Справа № 3-749/2005Головуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 33/789/206/18 Доповідач - Тиха І.М.
П О С Т А Н О В А

13 червня 2018 р. м. Тернопіль

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Тиха І.М. ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2005 року, -

в с т а н о в и в:

До Апеляційного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2005 року.

За змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване ним рішення місцевого суду, яким його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 1 року позбавлення права керування транспортними засобами.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2005 року, посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений про місце та час складання протоколу та розгляду адміністративної справи, копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він отримав лише у червні 2018 року

З довідки № 3/749/05/2589/2018, виданої Козівським районним судом Тернопільської області 07.06.2018 року вбачається, що справа №3/749/2005р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка розглянута судом 22.06.2005 року, знищена згідно Акту про вилучення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню з 1988 по 2016 рік (сторінка акту 508).

Згідно ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

У даному випадку, апеляційна скарга подана апелянтом ОСОБА_1 після закінчення строку апеляційного оскарження.

Згідно зі статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, вважаю за необхідне врахувати практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення подібних питань.

Зокрема в рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 р. у справі Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії констатовано, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Каракуца проти України ЄСПЛ вказав, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи. Також, суд у вказаному рішенні зазначив, що оскільки протягом 1 року 8 місяців заявники не зверталися до апеляційного суду за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги, права скаржників на справедливий судовий розгляд не були порушені., незважаючи на той факт, що суд апеляційної інстанції не повідомив їх про винесення рішення, що й унеможливило їх звернення з касаційною скаргою у встановлені законом строки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 22.10.1996 р. у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства та рішення від 20.09.2011 р. у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії застосування строків має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних учасників від прострочених позовів та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Отже, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, а також враховуючи, що з часу постановлення оскаржуваного апелянтом рішення пройшло близько 13 років, вважаю, що ОСОБА_1 слід відмовити у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2005 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.294, 303 КУпАП,суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1Б у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 22 червня 2005 року та повернути йому апеляційну скаргу.

Суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3