25.07.2018 Справа № 756/5518/18
Ун.№756/5518/18
Пр.№3/756/3090/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2018 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за 1. ст.1631 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Зі змісту протоколу № 87/26-15-14-07-01-23 про адміністративне правопорушення, складеного 17 квітня 2018 року головним державним ревізором - інспектором ГУ ДФС у м. Києві Бойком О.М. вбачається, що ОСОБА_1, який працює на посаді директора ПП «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна», вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 273 550,00 грн., чим порушено п 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.6 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-УІ із змінами та доповненнями, ненадання платником податків посадовій особі (службовій) особі контролюючого органу документів, що належать або пов'язані з предметом перевірки, чим порушено п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України. Вказане порушення було виявлено при проведені документальної позапланової невиїзної перевірки. Висновки даної перевірки викладені у акті № 83/26-15-14-07-01-10/33635130 від 03.04.2018 року.

Захисником ОСОБА_1 в судовому засіданні надано пояснення про те, що останній свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки будь-які порушення порядку ведення податкового обліку ним допущені не були, на момент розгляду справи податкове зобов'язання є неузгодженим, що виключає можливість притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника особи, відносно якої складено протокол, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає у випадку відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Відповідно до п.14.1.7 Податкового кодексу України оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов'язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку.

Згідно з п.54.3.2. п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, зокрема, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Зі змісту п.54.5 ст.54 Податкового кодексу України вбачається, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов'язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов'язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.55.1 ст.55 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов'язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Пунктом 56.15 ст.56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов'язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Зі змісту п. 56.17.5 та п. 56.18 ст.56 Податкового кодексу України вбачається, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

На момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходяться справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії, та адміністративний позов Приватного підприємства «Науково-технічне підприємство «Український центр нерухомого майна» до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, тобто зобов'язання ОСОБА_1 є неузгодженим на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст. 163-1 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1 ч.І, 247 п.1 КУпАП,

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 163-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В.Шевчук