Справа № 755/5643/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" травня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Козачук О.М. розглянувши матеріали, що надійшли з Державної фіскальної служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, громадянина України, працюючого в ПП «Прага», керівником, юридична адреса: м. Київ, вул. Празька, 31.

за ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановиВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № 547/26-15-12-00-22/10 від 02 квітня 2018 року, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді керівника ПП «Прага», вчинив порушення строків подання платіжних доручень по рентній платі за спеціальне використання води за 3 кв. 2017 рік, 4кв. 2017 рік, подання яких передбачено, п. 257.5 ст. 257 розділу та статті 57 розділу ІІ та ІХ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI, що відображено в акті перевірки від 13.03.2018 року № 755/26-15-12-10/25194063 за період з 01.07.2017 рік по 31.12.2017 рік.

Своїми діями ОСОБА_1, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання, особа, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, не з'явився, про причини неявки не повідомив, а тому суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

З положень ч. 1 ст. 163-2 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов'язкових платежів).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

В даному випадку зазначених вимог закону не дотримано, адже, особі, що притягається до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не вручено, його права і обов'язки, передбачені статтею 268 КУпАП, належним чином йому не роз'яснені.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які документи щодо функціональних обов'язків особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та підтвердження того, що останній є керівником ПП «Прага».

Не містять матеріали справи і жодного підтвердження про отримання особою, що притягається до адміністративної відповідальності зазначених повідомлень.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких умов суд, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Враховуючи викладене, матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню до Головного Управління ДФС у м. Києві Державної фіскальної служби України для усунення виявлених порушень, викладених у постанові.

Керуючись ст.ст. 163-2, 221, 256, 278, 280, 283 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення №755/5643/18 (3/755/3309/18) відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-2 КУпАП повернути до Головного Управління ДФС у м. Києві Державної фіскальної служби України - для дооформлення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає і вступає в силу з моменту її винесення.

Суддя: