Справа № 474/526/18
Провадження № 3/474/165/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.08.18 року смт. Врадіївка

Суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Сокол Ф.Г., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянув справу про адміністративне правопорушення, матеріали по якій надійшли від інспектора СРПП № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 18.10.1984р.н., РНОКПП НОМЕР_1, гр. України, непрацюючого, інвалід 2 групи, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

07.06.2018р., близько 14 год. 45 хв., по вул. Грушевського в смт. Врадіївка Миколаївської області ОСОБА_1 керував автомобілем НОМЕР_2 в стані алкогольного спяніння, огляд на стан алкогольного спяніння проводився на місці за допомогою Drаger 6810 за № 799 від 07.06.2018р. в присутності двох свідків, результат огляду на стан спяніння позитивний та становить 2,08 % проміле. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. а п. 2.9. Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 018948 від 07.06.2018р. надійшов до суду 08.06.2018р.

Під час розгляду справи ОСОБА_1, якому роз'яснені судом положення ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах вказаних у протоколі, не визнав, та пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу він пройшов огляд на стан сп'яніння, з результатами якого згодний, працівники поліції також пропонували проїхати до медичного закладу, однак він відмовився. В той же час ОСОБА_1 зазначив, що сідаючи за кермо в стані алкогольного сп'яніння він діяв у стані крайньої необхідності. Того дня захворіла його чотирирічна дитина, а оскільки не було кому сісти за кермо автомобіля, він змушений був сісти сам за кермо для того щоб відвезти дитину до лікарні. Після огляду дитини в лікарні та встановлення діагнозу її без госпіталізації відправили додому, а оскільки в дитини трималася температура 37,5 та не було кому сісти за кермо він був змушений особисто відвезти дитину додому. По дорозі додому його зупинили працівники поліції.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 130 КУпАП, передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, склад якого полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за що передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, слід зазначити, що альтернативи застосування іншого адміністративного стягнення санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає.

Згідно п.п. а п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктами 2 та 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України № 1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п. 6 та 7 розділу І Інструкції, огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоровя).

У відповідності до п.п. 6 та 7 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості, яких є сумніви.

Установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до п. 10 розділу ІІ Інструкції, результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Розділом ІІІ Інструкції визначено порядок проведення огляду на стан спяніння в закладах охорони здоровя і оформлення його результатів.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно та об'єктивно з'ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, тощо.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, який зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 018948 від 07.06.2018р., який останній підписав без будь-яких зауважень щодо його змісту, підтверджується: поясненнями ОСОБА_1, показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні, квитанцією аналізаторів парів спирту Drager № 799 від 07.06.2018р., згідно якого станом на 14 год. 50 хв. 07.06.2018р. у крові ОСОБА_1 виявлено 2,08 % алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 погодився з результатами огляду та підписав акт без будь-яких зауважень, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 від 07.06.2018р., з яких вбачається, що в його присутності ОСОБА_1 продув алкотестер Drager для визначення стану алкогольного сп'яніння та згідно показників алкотестера Drager у крові останнього виявлено 2,08 % алкоголю, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в закладі охорони здоров'я ОСОБА_1 відмовився.

Згідно довідки від 08.06.2018р. інспектора сектору реагування патрульної поліції № 2 Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 вбачається, що згідно бази даних АІС МВС України гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчення водія не отримував та протягом 2017-2018 років за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався.

Стосовно тверджень ОСОБА_1, що сідаючи 07.06.2018р. за кермо в стані алкогольного сп'яніння він діяв у стані крайньої необхідності, а саме з метою доставлення своєї хворої дитини до лікарні слід зазначити наступне.

Статтею 18 КУпАП визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

У статті 3 Конституції України задекларовано, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Обставини хвороби дитини та доставлення останньої до Врадіївської центральної районної лікарні, про які вказує ОСОБА_1 та свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з огляду на приписи ст.ст. 251 та 252 КУпАП слід оцінювати критично, з огляду на те, що свідки повідомили про хворобу дитини, однак факт доставлення дитини до лікарні, її медичний огляд, обставини щодо її госпіталізації можуть бути підтвердженні лише певними засобами доказування, а саме медичною документацією дитини.

Водночас ОСОБА_1 не надано жодних належних доказів на підтвердження вказаних обставин, як і доказів наявності у нього дитини та перебування останньої на його утриманні.

Таким чином, оскільки під час судового розгляду не підтверджено наявність стану крайньої необхідності, а тому в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При призначенні адміністративного стягнення, з урахуванням встановленого, вважаю доцільним застосувати по відношенню до ОСОБА_1 з метою його виховання та попередження вчинення нових правопорушень адміністративне стягнення у виді штрафу, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, як інвалід ІІ групи (посвідчення інваліда війни серії Є № 106950 видане 07.12.2017р.).

Керуючись ст.ст. 24, 27, 30, 40-1, 130, 221, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави (Врадіївський УК/Врадіївський район , код класифікації доходів 21081100, р/р 4131, банк отримувача Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у еквіваленті становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Строк пред'явлення постанови до виконання - три місяці з дня її винесення.

У відповідності до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф правопорушником повинен бути сплачений не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу в строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника.

Строк для добровільної сплати штрафу правопорушнику встановлено до 30.08.2018р. включно.

Скаргу на постанову може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ф.Г. Сокол