П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2018 Справа №607/15990/17

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбановський Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського районного відділення поліції ТВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення від 27 листопада 2017 року серії БД №023142 водій ОСОБА_1 26.11.2017р. о 23 год. 45 хв. в с. Петриків Тернопільського району керував транспортним засобом марки ВАЗ-21093» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного спяніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини). На вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан спяніння в ОСОБА_2 або продути на місці зупинки в газоаналізатор «Алкотест Драгер 6810» відмовився. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2017р. серії БД №023142 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнає з підстав, що наведенні у запереченнях та додатково пояснив, що він керував технічно справним транспортним засобом, в якому перебувала його знайома ОСОБА_3 Рухаючись по вул.С.Будного він повернув в сторону с. Петриків і побачив позаду себе патрульний автомобіль із включеними проблисковими маячками. Він зупинився, до нього підійшов поліцейський, не представившись і без пояснень про зупинку попросив для перевірки документи. Після їх огляду поліцейський запропонував йому, ОСОБА_1, пройти огляд на визначення стану алкогольного спяніння, оскільки в нього виникла підозра про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння. В патрульному автомобілі був поліцейський, який взяв документи для огляду і ще один поліцейський. Враховуючи ті обставини, що він, ОСОБА_1, в стані алкогольного спяніння не перебував, ознаки алкогольного спяніння були відсутні, від проходження огляду він відмовився із наданням поліцейським відповідних пояснень. Тоді, поліцейський віддав йму свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сказав вийти із машини і поїхав. Після вказаних подій, він самостійно почав взнавати про особу поліцейського і в подальшому стало відомо про факт складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також прийняття ним постанови про накладення адміністративного стягнення. Зазначає, що йому на підпис протоколу про адміністративне правопорушення не надавали, свідків, які в ньому записані, на місці події не було, пояснення таких свідків і які надруковані заздалегідь не можуть вважатися належним доказами, так як вони нічого не бачили, що також підтверджується долученим відеозаписом з камери відеореєстратора. В протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським не вказано місця вчинення адміністративного правопорушення, а лише зазначено с. Петриків. У протоколі про адміністративне правопорушення поліцейським зазначена лише одна ознака алкогольного спяніння, проте у надрукованих поясненнях, які підписані якимись свідками вказані всі можливі ознаки алкогольного спяніння. Таким чином, враховуючи здійснення допущення поліцейським істотних порушень вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» при оформленні адміністративних матеріалів, так і при проведенні огляду водія на визначення стану алкогольного спяніння, ОСОБА_1 просить визнати долучені докази не належними і недопустимими, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Також, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, коли особа, яка керує транспортним засобом, відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп'яніння містить Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за N 1413/27858.

Відповідно до п. 2 Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 Інструкції, ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №023142 від 27.11.2017р., ознаками алкогольного спяніння ОСОБА_1 інспектор поліції ОСОБА_4 зазначив: різкий запах алкоголю з ротової порожнини.

Натомість, у долучених поясненнях від 27.11.2017р. свідків, які нібито були присутні на місці події і які заздалегідь були надруковані, ознаки алкогольного спяніння свідки вказали: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нестійка хода, тремтіння рук, невязка мова.

Тому, зазначені пояснення свідків від 27.11.2017р. із викладеними в них обставинами судом не беруться до уваги, оскільки суперечать протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2017р. №023142.

Окрім того, судом встановлено, що всупереч вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі працівником поліції не було забезпечено присутність двох свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення та проходження процедури огляду водія ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного спяніння. До таких висновків суд прийшов із наступних підстав.

Із долученого до матеріалів справи відеозапису не прослідковується і не підтверджується факт присутності свідків, які вказані у протоколі та які підписували пояснення від 27.11.2017р.

Із показів свідка ОСОБА_3, яка була допитана в судовому засіданні встановлено, що вона перебувала в машині під керуванням водія ОСОБА_1, будь-яких ознак спяніння у ОСОБА_1 не було. Коли вони зїхали із вул.С.Будного в сторонку с. Петриків їх зупинили працівники поліції на патрульному автомобілі, типу джип. Один поліцейський підійшов до водія, взяв для огляду документи та попросив водія пройти з ним в патрульного автомобіля. В патрульному автомобілі знаходився ще один поліцейський. Через деякий проміжок часу, невеликий, ОСОБА_1 повернувся до своєї машини і повідомив, що його запідозрили у перебуванні в стані алкогольного спяніння, від проходження огляду від відмовився, поліцейський повернув свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а посвідчення водія вилучив. На підпис йому нічого не надавали. Після чого патрульний автомобіль поїхав у невідомому напрямку. Будь-який інших осіб на місці події та в патрульному автомобілі не було і свідків, які вказані у протоколі та у поясненнях також не було.

На здійсненні судом неодноразові виклики свідків, які вказані у протоколі про адміністративне правопорушення та у поясненнях від 27.11.2017р. для проведення їх допиту щодо зясування обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №023142 від 27.11.2017р., останні не зявлялися. А тому, посилання працівника поліції в протоколі про адміністративне правопорушення на присутність при складанні протоколу свідків, суд оцінює критично оскільки, неявка в судове засідання зазначених свідків ставить під сумнів їх існування на місці події.

З метою неупередженого та обєктивного розгляду зазначеної адміністративної справи судом викликався інспектор поліції ОСОБА_4, однак останній до суду не з'явився, причин неявки до суду не повідомив, доказів які б спростовували покази ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_3, надані у судовому засіданні, не надав.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов'язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наданні ОСОБА_1 пояснення, приймаючи до уваги покази свідка ОСОБА_3, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан спяніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2017р. серії БД №023142 складений, оформлений та отриманий працівником поліції внаслідок істотних порушень як прав, свобод та інтересів особи, так із порушеннями вимог законодавства, а тому судом протокол про адміністративне правопорушення від 27.11.2017р. серії БД №023142 та пояснення від 27.11.2017р., які долученні до протоколу, визнаються як неналежними і недопустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП в підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, матеріали справи не містять.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.11.2017р. серії БД №023142 закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Суддя Дзюбановський Ю.І.