АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 33/790/234/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

28 лютого 2018 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_1, за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто судовий збір в дохід держави у розмірі 320 (триста двадцять) грн.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_2 04.11.2017 р. о 05-45 год. в м. Харкові на перехресті вул. Академіка Проскури та вул. Білгородське шосе керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager ARHF-0032» в присутності двох свідків, тест №440 на місці зупинки транспортного засобу. Результат тесту 2,010/00 проміле.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9а ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуКиївського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року та постановити нову, якою закрити провадження у вказаній справі у зв»язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що районний суд, постановляючи рішення за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, не аргументував, у зв»язку із чим хвороба ОСОБА_2, наявність якої підтверджена медичними довідками та відповіддю на запит суду, не є поважною причиною неявки правопорушника у судове засідання. Як вважає апелянт, це є порушенням його конституційних прав.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3, підтримавши доводи, викладені в апеляційній скарзі, зокрема, зазначила, що після постановлення оскаржуваного рішення їй стало відомо про існування скарги, складеної відносно неї суддею Київського районного суду м. Харкова Божко В.В., та направленої до Дисциплінарної палати Харківської обласної колегії адвокатів. Захисник розцінює вказане як втручання у адвокатську діяльність, що, на її думку, свідчить про упереджене ставлення судді. Крім того, суд першої інстанції, в порушення норм процесуального права та конституційних принципів, постановив рішення за відсутності ОСОБА_2 та його адвоката. Вказує, що ОСОБА_2 не міг прийняти участь у розгляді справи з об»єктивних та поважних причин, які районний суд, в порушення норм діючого законодавства, не врахував.

Вивчивши матеріали справи, доводи ОСОБА_2 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення від 04.11.2017 серії БР № 263412 (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного спяніння за допомогою «Drager ARHF-0032», результат якого 2,01 0/00 проміле (а.с. 2, 3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 4-5), рапортом старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Харкові ДПП ОСОБА_6 (а..с 7)

Доводи апеляційної скарги про розгляд справи за відсутності правопорушника не можуть розглядатися судом як самостійна підстава для скасування рішення. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, судові засідання неодноразово відкладались за ініціативою сторони захисту (у зв»язку з хворобою спочатку захисника, а потім ОСОБА_2С.) В той же час, об»єктивних причин, які б завадили прийняти участь у розгляді справи захиснику правопорушника, з матеріалів справи не вбачається.

Захисник та ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції будь-яких доводів на спростування правильності висновків суду по суті адміністративного правопорушення не зазначила.

Інших доказів, які б спростовували правильність висновків суду, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суддіКиївського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду

Харківської області ОСОБА_1