П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2018 Справа №607/6426/18

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальностіОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 066504 від 06 квітня 2018 року (далі Протокол), ОСОБА_1 05 квітня 2018 року, в 23 год. 54 хв., керував транспортним засобом Skoda Oktаvia, н.з. ВО 7209 ВН, (далі Автомобіль) вулицею Корольова у м. Тернополі, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на предмет перебування у стані алкогольного спяніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» ARBF-0422 (повірка дійсна до 10 травня 2018 року) та у приміщенні КУТОР Тернопільському ОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 у заперечили вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Пояснили, що відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував автомобілем. Також зазначає, що останньому було відмовлено у заборі крові на аналіз, чим позбавленого його права довести свою невинуватість.

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази суддя вважає за необхідне зазначити наступне:

згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктами 6 і 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається з відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, 05 квітня 2018 року вони, за обставин, викладених у Протоколі, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на предмет перебування у стані алкогольного спяніння, на місці зупинки за допомогою технічного приладу. Він відмовився і зазначив, що такий огляд бажає пройти у лікувальному закладі.

Таку можливість йому було забезпечено, доставлено його до лікувального закладу КУТОР Тернопільського ОНД.

Процедура огляду водіїв у лікувальному закладі, знову ж таки, регламентується Інструкцією, а саме ІІІ-тім її розділом.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров'я щодо виявлення стану сп'яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

За результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. (пункт 15 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

З вказаних положень Інструкції вбачається, що огляд водія на стан спяніння у лікувальному закладі здійснюється в два етапи, перший це огляду лікарем на стан сп'яніння та другий лабораторне дослідження, котре полягає у дослідженні біологічного середовища для чого можуть бути взяті слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

І лише на підставі цих двох досліджень лікар встановлює діагноз, котрий вноситься до акту медичного огляду.

Як зафіксованого на відеозаписі з відеореєстраторів працівників поліції, у даній справі лікар не розяснював ОСОБА_1 право на надання матеріалу на дослідження біологічного середовища (слини, сечі та змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук).

Незважаючи на те, що і вимоги ОСОБА_1 щодо забору крові не відповідали вимогам Інструкції, а саме пункту 13 її розділу ІІІ, де зазначено, що такі дії можуть бути здійснені виключно у разі, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки слини, сечі та змивів з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, пояснення лікаря у КУТОР Тернопільського ОНД про те, що ОСОБА_1 слід спершу пройти огляду за допомогою технічного приладу не відповідають вимогам Інструкції.

Саме тому відмову ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного спяніння слід вважати недійсною, адже вона, мала місце за умов неправомірної поведінки лікаря, котрий порушуючи вказаний порядок проведення огляду на стан спяніння, всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 , у категоричній формі зазначив, що єдиний шлях пройти такий огляд пролягає через процедуру продування технічного приладу.

За даних обставин провадження у справі слід закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 247, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення , суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_3