Справа № 265/2804/18
Провадження № 3/265/819/18
П О С Т А Н О В А

27 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Мельник Ірина Геннадіївна, за участю секретаря Гусєвої К.С., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: Донецька область, місто Волноваський район, село Свободне, вулиця Радянська будинок 82, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 23 березня 2018 року, о00-45 годині, ОСОБА_1, перебуваючи з ознаками алкогольного спяніння (хитка хода, почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота), знаходячись у громадському місці в приміщенні магазину «Еталон» в Лівобережному районі міста Маріуполя по проспекту Свободи № 39, висловлювався нецензурною лайкою на адресу громадянина ОСОБА_2, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у порушенні не визнав, зазначив, що він дійсно о 00.45 годині 23 березня 2018 року перебував разом зі своєю дружиною та своїм товаришем ОСОБА_3 в крамниці «Еталон». Під час дискусії ОСОБА_3 та охорони магазину його товариш дійсно емоційно з ними спілкувався нецензурною лайкою. В подальшому приїхав наряд поліції, який був викликаний охороною магазину і вони всі поїхали до відділення. Він не розуміє чому саме відносно нього був складений протокол.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що він працює охоронником в магазині «Еталон». 23 березня, під час його чергування, о 00-45 годині, до магазину зайшли одна жінка та два чоловіки. Вони намагались придбати спиртні напої, але їм було відмовлено, адже законом заборонено у нічний час торгувати спиртним напоями. Між ним та одним із чоловіків виник словесний конфлікт під час якого чоловік висловлювався нецензурною лайкою, тому він був вимушений викликати поліцію. Він стверджує, що вищевказаний конфлікт відбувся між ним та чоловіком, який був разом із ОСОБА_1, останній з ним не конфліктував.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності,ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме він висловлювався нецензурною лайкою у громадському місці, відеозапису саме цього факту до матеріалів справи надано не було, наданий Управлінням патрульної поліції в Донецькій області відеозапис не містить даних про те, що 23.03.2018 о 00 годині 45 хвилин ОСОБА_1 вчиняв дії за обставин, викладених у протоколі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який також не підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважаю, що провадження у справі необхідно закрити, виходячи з таких мотивів.

За змістом статті 173 КУпАП обєктивна сторона зазначеного правопорушення полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян, при цьому обовязковою ознакою обєктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, крім того особа повинна усвідомлювати, що її дії протиправні і вона передбачає, що в результаті їх здійснення буде порушений громадський порядок і прагне цього.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення від 23.03.2018 серія АА № 159619, в матеріалах справи є рапорт поліцейського роти №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області, який в силу вимог статті 251 КУпАП не є доказами у справі про адміністративне правопорушення.

З відеофайлів, що містяться на диску, доданого до матеріалів справи та переглянутого в ході судового розгляду, встановлено, що відеозапис розпочався саме з моменту приїзду поліції і містить обставини, що мали місце після описаних обставин справи, зокрема, відображено момент розмови з ОСОБА_1 та присутніми разом з ним чоловіком та жінкою, як стало в подальшому відомо в судовому засіданні, чоловік ОСОБА_3, а жінка його дружина, а також їх спілкування з працівниками патрульної поліції, які вважали, що вони порушили громадський порядок. На відеофайлах не відображено поведінку ОСОБА_1 під час вчинення правопорушення.

Судом вживались заходи виклику за адресами зазначеними у протоколі для допиту як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, але останні не зявились, що унеможливило їх безпосередній допит.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства за обставин, викладених у протоколі, який сам по собі не є достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 10 від 22 грудня 2006 року « Про судову практику у справах про хуліганство» передбачено формулювання поняття хуліганства. Так хуліганство це дії поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та які супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень.

До поняття «Дрібне хуліганство» відноситься нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Враховуючи положення частини 1 статі 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 року, «Малофєєва проти Росії» рішення від 30.05.2013 року, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Враховуючи викладене, вважаю, що зібрані посадовою особою докази виключають наявність в діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності суб'єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Провад ження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ст. 173 КУпАП, - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мельник І.Г.