовився, що зафіксовано поясненнями учасників та бодікамерою патрульного поліцейського.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами) (про порушення якого водієм ОСОБА_6П.) складено уповноваженою особою органу нацполіції протокол про адміністративне правопорушення), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного спяніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Отже, аналіз положень п.2.5 Правил дорожнього руху України в сукупності та в системному взаємозвязку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 08.04.2018 року в с. Поділ Великобагачанського району Полтавської області з участю водія ОСОБА_7, відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції (в даному випадку поліцейський роти СРПП №4 Великобагачанського ВП) мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння водія запропонувати йому пройти медичний огляд на стан алкогольного спяніння як на пристрої алкотестер, так і у медичному закладі у встановленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, вбачається зі змісту письмових пояснень громадян та слідує з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події). Тобто, відповідний водій транспортного засобу, з огляду на характер його дій, добровільно відмовився від проходження огляду на стан спяніння як на місці за допомогою відповідного алкотестера, так і в медичному закладі для встановлення наявності-відсутності стану спяніння.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого спяніння.

В сукупності досліджених доказів у справі, суд не може погодитися з посиланнями особи, яка притягується до відповідальності про те, що протокол відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Суд приймає до уваги показання свідків працівників Національної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо обставин та підстав складення 08.04.2018 року адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1, оскільки дані особи хоч і є працівниками поліції, однак вони судом у встановленому порядку як свідки попереджені судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України і дані ними показання не суперечать обєктивним даним (даним відеозапису) про те, що водію ОСОБА_1 було запропоновано прийти медичний огляд на стан спяніння як на місці за допомогою алкотестера, так і в медичному закладі, однак останній відмовився від такої пропозиції і не виявив такого бажання.

В сукупності досліджених доказів у справі, а також з урахуванням вищевикладених обставин, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щодо обставин події, яка мала місце 08.04.2018 року, суд повинен оцінити як спосіб захисту і намагання у такий спосіб уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Також, посилання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП на ту обставину, що протокол відносно нього від 08.04.2018 року за ч.1 ст.130 КУпАП складений безпідставно, виходячи з сукупності досліджених та встановлених судом обставин справи, у їх взаємозвязку, не заслуговують на увагу, оскільки дані, що викладені у протоколі стосуються вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 08.04.2018 року (саме щодо порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України) і стосується саме правопорушення у сфері транспорту, а обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.04.2018 року, знайшли своє обєктивне підтвердження в ході судового розгляду вказаного адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м'якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, відсутність обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1, вбачаються обставини для притягнення вищевказаної особи до адміністративної відповідальності. При цьому є необхідним врахувати, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення повинен застосовувати до особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 320 грн. належить стягнути з ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130, ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352 грн.40 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Апеляційного суду Полтавської області через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець