ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5519/18
провадження № 3/753/2266/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" травня 2018 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и в:

20 березня 2018 року о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_2 за адресою: м. Київ, проспект М. Бажана, керував автомобілем «ЗАЗ Ланос» н/з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі. Останній зазначив, що нічого не вживав, дана ситуація була для нього стресовою і він відмовився пройти огляд у медичному закладі.

Допитаний в судовому засіданні інспектор роти №1 батальйону №4 полку №2 сержант поліції ОСОБА_3 пояснив, що під час патрулювання ними був помічений автомобіль «ЗАЗ Ланос» н/з НОМЕР_1, який порушив ПДР. Після зупинки та в ході розмови з водієм ОСОБА_2 було виявлено ознаки наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду у встановленому законом порядку, у ОСОБА_2 відмовився, було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши всі обставини справи дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, підтверджується зібраними по справі та дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 4428382 від 20.03.2018 року, поясненнями двох свідків, розпискою, рапортом, відео з CD диску.

Так, з долученого відеозапису із нагрудної відеокамери працівників патрульної поліції, судом встановлено, що процедура проведення огляду водія ОСОБА_2 була здійснена з дотриманням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного , наркотичного чи іншого спяніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Так, ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп»яніння, зазначивши, що нічого не вживав, проте згодом відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку у медичному закладі в присутності двох свідків.

В той же час, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Крім того, будь-яких доказів на спростування викладених в протоколі обставин та підтвердження відсутності вини ОСОБА_2 суду надано не було.

Таким чином, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у межах санкції статті ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника та ступеню його вини.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 352 грн.40 коп.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена, на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

За відсутності скарги або протесту постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя