Справа № 308/975/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27.04.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участі представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 гривень у дохід держави.

Згідно постанови, 25 січня 2018 року о 00 год. 05 хв. по вул. Загорській, 27, у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21114», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується оглядом, який проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що суд розглянув справу без його участі, не повідомивши його про час та місце її розгляду, чим позбавив його прав надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також користуватися юридичною допомогою захисника. Разом із тим, вказує на те, що винесенні постанови, суд не врахував передбачені ст. 34 КУпАП обставини, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують відповідальність. При цьому, посилається на те, що його транспортний засіб призначений для потреб сім'ї та роботи, а право на керування транспортним засобом із членів його сім'ї є тільки у нього. Крім того, вказує й на те, що після зупинки транспортного засобу, працівники поліції не вказали на причину зупинки, а також не дотримались встановленого порядку проведення його огляду на стан алкогольного сп'яніння, а саме: при проведенні огляду на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції не пред'явили сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки; перед проведенням огляду працівники поліції не забезпечили двох свідків під час відкриття нового »мундштука» і закріплення такого до технічного приладу, а також не провели контрольну пробу повітря, що у свою чергу породжує сумніви у справності технічного приладу, оскільки перед зупинкою він вжив одну пляшку пива, від якої більше 0,2 проміле, виявити було неможливо. Також вказує на те, що строк на апеляційне оскарження пропустив із поважних причин, оскільки йому не було відомо про час та місце розгляду справи, а копію оскаржуваної постанови отримав через канцелярію суду 28.02.2018 і цього ж дня подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином; що даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду та заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; що при розгляді справи приймав участь представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, який не заперечував щодо розгляду справи у відсутності його довірителя ОСОБА_1.

Так, з оскаржуваної постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи. При цьому, в матеріалах справи відсутні дані про отримання ОСОБА_1 копії постанови, у зв'язку з чим, доводи апеляційної скарги у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, зокрема, про отримання копії постанови через канцелярію суду 28.02.2018, визнаються такими, що заслуговують на увагу.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу на постанову, тому, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на які посилається ОСОБА_1, - визнаються поважними, у зв'язку із чим, клопотання про поновлення строку визнається обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, і строк поновлюється.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" вказується на таке:

1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором роти № 1 батальйону УПП у Закарпатській області при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв'язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови підлягають задоволенню.

Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 25 січня 2018 року о 00 год. 05 хв. по вул. Загорській, 27, у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21114», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується оглядом, який проводився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога. При цьому, у постанові зазначено, що вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 25.01.2018 та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння № 4 від 25.11.2018. На будь-які інші докази у підтвердження вини ОСОБА_1 у постанові судді не вказується.

Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 9 «а» ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв'язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.

Так, перевіривши матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що в такій відсутні відомості про те, які саме ознаки алкогольного сп'яніння були виявлені у гр. ОСОБА_1, на підставі яких був проведений його огляд на стан алкогольного сп'яніння.

Крім того, у матеріалах справи відсутні і відомості про те, на підставі яких саме лабораторних досліджень лікар ОСОБА_3 встановила факт перебування гр. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп'яніння, а також про кількість виявлених у гр. ОСОБА_1 проміле, тощо, що у свою чергу унеможливлює здійснення перевірки тверджень чи перевищує виявлена у ОСОБА_1 кількість спиртного допустиму відповідно до нормативно-правових актів норму, та оцінки доводів апеляційної скарги в цій частині.

Відповідно до ч. 1 Розділу 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, протокол про адміністративне правопорушенняскладається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:

1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;

2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;

3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння;

4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

При цьому, посадові особи Управління патрульної поліції у Закарпатській області, направляючи матеріали справи про адміністративне правопорушення на розгляд до місцевого суду не звернули увагу і на те, що до матеріалів справи не приєднана копія Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - документ, у якому містяться відомості про результати огляду ОСОБА_1 у закладі охорони здоров'я і, зокрема, відомості про кількість спиртного яка виявлена під час обстеження ОСОБА_1.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а ч. 8 цієї статті передбачено, що у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які належні докази у підтвердження факту відсторонення працівниками поліції гр. ОСОБА_1 від керування транспортним засобом чи надання можливості уповноваженій ним особі керувати його транспортним засобом.

Також, дослідивши в ході апеляційного розгляду наявний у матеріалах справи відеозапис із місця події, апеляційним судом встановлено, що в такому не відображено факту проходження гр. ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння, даних про кількість виявлених у нього спиртного ( кількість проміле), а також даних про факт його відсторонення від керування транспортним засобом, залишення такого на місці зупинки чи передачі іншій уповноваженій ним особі.

Наведені вище обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, на що не звернув увагу суд першої інстанції, і що у свою чергу призвело до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного вище апеляційний суд також вважає, що зібрані у справі докази не в повній мірі підтверджують факт керування ОСОБА_1 у зазначені у протоколі час та місці транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, у тому числі й такому, що перевищує допустиму норму спиртного.

Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимог ст. 33 КУпАП не з'ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а в матеріалах справи такі відомості взагалі відсутні, як, і відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують права ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з'ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, Управління патрульної поліції, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції у Закарпатській області для належного оформлення.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, витребувати і приєднати до справи докази у підтвердження факту керування ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів, з урахуванням доводів апеляційної скарги, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.

Крім того, під час належного оформлення також підлягає з'ясуванню чи були в інспектора Мощак В. В., який складав протокол, та лікаря ОСОБА_3, яка склала Висновок № 4, підстави для фальсифікації, вказаних документів.

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв'язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню, подана апеляційна скарга - частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у даній справі не вичерпані.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - скасувати, а матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції у містах Ужгороді та Мукачеві Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан