Провадження № 33/824/1119/2018 Доповідач у 2 інстанції Шроль В. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду В.Р.Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого ПРАТ «Вентиляційні системи», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

За постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що 02 червня 2018 року о 23 годині 30 хвилин він, керуючи автомобілем «ВАЗ 21103» д.н.з. НОМЕР_1 на Харківській площі в м. Києві, в порушення п. 8.7.3.е) ПДР України здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до пошкодження транспортних засобів та травмування водія ОСОБА_2

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддя не звернула уваги на ті обставини, що матеріали справи не містять однозначного підтвердження порушення п. 8.7.3 е) ПДР та проїзду ОСОБА_2 перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора. Вважає, що суддею безпідставно були відхилені показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а пояснення свідка ОСОБА_6 не можуть бути взяті до уваги, оскільки останній надавав суперечливі показання під час розгляду справи в суді першої інстанції, письмові пояснення дав щодо обставин ДТП, що відбулася 02 травня 2018 року, а не 02 червня 2018 року, в протоколі про адміністративне правопорушення він не вказаний як свідок ДТП. Підкреслює, що матеріали справи не містять доказів, що на час ДТП у роботі світлофорної сигналізації не відбувся збій, протокол про адміністративне правопорушення містить неправдиві дані, схема дорожньо - транспорної події не містить зазначення місця зіткнення транспортних засобів, запис з відеореєстратора автомобіля свідка ОСОБА_6 не містить інформації, на який саме сигнал світлофору водії проїжджали перехрестя. Зазначає, що під час закриття провадження у справі у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення суддя безпідставно визнала ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вина особи у таких випадках не встановлюється.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого,який заперечив проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_2 у проїзді регульованого перехрестя на забороняючий сигнал світлофора за обставин, викладених у постанові, стверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_3 про те, що перед перехрестям він зупинився на «червоне світло» світлофору, потім продовжив рух на «зелене світло» світлофора і через три смуги руху відчув удар з автомобілем ВАЗ 2110, водій якого рухався на червоне світло світлофора, поясненнями свідка ОСОБА_6,який,рухаючись на автомобілі позаду автомобіля ВАЗ 2110, бачив як водій останнього виїхав на перехрестя на червоний заборонний сигнал світлофору, що призвело до ДТП, після чого він увімкнув відеореєстратор, схемою ДТП, з якої вбачається місце розташування автомобілів після зіткнення.

Доказам по справі суддя надала належну оцінку та дійшла вірного висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.8.7.3е) ПДР, яке перебуває у прямому причинному зв'язку з наставшими наслідками у вигляді зіткнення автомобілів та отримання ними механічних пошкоджень.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість доказів, які містяться у показаннях потерпілого, свідка ОСОБА_6, схемі дорожньо-транспортної пригоди, записі відеореєстратора, не є слушними, оскільки даних про їх отримання у позапроцесуальний спосіб не надано.

Показання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 суддею піддані ретельному аналізу і висновок про необхідність їх відхилення як таких, що суперечать фактичним обставинам адміністративного правопорушення, є правомірним.

Також, у матеріалах справи відсутні докази можливого збою у роботі світлофорних систем, розміщених на перехресті, де відбулося зіткнення.

Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ст.124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З дотриманням вимог ст.38,247 КУпАП провадження по справі закрито у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя помилково визнала ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення при закритті провадження по справі у зв'язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, на вимогах закону не ґрунтуються.

Так, у відповідності до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяну майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи суддею вимоги ст.280 КУпАП дотримані, зокрема, нею було з'ясовані питання чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Твердження про те, що провадження у справі має бути закритим на підставі п.7 ст.247 КУпАП без з'ясування обставин, передбачених ст.280 КУпАП, є безпідставним, оскільки із змісту ст.247 КУпАП випливає, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення за обставин закінчення на момент розгляду строків накладення адміністративного стягнення можливе лише у разі виключення можливості застосування інших підстав закриття, передбачених п.1,2,3,4,8 ст.247 КУпАП.

Висновки про наявність чи відсутність таких підстав суддя має зробити лише після виконання вимог ст.279,280 КУпАП.

Порушень процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування постанови, не встановлено.

За таких обставин постанова є законною.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 12 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль