П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/164/18

26 квітня 2018 року смт. Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Круль І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Богородчанського відділення поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

07 лютого 2018 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилось в тому, що він 07 лютого 2018 року о 17 год. 30 хв. по вул. Шевченка в с. Яблунька Богородчанського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки "Опель", д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медичного огляду в установленому порядку відмовився.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, посилаючись на безпідставне складення протоколу, оскільки 07 лютого 2018 року о 17 год.30 хв. по вул. Шевченка в с. Яблунька Богородчанського району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки "Опель", д.н.з. НОМЕР_1 тверезий. Працівник поліції не пропонував пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів чи в медичному закладі. Свідків при складанні протоколу не було. Під тиском працівників поліції написав, що вчора випив 100 грам горілки, від проходження медогляду відмовився.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством. Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 393532 від 07 лютого 2018 року ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння. Від проходження медогляду відмовився.

Однак, на неодноразові виклики в судові засідання для надання пояснень по вказаному факту ні начальник СРПП Богородчанського ВП ОСОБА_2, який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явилися, в зв'язку з чим суд був позбавлений можливості усунути протиріччя між показами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та співробітників поліції, оскільки відсутні інші фактичні данні, які б спростовували чи підтверджували ці покази.

Відповідно до п. 6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я.

Як визначено п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я. А згідно п. 8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З наведеного вбачається, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп'яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгоди на проведення огляду у відповідному закладі охорони здоров'я, особа вважається такою, що відмовилася на вимогу працівника міліції пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, а тому поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Доказів по справі про адміністративне правопорушення, які б у своїй сукупності та взаємозв'язку підтверджували, що ОСОБА_1 працівники поліції пропонували пройти огляд на стан сп'яніння як з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і у відповідному закладі охорони здоров'я, суду не представлено. Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

За таких обставин вважаю, що доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП судом не встановлено, обставини, з'ясовані в судовому засіданні, свідчать про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, а тому, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, 130, 221, 247, 256, 268, 283- 285,294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя І.В. Круль