Справа № 324/946/18
Провадження № 3/324/354/2018
П О С Т А Н О В А

10 липня 2018 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши в м.Пологи матеріали, що надійшли з Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого в ПАТ «ОСОБА_2 Україна», зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2, бул.Шевченка,248, кв.119, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3, прову.Станційний,17, кв.82, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №021100, складеного 23 травня 2018 року о 21 год. 35 хв. поліцейським ГРПП Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області сержантом поліції ОСОБА_3, водій ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП тим, що він 23 травня 2018 року о 21 годині 20 хвилин у м.Пологи Запорізької області по провул.Станційний поблизу будинку №17 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками (наркотичного) спяніння: підвищена жвавість, почервоніння білків очей, зіниці очей не реагують на світло, млява мова. Від проходження огляду на стан (наркотичного) спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в суді, не визнаючи порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України і, як наслідок, провини у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, суду пояснив, що 23 травня 2018 року після 21 години він керував автомобілем НОМЕР_1, їхав по провул.Станційний у м.Пологи Запорізької області. До того, як сісти за кермо автомобіля, він спиртні напої, лікарські препарати або наркотичні засоби не вживав. В салоні автомобіля він був сам. Він обїхав великі вибоїни на дорозі, і продовжив рух, але його зупинили працівники поліції на патрульному автомобілі, які стали вимагати пройти медичний огляд щодо перебування в стані алкогольного спяніння. Він запитав причину зупинки, йому не відповіли, сказавши, що він випивший. Він, будучи впевненим у тому, що він абсолютно тверезий і не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого спяніння, пройшов на місці тест на алкоголь за допомогою алкотестеру, який показав негативний результат, тобто, він, ОСОБА_1, був тверезим. Ще до того, як він пройшов тест на алкоголь, працівник поліції став складати протокол про адміністративне правопорушення, і коли побачив, що проба на алкоголь негативна, працівник поліції ОСОБА_4 став вимагати проходження тесту на наркотичне спяніння. Це його, ОСОБА_1, остаточно обурило: виходить, якщо ти не пяний, то тоді ти наркоман, якщо поліцейський тебе не зловив на пияцтві, то тоді ти обовязково наркоман? Тому він, ОСОБА_1, сказав, що його взагалі зупинили без будь-яких законних на те підстав, він на вимогу поліцейських як законослухняний громадянин пройшов тест на алкоголь, а тепер, щоб довести хоч щось, треба вже пройти тест і на наркотичне спяніння? Запідозривши щось недобре, він відмовився пройти тест на наркотичне спяніння, але майже відразу у супроводі поліцейського ОСОБА_4 він проїхав до КУ «Пологівська ЦРЛ» і пройшов тест на наркотичне спяніння, результат виявився негативний. ОСОБА_4, як тільки дочекався висновку лікаря, кудись зник, і більше він його не бачив. Свідки, які були на місці події, явилися за телефонним викликом поліцейського, і тому він, ОСОБА_1, побачивши свою знайому ОСОБА_5, попросив її бути присутньою при всіх подіях, що відбувалися біля транспортного засобу на дорозі, і лише за його вимогою ОСОБА_5 внесли до кола свідків у протоколі про адміністративне правопорушення, і вона надала письмові пояснення. ОСОБА_1 наполягає не своїй невинуватості, оскільки на пропозицію пройти медогляд на стан алкогольного спяніння він погодився і пройшов цей тест, але про це не ведеться мова у протоколі про адміністративне правопорушення. Просив суд визнати його не винуватим у скоєнні адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі закрити.

Згідно ст.130 ч.1 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Встановлення вини особи правопорушника на припущеннях неможливе згідно вимог ст.62 Конституції України, яка передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст.247,280 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, він складений з грубим порушенням вимог ст.ст.254, 256 КУпАП.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за№ 1413/27858. Вказаними нормативними документами передбачено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак стану сп'яніння. Пунктами 3, 4, 6 Постанови та пунктами 1, 2, 3, 6, 7 ч.1 Інструкції передбачено, що огляд проводиться поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених для застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України огляд на стан сп'яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на проведення такого огляду відповідно до ст.266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п.1.2, 1.3 Інструкції, є підстави вважати, що водії перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану, а саме: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці.

Аналізуючи положення нормативних актів, що передбачають порядок направлення водіїв для проведення огляду з метою виявлення стану сп'яніння, суд приходить до висновку, що вищезазначені нормативні акти вимагають направляти до закладу охорони здоров'я не всіх водіїв, а лише тих, які відмовились від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу чи висловили незгоду з його результатами, а також осіб, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що особа перебуває в стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Викладаючи фабулу вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, зазначила, що ОСОБА_1, який «керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками спяніння», «від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків». При цьому фабула адміністративного правопорушення викладена без зазначення, з ознаками якого саме спяніння, а також від проходження огляду на стан якого саме спяніння відмовився ОСОБА_1 І лише після складення протоколу посадова особа без будь-яких застережень і засвідчень своїм підписом, а також підписами свідків додала у двох випадках слово «наркотичного», що викликає сумнів у достовірності викладеної фабули у протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджують пояснення ОСОБА_1, дані ним у суді.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського, долученого до адміністративної справи , вбачається, що події, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушенні відносно ОСОБА_1, не співпадають з фактичними обставинами відеозапису і не узгоджуються з іншими письмовими доказами.

Так, з дослідженого судом запису на DVD-диску з місця події встановлено, що фіксація події відбулася 23 травня 2018 року з 22.01.39 год. до 22.02.31 год. цього ж вечора.

При цьому, протокол складений 23 травня 2018 року о 21.35 годині за події, які мали місце 23 травня 2018 року о 21.20 год. (а.с.4).

Разом з цим, відмова ОСОБА_1 на відео зафіксована 23 травня 2018 року з 22.01.39 год. до 22.02.31 год., тобто, після складання протоколу і викладення фабули правопорушення в ньому.

До протоколу додані письмові пояснення свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які були опитані 23 травня 2018 року з 21.35 год. до 21.50 год., і в цих поясненнях зазначено, що в їх, свідків, присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду щодо перебування в стані наркотичного спяніння, хоча станом на 21.50 год. такої відмови не було зафіксовано на відео (а.с.8,9).

Згідно роздруківки тесту, доданої до протоколу (а.с.6), ОСОБА_1 23 травня 2018 року о 21.27 год. пройшов медичний огляд у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу (судячи з часу події, зазначеного в протоколі), результат тесту 0,00%.

Такий висновок медичного огляду на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1 підтверджений актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 у звязку з виявленими у нього ознаками (дослівно) «почервоніння білків очей, поведінка, яка не відповідає обстановці, підвищена жвавість, агресивність», на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 6810 №ARBL-0710 пройшов медичний огляд, з результати медогляду ОСОБА_1 згоден, про що свідчить його підпис в акті. Свідками цьому зазначені в акті ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (а.с.7).

При цьому в протоколі про адмінправопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з протоколом він не згоден, оскільки від огляду він не відмовлявся, що підтвердилося показниками алкотестеру, показники якого до протоколу не внесені (а.с.4).

З письмових пояснень ОСОБА_5, яка опитана була 23 травня 2018 року з 22.00 години до 22.30 години, вбачається, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного спяніння, результат був негативний, у звязку з чим працівники поліції продовжували вимагати проведення медичного огляду, хоча поведінка і вигляд ОСОБА_1 не давали підстав вважати, що він перебуває у стані алкогольного чи наркотичного спяніння.

Проаналізував добуті докази, приходжу до висновку, що посадова особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ст.ст.254,256 КУпАП не зазначила, в чому саме полягає порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, і, як наслідок, вчинення ним адмінправопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, від проходження огляду на стан якого саме виду спяніння відмовився ОСОБА_1 (бо слово «наркотичного» внесені до протоколу після викладення фабули правопорушення без будь-яких застережень і засвідчень підписів поліцейського і свідків), що, на думку суду, зважаючи на диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП і конкретні обставини справи, є грубим порушенням вимог ст.ст.254,256 КУпАП.

Отже, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений працівником поліції ОСОБА_3 з грубим порушенням вимог ст.ст.255, 256,266 КУпАП, матеріали, додані до протоколу про адміністративне правопорушення, свідчать про порушення працівниками поліції вимог «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

Вислухав ОСОБА_1, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення і письмові докази, додані до нього, приходжу до висновку, що виявлені судом сумніви і розбіжності у справі узгоджуються з послідовною поведінкою ОСОБА_1 його згодою на проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки транспортного засобу, його письмовими поясненнями в протоколі, зверненням у супроводі поліцейського впродовж двох годин після зупинки поліцейськими до КУ «Пологівська ЦРЛ», де 23 травня 2018 року о 23.07 год. лікар дійшов висновку, що ОСОБА_1 не перебуває у стані наркотичного спяніння (а.с.18).

За результатами розгляду справи судом встановлено, що твердження органу, який склав протокол про те, що ОСОБА_1 23 травня 2018 року о 21.20 год. у м.Пологи Запорізької області відмовився від проходження огляду на стан перебування в стані (наркотичного) спяніння, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, а ґрунтувалося на припущеннях та недопустимих доказах, що відповідно до вимог ч.3 ст.62 Конституції України тлумачиться на користь особи.

При цьому суд звертає увагу, що двічі постановами суддів Пологівського районного суду Запорізької області матеріали відносно ОСОБА_1 поверталися для належного оформлення посадовій особі, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,38,130 ч.1,245,251-252,254,256,266,268,280,287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Конституцією України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАп на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, а також потерпілим до апеляційного суду Запорізької області через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І.О.