Справа № 301/481/18
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

24.04.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в особі судді Стана І. В., за участі представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мелай М. Ю., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,

в с т а н о в и в :

постановою судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, майстер ПП,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Згідно постанови, 11 лютого 2018 року о 06 годині 15 хвилин, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», д. н. з. НОМЕР_1, по вул. Шкільній у с. Вільхівка Іршавського району, не впорався з керуванням та з'їхав у канаву, пошкодивши бетонний стовп «Укртелекома», внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, вказує на те, що постанова судді в частині накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною, оскільки йому призначено занадто суворе стягнення. Посилається на те, що, розглянувши справу без його участі, оскільки він не мав можливості з'явитися в судове засідання у зв'язку з характером та умовами роботи, суд не з'ясував всіх обставин справи, які в сукупності впливають на призначення адміністративного стягнення. При цьому, вказує на те, що судом: не дано належної оцінки схемі місця ДТП, відповідно до якої стан покриття проїзної частини мокрий; не враховано те, що він добровільно відшкодував заподіяні ним збитки, визнає вину та щиро кається у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, що у свою чергу є обставинами, що пом'якшують його відповідальність; не взято до уваги те, що обставини, які б обтяжували його відповідальність, як і докази вчинення ним грубого чи систематичного порушення ПДР, у матеріалах справи відсутні. Тому, вважає, що судом безпідставно призначено йому найсуворіший вид адміністративного стягнення. Просить постанову судді в частині накладення адміністративного стягнення змінити шляхом призначення йому адміністративного стягнення у виді штрафу.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мелай М. Ю., який підримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1, неявка якого з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується, що про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлений належним чином; що даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду в справі немає; що заяви про відкладення розгляду справи на інший термін від нього не надходило; що при розгляді справи приймав участь представник ОСОБА_1 - адвокат Мелай М. Ю., який не заперечував щодо розгляду справи у відсутності його довірителя ОСОБА_1, вказуючи на те, що останній не має можливості бути присутнім під час розгляду справи, оскільки перебуває на роботі.

Обставини, за яких ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, у постанові судді зазначені правильно, кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП відповідає наявним у справі про адміністративне правопорушення та дослідженим суддею місцевого суду доказам, апелянтом не оспорюються, тому, відповідно до ст. 294 цього Кодексу, викладені в постанові висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 призначено занадто суворе стягнення задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 33 - 35 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

З матеріалів справи та постанови судді вбачається, що вищенаведені норми при прийнятті рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення порушені не були, що стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. ст. 33-35 КУпАП, у межах санкції ст. 124 цього Кодексу.

Враховуючи, що при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддею враховані характер вчиненого правопорушення, обставини, за яких вчинено правопорушення, вимоги ст. ст. 30, 33-35 КУпАП, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що накладене на нього стягнення не суперечить загальним засадам призначення стягнень, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що, розглянувши справу без його участі, оскільки він не мав можливості з'явитися в судове засідання у зв'язку з характером та умовами роботи, суд не з'ясував всіх обставин справи, які в сукупності впливають на призначення адміністративного стягнення; що судом: не дано належної оцінки схемі місця ДТП, відповідно до якої стан покриття проїзної частини мокрий; не враховано, що він добровільно відшкодував заподіяні ним збитки, визнає вину та щиро кається у вчиненому, за місцем проживання характеризується позитивно, що в свою чергу є обставинами, що пом'якшують його відповідальність; не взято до уваги те, що обставини, які б обтяжували його відповідальність, як і докази вчинення ним грубого чи систематичного порушення ПДР, у матеріалах справи відсутні, - апеляційний суд з урахуванням вищенаведеного відхиляє як такі, що не впливають на вид та строк накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

При оцінці доводів апеляційної скарги апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, однак, у судові засідання не з'явився, доручивши представляти свої інтереси в суді апеляційної інстанції адвокату Мелай М. Ю.; що жодних доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги, які б також свідчили про те, що виховання ОСОБА_1 у дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим ОСОБА_1, так і іншими особами, - не додано як до апеляційної скарги, так і представником ОСОБА_1 - адвокатом Мелай М. Ю. у ході її розгляду.

За таких обставин, враховуючи те, що підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови апеляційним судом не встановлено, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а постанова судді, як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; вимоги ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту жодних клопотань, у тому числі й про виклик та допит свідків чи витребування яких-небудь доказів, не заявлялось, і жодних доказів, які б підтверджували обґрунтованість доводів апеляційної скарги та могли б свідчити про незаконність судового рішення, надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Постанову судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців, - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан