ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
___________________________________________________________________________________________
№ 201/315/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2018 рокум. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції у м. Дніпрі ДПП НП України, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Лугова, 87, притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 листопада 2017 року о 17 годині 40 хвилин, керуючи транспортним засобом «МАН», д/н НОМЕР_1, рухався в районі буд. № 42-к по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де, при зміні напрямку руху праворуч, не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з маршрутним транспортним засобом «Мерседес-Бенц», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який слідував справа в попутному напрямку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав пасажир маршрутного транспортного засобу «Мерседес-Бенц» ОСОБА_3

ОСОБА_1 з'явився до суду, свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що він слідував по другій смузі проїзної частина по вул. Набережна Перемоги в напрямку вул. Космічна в м. Дніпрі, де, перед тим як повернути праворуч, він включив за 70 метрів показник повороту, після чого впевнився у відсутності перешкод та тільки но став повертати, як відбулось зіткнення з маршрутним транспортним засобом, що їхав позаду та зупинився перед цим висадити пасажирів.

Водій ОСОБА_2, будучи допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він слідував по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі паралельно з транспортним засобом «МАН», який рухався лівіше від нього, а він в правій крайній смузі, коли він підїхав до середини транспортного засобу «МАН», то водій ОСОБА_1 перед ним став повертати праворуч, у зв'язку з чим він намагався уникнути зіткнення та вивернув на узбіччя, однак це не допомогло, оскільки його автомобіль потрапив в сліпу зону водія ОСОБА_1, що призвело до ДТП.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушника ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: рапортом слідчого відділу поліції, яким зафіксовано виїзд на місце дорожньо-транспортної пригоди, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22 листопада 2017 року та схемою до нього, на якій зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення між транспортними засобами відбулось під час зміни напрямку руху праворуч водієм ОСОБА_1, який слідував в другій смузі та перетинав праву крайню смугу для руху, в той час коли по даній смузі для руху вже слідував водій ОСОБА_2, також у відповідному протоколі огляду місця ДТП зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; фотографіями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги; медичною довідкою про стан здоров'я постраждалого ОСОБА_3; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення за зазначених обставин.

Висновок експертного-автотехнічного дослідження № 6/10.1/7 від 02 лютого 2018 року не може бути визнаний прийнятним, оскільки дане дослідження було зроблено експертом на підставі вихідних даних наданих самим правопорушником, які не відповідають встановленим обставинам дорожньо-транспортної пригоди. Зокрема, експертом береться за основу те, що при наближенні водія маршрутного транспортного засобу «Мерседес-Бенц» ОСОБА_2 до транспортного засобу «МАН», останній вже знаходився попереду зліва в стадії маневрування та повороту праворуч, оскільки на момент початку зміни траєкторії руху водієм ОСОБА_1 інший водій ОСОБА_2 зупинився та висаджував пасажирів, після чого ОСОБА_2, розпочавши рух, наблизився до смуги руху транспортного засобу «МАН» та перетнув його траєкторію, що і стало причиною даного ДТП. Однак, даним твердження немає підстав довіряти, оскільки під час судового розгляду не було встановлено відповідних даних, які беруться за основу експертом під час дослідження даної пригоди, зокрема у судовому засіданні водій ОСОБА_2 повідомив, що не здійснював будь-яких зупинок перед наближення до транспортного засобу «МАН», що слідував лівіше паралельно з ним, а сам водій ОСОБА_1 не зміг конкретизувати дані обставини, а саме, на якій відстані мала місце зупинка маршрутного транспортного засобу, який проміжок часу останній знаходився в нерухомому стані та за який час водій ОСОБА_2 наблизився до нього. Враховуючи, що всі перелічені дії потребують для виконання значно більшого проміжку часу аніж час який пройшов з моменту початку виконання маневру повороту водієм ОСОБА_1, слід вважати покази останнього в даній частині недостовірними, а висновок експерта не допустимим, оскільки саме такі пояснення беруться за основу експертом. Потрібно вважати, що дана відмінність в траєкторії руху водіїв-учасників дорожньо-транспортної пригоди встановлена судом, могла б мати істотне значення при дослідженні даної пригоди експертним шляхом та вплинула б на висновки зроблені експертом.

Таким чином суд приходить до висновку про винуватість водія ОСОБА_1, оскільки як було встановлено під час судового розгляду та самим правопорушником не заперечувалось у судовому засіданні, саме ним було змінено траєкторію руху, в той час коли інший водій ОСОБА_2 вже до цього рухався з правого краю у попутному напрямку по смузі руху, з якої ОСОБА_1 намагався виконати подальший маневр повороту, отже саме дії останнього знаходяться в причинному зв'язку з наслідками, що настали. Також відповідні пошкодження на обох транспортних засобах дають можливість відтворити механізм даної пригоди, яка відбулась в момент коли водій ОСОБА_1 став повертати праворуч, а тому контактування з його транспортним засобом відбулось в праву бокову частину передньою лівою частиною маршрутного транспортного засобу «Мерседес-Бенц», яким керував водій ОСОБА_2

В той же час, суд вважає, що аргументи сторони захисту щодо порушення водієм ОСОБА_2 п. 12.3 Правил дорожнього руху України, не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в його діях порушень правил дорожнього руху. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 вже деякий проміжок часу до зіткнення знаходився в усталеному стані, тобто без змін траєкторії його руху, а отже його дії не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався в напрямку, що був обраний ним раніше.

Оцінюючи досліджені вище докази з точки зору достатності та взаємозв'язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди з транспортним засобом «Мерседес-Бенц».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушника в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що помякшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі трьохсот пятдесяти двох гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя:ОСОБА_4