Справа № 491/1143/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року м. Ананьїв

Суддя Ананьївського районного суду Одеської області Желясков Олег Олександрович розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про паспортний документ не надано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст.183-1 КУпАП не притягувався, -

В с т а н о в и в :

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання сина - ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, не є дитиною з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги), які зобов'язаний сплачувати відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 26 березня 2009 року №2-162, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і становить 19525 гривень 70 копійок станом на 1 листопада 2018 року.

За вказаним фактом заступником начальника Ананьївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Рудаченком А.О. складено протокол про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2018 року №19 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 з'явився за викликом до суду та йому було вручено пам'ятку про його права та обов'язки, визначені Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

При цьому, у судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав та пояснив, що сплачувати аліменти він не мав змоги через відсутність постійного місця роботи, на даний час він сплатив частину заборгованості зі сплати аліментів та поточні платежі за листопад та грудень 2018 року.

Крім того, ОСОБА_1, на підтвердження своїх пояснень, надав суду копію квитанцій про сплату аліментів у листопаді та грудні 2018 року на загальну суму 8000 гривень.

Також, ОСОБА_1 надав на адресу суду письмову розписку про те, що він не являється інвалідом І або ІІ групи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 має бути визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, з наступних підстав:

Частиною 1 статті 183-1 КУпАП передбачено відповідальність особи за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 6 листопада 2018 року №19 вбачається, що ОСОБА_1 не сплачував аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, які зобов'язаний сплачувати відповідно до рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 26 березня 2009 року №2-162, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців і становить 19525 гривень 70 копійок станом на 1 листопада 2018 року.

З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення копії виконавчого листа (а.с.2), виданого Ананьївський районним судом Одеської області 8 квітня 2009 року на підставі рішення суду від 26 березня 2018 року у справі №2-162, вбачається що з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/5 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ні 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 лютого 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення копії постанови від 11 вересня 2017 року про відкриття виконавчого провадження №54677997 (а.с.3) вбачається, що виконавче провадження зі стягнення з ОСОБА_1 аліментів було відкрито 11 вересня 2017 року.

При цьому, частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З наведеного вбачається, що виконавчий документ було пред'явлено до виконання 10 або 11 вересня 2017 року.

З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення копії розрахунку заборгованості по аліментам (а.с.4) вбачається, що станом на 1 листопада 2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складала 19525 гривень 70 копійок.

При цьому, з зазначеного документа вбачається, що у період з вересня по грудень 2017 року ОСОБА_1 мав сплачувати аліменти в розмірі 638 гривень 80 копійок на місяць, у період з січня по жовтень 2018 року - 978 гривень 40 копійок на місяць.

З наданих ОСОБА_1 копій квитанцій про сплату аліментів (а.с.6) вбачається, що ним було сплачено аліментів на суму 4000 гривень 6 листопада 2018 року, а також на суму 4000 гривень 7 грудня 2018 року, загалом 8000 гривень за два зазначених місяці.

Суду не надано будь-яких відомосте або доказів зменшення або збільшення суми аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 у листопаді та грудні 2018 року, у зв'язку з чим суд вважає, що з ОСОБА_1 у листопаді та грудні 2018 року мали стягуватися аліменти у сумі 978 гривень 40 копійок на місяць, загалом 1956 гривень 80 копійок за вказані 2 місяці.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 частково погашено заборгованість зі сплати аліментів, яка існувала станом на 1 листопада 2018 року на суму 6043 гривні 20 копійок (8000 гривень аліментів сплачених у листопаді грудні 2018 року мінус 1956 гривень 80 копійок, які підлягали сплаті), та з урахуванням суми погашення, на момент розгляду справи вона складає 13482 гривні 50 копійок (19525 гривень 70 копійок мінус 6043 гривні 20 копійок).

Таким чином, навіть з урахуванням часткового погашення ОСОБА_1 заборгованості зі сплати аліментів, сума заборгованості зі сплати аліментів значно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

Суд вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.183-1 КУпАП, оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що протягом року він до адміністративної відповідальності за ч.1 або ч.2 ст.183-1 КУпАП не притягувався, а також те, що ОСОБА_2 не є дитиною з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги.

Санкцією частини 1 статті 183-1 КУпАП не передбачено накладення на особу іншого адміністративного стягнення окрім суспільно корисних робіт.

При цьому, частиною 3 статті 31-1 КУпАП визначено суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

При цьому, враховуючи власноручно написану ОСОБА_1 розписку про те, що він не є інвалідом І або ІІ групи, а також його вік суд вважає за можливе застосувати до нього стягнення у вигляді суспільно корисних робіт.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає сплаті судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 352,40 гривень.

Встановлено, що відповідно до ст.35 КпАП України відсутні обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 Обставиною, що пом'якшує відповідальність правопорушника відповідно до ст.34 КУпАП є визнання вини та щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, особу громадянина ОСОБА_1 та обставини скоєного ним правопорушення, ступінь вини та майновий стан, обставини, що обтяжують та пом'якшують його відповідальність, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього стягнення у межах санкції частини 1 статті 183-1 КУпАП у вигляді суспільно корисних робіт.

Керуючись ст.ст.31-1, 33, 40-1, 183-1, 221, 283, 284 КпАП України,-

П о с т а н о в и в :

Визнати громадянина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про паспортний документ не надано, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 (ста двадцяти) годин суспільно корисних робіт.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352 гривні 40 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.О.Желясков

Постанова вступає в законну силу „___" _______ 20__ року та може бути пред'явлена до виконання протягом 3-х місяців „___" _________ 20__ року.