Єдиний унікальний номер 719/341/17
Номер провадження 3/719/3/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2018 року

м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі судді Луців О.В. та секретаря Маяковської А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Новодністровського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»АДРЕСА_1, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 708825/304 від 24.12.2017 року, ОСОБА_1 24.12.2017 року близько 12 год. 30 хв., перебуваючи по місцю свого проживання, а саме: АДРЕСА_2, влаштував зі своєю матірю, ОСОБА_2, суперечку, під час якої ображав її образливими словами та виражався на адресу останньої нецензурною лайкою, чим завдав ОСОБА_2 психологічну шкоду здоровю, вчинивши психологічне насильство в сімї.

Дії ОСОБА_2, кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення насильства в сім'ї, зокрема, умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого могла була завдана шкода психічному здоров'ю потерпілого.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

ОСОБА_1, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, на розгляд справи не зявився, однак 29.12.2017 року подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не визнав в повному обсязі та просив суд не притягувати його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 КУпАП, розглядається протягом доби.

Судом вживались заходи для повідомлення потерпілої ОСОБА_2 та свідків, вказаних у протоколі, однак такі на розгляд справи так і не зявились, жодних заяв чи клопотань від них не надходило.

За таких обставин, враховуючи те, що матеріали надійшли на розгляд суду 26.12.2017 року, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності вищевказаних осіб на основі наявних в матеріалах справи документів.

Заслухавши пояснення особи правопорушника, дослідивши письмові пояснення потерпілої та свідків по справі, адміністративний матеріал, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по даній справі, з огляду на наступне.

За правилами ч. 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З пояснень ОСОБА_1, наявних в матеріалах справи та наданих 26.12.2017 року, вбачається, що 24.12.2017 року близько 12 год. 30 хв., коли він перебував по місцю свого проживання, а саме: АДРЕСА_2, його матір, ОСОБА_2, почала суперечку, в ході якої ОСОБА_1, не стримавши своїх емоцій, відповів останній в грубій формі, при цьому зауважив, що ні фізичне насильство, ні образливі слова чи нецензурну лайку до ОСОБА_2 він не застосовував. Зауважив при цьому, що розмовляв із матірю на підвищених тонах, однак саме поведінка потерпілої спровокувала його дії, він тримав руку потерпілої, щоб остання не завдала шкоди собі та йому. Визнав, що зламав декілька міжкімнатних дверей та пошкодив частково пральну машину. Додав при цьому, що перебуває із ОСОБА_2 у неприязних відносинах з девяти років. Пояснив, що особи, зазначені у протоколі, в якості свідків, не сприймали безпосередньо обставини конфлікту, оскільки перебували в іншій кімнаті, однак бачили та чули причини виникнення такого конфлікту.

Потерпіла ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказала, що з початку грудня 2017 року і по теперішній час між нею та її сином, ОСОБА_1, існують неприязні відносини з приводу розподілу майна і спільного проживання в квартирі, у звязку з чим у них постійно виникають конфлікти. 24.12.2017 року між ними виникла чергова суперечка, в ході якої ОСОБА_1 ображав потерпілу образливими словами, виражався в її адресу нецензурною лайкою, викручував праву руку, від чого ОСОБА_2 впала на підлогу. Додала, що правопорушник навмисно пошкодив декілька міжкімнатних дверей та пральну машину, в результаті чого протерпіла викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_3 зазначила в письмових поясненнях, що 24.12.2017 року коли вона знаходилась по місцю свого проживання, а саме: АДРЕСА_3, під час обіду до кухні зайшла дружина брата, ОСОБА_4, яка в грубій формі сказала її матері, ОСОБА_2, вийти з цієї кімнати, після чого між її братом, ОСОБА_1, та її матірю виникла суперечка. Пояснила, що закрила брата в одній кімнаті разом з матірю, де правопорушник бив потерпілу та кричав на неї. Також підтвердила, що її брат зламав міжкімнатні двері в дитячій кімнаті. Пізніше мати вийшла в підїзд та викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_4 в своїх письмових поясненнях вказала, що 24.12.2017 року між її чоловіком, ОСОБА_1, та його матірю, ОСОБА_2, виник конфлікт з приводу вирішення сімейних питань, а саме, повернення потерпілою золотих каблучок, які вона напередодні забрала на зберігання. Оскільки ОСОБА_2 дане зауваження не сподобалось, остання вчинила словесну суперечку, в ході якої ображала її та її дитину образливими словами, на що ОСОБА_1 зробив ОСОБА_2 зауваження, після чого потерпіла голосно кричала, виражалась на адресу ОСОБА_4 та її дитини нецензурною лайкою, а також почала збирати речі і виганяти з квартири сина із сімєю. Додала при цьому, що конфлікт був спровокований потерпілою, яка в подальшому викликала працівників поліції.

В ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 1 ЗУ «Про попередження насильства в сімї» № 2789-III від 15.11.2001 року (із змінами та доповненнями), психологічне насильство в сім'ї це насильство, пов'язане з дією одного члена сім'ї на психіку іншого члена сім'ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров'ю.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В порушення вимог ст. 251 КУпАП, з наявних матеріалів справи вбачається, що будь-яких доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 708825/304 від 24.12.2017 року та письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 від 24.12.2017 року, немає. Вказані матеріали справи не є достатніми та беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення, оскільки пояснення свідків, що додаються до протоколу, є не тільки взаємосуперечливими, але й не можуть вважатися доказом наявності в діях правопорушника ознак насильства в сімї, так як вже було зазначено судом вище, ні ОСОБА_3, ні ОСОБА_4 не сприймали викладені у протоколі обставини безпосередньо.

Слід також зауважити, що свідок ОСОБА_3 в своїх поясненнях вказувала, що ОСОБА_1 кричав на матір, однак в даному документи відсутні будь-які відомості про застосування до потерпілої нецензурної лайки чи образливих слів.

Як вбачається із диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та визначення поняття психологічного насильства в сімї, сам по собі крик без словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, не може вважатись насильством в сімї.

Окрім того, на думку суду, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження завдання потерпілій психологічної шкоди, як про це вказано у протоколі. Навіть в самих письмових поясненнях ОСОБА_2 відсутні посилання на спричинення їй психологічної школи. Натомість її пояснення зводяться до констатації обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

За правилами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскільки інших доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суду не надано, а також враховуючи те, що співробітники Новодністровського ВП Кельменецького ВП ГУНП в Чернівецькій області не були очевидцями словесної суперечки між правопорушником і потерпілою, а протокол про адміністративне правопорушення складався ними виключно зі слів ОСОБА_2, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 708825/304 від 24.12.2017 року містить інформацію, яка не підтверджена належними та достатніми доказами, при наявності яких можливо стверджувати поза розумним сумнівом про факт вчинення насильства в сім'ї ОСОБА_1

За приписами ч. 1 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись принципом презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, суд вважає, що всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, на думку суду, є недоведеним, а відтак провадження в справі підлягає закриттю.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 7, 9, ч. 1 ст. 173-2, ст.ст. 245-247, 249, 251-252, 277, 279, 280-281, 283-285, 289, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Чернівецької області через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

СУДДЯ: