Справа № 127/332/18
Провадження № 3/127/200/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2018 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН судом не встановлено, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1, 01.01.2018 року, о 10 год. 05 хв., в м. Вінниці по вул. Лебединського, в порушення вимог п. 2.9(а) ПДР України, керував транспортним засобом марки "ВАЗ 2107", д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу AlcotestDrager в присутності двох свідків. Прилад зафіксував результат 0,36%, тобто проба позитивна.

В судове засідання правопорушник повторно не зявився. Подав заяву про відкладення розгляду справи з підстав хвороби. Враховуючи, що про час, день та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тому суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 При цьому, суд не приймає до уваги подану заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, зважаючи на встановлені строки та тривалість розгляду справи, а також те, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на захист його інтересів адвокатом, тому вважає таку процесуальна поведінку особи намаганням ухилитись від адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ч.2 ст. 268 КУпАП: днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку; розгляд даної категорії справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обовязковим.

Дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи:

п. 2.9. Правил дорожньогоруху, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;

п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);

п. 7 вищезазначеної Інструкції - встановлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогамицієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові; враховуючи вказані норми суд прийшов до висновку що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння.

Крім того, вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №203549 від 01.01.2018 року, роздруківкою приладу AlcotestDrager 6810, письмовими поясненнями свідків, рапортом поліцейського, довідкою поліції.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що помякшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення ПДР, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом в стані алкогольного спяніння, що свідчить про свідоме грубе порушення ПДР.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП , оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляція протягом 10-ти діб з моменту їївинесення.

Суддя