Провадження №3/428/2366/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О., за участі секретаря судового засідання Подрябінкіної М.О., за участю прокурорів Козлова В.В., Калібєрди К.С., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Луганській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії ЕК 810846, виданий Біловодським РВ УМВС України в Луганській області 10.04.1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, громадянина України, українця, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, працює на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, будучи головним державним ревізор - інспектором відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції» є суб'єктом на якого поширюється дія Закону, примітки до статті 172-6 КУпАП суб'єктом правопорушення, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-1 КУпАП, не визнав та пояснив, що він працює на державній службі понад 6 років та завжди подавав декларації у встановлений строк. 16.03.2018 року він перебуваючи на робочому місці, вирішив завчасно подати електронну декларацію за 2017 рік. При цьому він ознайомився з інструкцією та в процесі подачі електронної декларації радився з колегами, оскільки чи то через погану швидкість Інтернету, чи то через збої на сайті НАЗК у нього виникали проблеми з подачею декларації. Приблизно після десятої спроби, йому на електронну пошту прийшло повідомлення від НАЗК з привітанням, і він вирішив, що йому нарешті вдалося подати декларацію, проте електронний лист не відкривав та не ознайомився з його змістом. У тому, що він своєчасно подав електронну декларацію він не сумнівався. У серпні 2018 року до нього підійшли співробітники ДЗЕ УЗЕ в Луганській області та запитали, чи подав він декларацію, та повідомили, що його декларація відсутня у Єдиному державному реєстрі декларацій. Він вирішив самостійно перевірити наявність своєї електронної декларації за 2017 рік та виявив, що у вищевказаному реєстрі вона відсутня. Перечитавши лист, який надійшов на його електронну пошту у березні 2018 року, він зрозумів, що зареєстрував лише чернетку. Потім він відразу подав електронну декларацію, в якій зазначена інформація, яка жодним чином не відрізняється від інформації, яка була зазначена в чернетці. Він ознайомлений з вимогами антикорупційного законодавства, в тому числі щодо порядку та строку подачі електронної декларації. У період часу до 01.04.2018 року у відпустці та на лікарняному не перебував. Жодного умислу на вчинення адміністративного правопорушення він не мав.

Прокурори Козлов В.В. та Калібєрда К.С. в судовому засіданні просили суд врахувати зібрані по справі докази, визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у межах санкції вказаної статті у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн. Крім того, прокурор Калібєрда К.С. надав суду письмовий висновок прокурора, який долучений до матеріалів адміністративної справи.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, прокурорів, всебічно та обєктивно дослідивши матеріали провадження, відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції»: правопорушення, повязане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно підпункту «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

У відповідності до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб'єктами, на яких поширюється дія Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Диспозицією ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 03.05.2017 № 129-0 року ОСОБА_1 з 03 травня 2017 року переведено на посаду головного державного ревізор - інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДФС у Луганській області (спеціальне звання - інспектор податкової та митної справи І рангу) (а.с.21).

Таким чином, ОСОБА_1 є суб'єктом декларування та мав подати Декларацію за 2017 рік до 01.04.2018 року, проте згідно відомостей, які вказані у публічній частині інформаційно- телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», ОСОБА_1 подав Декларацію за 2017 рік лише 28.08.2018 року, тобто несвоєчасно (а.с.9).

Відповідно до листа ДП «УСС» від 27.04.2018 року № 07/530, засвідчено некоректну роботу програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» у період з 09 години 02.01.2018 по 9 годину 50 хвилин 02.01.2018 року, у період з 12 години 15.03.2018 по 12 годину 40 хвилин 15.03.2018 року. Починаючи із зазначеного часу дотепер портал Реєстру функціонує в штатному режимі (а.с.35).

Перевіркою сайту Акредитований центр сертифікації ключів (acskidd.gov.ua) встановлено, що ОСОБА_1 отримав два електронних цифрових ключа, які дійсні з 25.11.2016 по 25.11.2018 року (а.с.15).

Згідно відомостей отриманих з ГУ ДФС у Луганській області встановлено, що ОСОБА_1 перебував у відпустці з 16.05.2018 по 31.05.2018, на лікарняному з 17.06.2018 по 18.07.2018, у іншій час знаходився на роботі (а.с. 20), тому суб'єктивних причин, які б унеможливлювали виконання вимог ч. 1 ст. 45 Закону у ОСОБА_1 не було.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1, займаючи посаду головного державного ревізора-інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів, та будучи суб'єктом на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з тим, ОСОБА_1, заперечуючи свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не наводить жодних доводів, які б свідчили про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки той факт, що останнім було збережено чернетку декларації в особистому кабінеті, жодним чином не звільняє його від адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами обґрунтування невизнання своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює, інвалідом не являється, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обставин, що згідно ст.ст. 34-35 КУпАП, помякшують та обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи, майнового стану та ступеню вини ОСОБА_1, характеру та суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 33-35, 172-6, 221, 276, 277, 283, 284 КУпАП, Закону України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. (Отримувач- УК у м. СЄВЄРОД/СЄВЄРОД/24060300, код отримувача 37944909, банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998 номер рахунку-2080, код класифікації доходів бюджету-24060300).

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вулиця Липська, 18/5, м.Київ, 01601): отримувач коштів: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача : 6001; код класифікації доходів бюджету : 22030106 (суд.збір) у розмірі 352 (триста п'ятдесят дві) грн. 40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений ОСОБА_1 не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Розяснити ОСОБА_1, що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова