АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 33/790/283/18
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ ОСОБА_1, за участю захисника особи у відношенні якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 року у відношенні ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: м. Харків, ОСОБА_4, 24-Б, кв. 6 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Як встановлено судом першої інстанції, 18.11.2017 року, приблизно о 22:50 ОСОБА_2 керував автомобілем Тойота, державний номер НОМЕР_1, по вул. Новгородській, 8 у м. Харкові у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат огляду склав 1,81 проміле. Своїми діями ОСОБА_2, порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 07.02.2018 року скасувати, та закрити провадження по справі у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що копію оскаржуваної постанови отримав лише 19.02.2018 року.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушеннями норм матеріального та процесуального права, судом було неповно зясовано всі фактичні обставини справи та порушено п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.10.2005 року № 14, т а підлягає скасуванню у звязку з порушеннями ст. 268 КУпАП, а саме у звязку з розглядом справи за його відсутності, чим було обмежено його право на доступ до суду, що є аспектом права на справедливий суд.

Також посилається на неправильне встановлення фактичних обставин справи, як на підставу для скасування постанови, а саме вважає, що прилад Drager 6820, яким проведено огляд на стан алкогольного спяніння, не дозволений до застосування Держспоживстандартом.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску є поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Апеляційний суд вважає, що посилання апелянта щодо розгляду справи за його відсутності такими, що заслуговують на увагу, оскільки згідно наявних в матеріалах справи, листи з повістками про виклик до суду двічі були направлені за не вірною адресою, але цю прогалину можливо усунути при розгляді апеляційної скарги, дослідивши в повному обємі матеріали справи та дати оцінку твердженням ОСОБА_2

Апеляційний суд вважає, що факт перебування останнього у стані алкогольного спяніння під час керування транспортним засобом підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, переглядом якого встановлено, що водій ОСОБА_2 має хитку ходу, мляву мову. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки чи в закладі охорони здоровя, ОСОБА_2 вирішив пройти його на місці зупинки за допомогою технічного засобу в присутності двох свідків, яким було надано документи про сертифікацію приладу. Результат проведеного огляду склав 1.81 проміле, і проти цього результату ОСОБА_2 не заперечував

Посилання апелянта, що технічний прилад Drager 6820 відсутній в переліку дозволених приладів Дерспоживстандартом апеляційний суд відхиляє, оскільки таких даних не надано. Згідно до наказу Державної служби України з лікарських засобів від 29.12.2014 року № 1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів» Газоаналізатори Drager Alcotest, виробник Drager Safety AG&Co. KGaA, Revalstrasse 1, 23560 Lubeck, Німеччина мають свідоцтво про державну реєстрацію № 14455/2014, у якого необмежений строк дії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: протоколом серії БД № 121048 від 18.11.2017 року, чековою роздруківкою застосування технічного приладу Drager 6820 з відображенням його результатів, змістом актом огляду водія, в якому міститься підпис ОСОБА_2 що він погоджується з результатами, поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, вказаним вище відеозаписом з нагрудних камер поліцейських.

Апеляційний суд вважає, що таким доказам судом першої інстанції була надана повна та належна оцінка, та апелянт не надав суду достатньо підстав для їх спростування.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Апеляційний суд вважає, що істотних порушень місцевим судом норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інших порушень, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено, судове рішення є законним та обґрунтованим, належним чином умотивованим.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 обґрунтовано притягнуто до відповідальності та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопопрушення,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 року у відношенні ОСОБА_2 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вказану вище постанову без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1