Справа №308/1130/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2018 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю ОСОБА_1, розглянувши матеріали начальника відділення технічних запасів охорони ДКУ ВПС «Паладь Комарівці» про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про ідентифікаційний податковий номер платника податку в матеріалів справи відсутні, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.1 ст.204-1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №168939 від 31.01.2018 року та долучених до нього матеріалів встановлено, що 31 січня 2018 року близько 12 год. 45 хв. ОСОБА_1 було виявлено та затримано прикордонним нарядом в ППр «Малі Селменці» за те, що будучи гр. України додатково надала на паспортний контроль для в'їзду в Україну закордонний паспорт гр. ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 Іветта серії ВН 7853378 від 18.03.2017 р. чим порушила вимоги Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянами України», ЗУ «Про громадянство» та Правила перетинання ДК громадянами України затверд. ПКМУ № 57 від 27.01.1995 р.

ОСОБА_1 в судове засідання з'явилася, вину визнала повністю, підтвердила обставини викладені в протоколі.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обовязковому порядку має бути зясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в'їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в'їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред'явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в'їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в'їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 додатково надала на паспортний контроль для в'їзду в Україну закордонний паспорт гр.ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 Іветти.

Вказані в сукупності обставини вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто - спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч.1 ст.204-1 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки остання намагалася перетнути державний кордон України в пункті пропуску без відповідних документів, що дають право громадянину України перетнути державний кордон України, а саме предявила паспорт громадянина ОСОБА_2 для вїзду в Україну.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 168939 від 31.01.2018 р., протоколом адміністративного затримання від 31.01.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 була затримана на термін до трьох годин, з метою сладання протоколу про адміністративне правопорушення, протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 31.01.2018 року, згідно якого у порушника було вилучено закордонний паспорт серії ВН 7853378 від 18.03.2017 р., рапортом начальника відділення тех.. засобів охорони ДКУ ВПС «Паладь-Комарівці» ст. прапорщика ОСОБА_3

При призначенні адміністративного стягнення суддя виходить із змісту ст.33 КУпАП і враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а отже приходжу до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1, адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП у вигляді штрафу.

Згідно положень ч.5 ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення встановлюється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» , станом на січень 2018 року установлено прожитковий мінімуму для працездатних осіб у розмірі 1762 гривень. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.40-1, 204-1 ч.1, 283-284, 287, 291, 294 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КпАП України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Реквізити для сплати судового збору за рішенням суду (постанови) про стягнення в дохід держави коштів: рахунок отримувача 0001, назва отримувача коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Вилучений у ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина ОСОБА_2 на імя KISS IVETTA серії ВН 7853378 від 18.03.2017 року повернути особі якій виданий документ/

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4