Справа № 605/10/18
ПОСТАНОВА

Іменем України

"09" лютого 2018 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Дармограй Т.І.

прокурора Лаба М.О.

особи, яка притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку с.

Боків Підгаєцького району Тернопільської

області, працюючу молодшою медичною

сестрою у Боківському фельдшерському

пункті, раніше до адміністративної

відповідальності передбаченої Законом

України Про запобігання корупції не

притягувалась,на утриманні одна

неповнолітня дитина,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Працівниками Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Тернопільській області Національної поліції України направлено в суд матеріали про притягнення до відповідальності депутата Боківської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, яка працює молодшою медичною сестрою в Боківському фельдшерському пункті за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1, будучи депутатом вищезазначеної сільської ради, тобто являючись посадовою особою органу місцевого самоврядування, відповідно до підпункту б пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 вказаного Закону, пункту 6 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб», яким строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» подають таку декларацію вперше, продовжено до 01 травня 2017 року, подала на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік несвоєчасно, після спливу встановленого строку подання щорічної декларації, а саме без поважних причин подала щорічну декларацію 07 грудня 2017 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно із ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного корупційного діяння визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялась та просить її суворо не карати.

В судовому засіданні прокурор Лаба М.О. вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, а тому її слід визнати винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення, при цьому провадження у справі необхідно закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.4 ст. 38 КУпАП.

Незважаючи на повне визнання своєї вини самою правопорушницею її вина також підтверджується іншими матеріалами справи.

Також, в процесі дослідження матеріалів адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 встановлено, що в звязку з вказаними неправомірними діями правопорушниці слідчим СВ Підгаєцького ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області, 16 листопада 2017 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-1 КК України, проте у звязку із відсутністю в діях особи, стосовно якої було відкрите вказане кримінальне провадження складу кримінального правопорушення, 21 грудня 2017 року вищезазначеним органом було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Після закриття даного кримінального провадження, працівником сектору протидії корупції УЗЕ в Тернопільській області ДЗЕ Національної поліції України, було оформлено матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1, які 05 січня 2018 року було направлено Підгаєцькому районному суду Тернопільської області на розгляд.

В звязку з дотриманням судом вимог ст. 268 КУпАП, змістом, якої передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судовий розгляд даної адміністративної справи мав місце 09 лютого 2018 року, таким чином на день розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 пройшло більше 1-го місяця з дня закриття кримінального провадження стосовно неї.

Згідно із вимогами ч.4 ст.38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Отже, на день розгляду справи по суті, закінчились строки накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1, тобто така обставина виключає провадження в цій справі.

Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Закриття провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності у звязку з закінченням строків є формою вираження відмови держави від притягнення особи до адміністративної відповідальності, а, в свою чергу, метою останньої є доведення вини.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є саме постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

На підтвердження наведеного суд вважає за необхідне зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.172-6 КУпАП України передбачає відповідальність за вчинення корупційного правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.

В рішенні «Пантелєєнко проти України» (заява N 11901/02 від 29 червня 2006 року) ЄСПЛ наголошує наступне «…практика Суду також встановлює, що принцип презумпції невинуватості порушується, коли судове рішення відносно особи, звинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про те, що вона винна без доведення її провини у відповідності до закону….. вирішення питання відносно невинуватості обвинуваченого можливе до тих пір, поки кримінальний процес не закінчується прийняттям обвинувального вироку ("Секаніна проти Австрії")

На підставі наведенного, керуючись ст. ст. 38, ст.172-6 ч.1, 247 п.7, 283, 284 ч.1 п.3,ч.2 КУпАП, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.4 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня її винесення, до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: ОСОБА_2