1Справа № 335/3534/18 3/335/681/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

23 червня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя районного суду м. ЗапоріжжяОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, справу про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності:

- Анас ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3, студента, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2018 року о 02:33 годині, в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, 57, водій Анас ОСОБА_2, керував транспортним засобом «BMW 316 TI», номерний знак HOR 049 (LT), перебуваючи у стані алкогольного спяніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Водія відсторонено від керування транспортного засобу.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судові засідання, призначені на 16.04.2018 року, 07.05.2018 року, 23.05.2018 року, 07.06.2018 року, 23.06.2018 року, не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином - судовими повістками, направлених за адресою його місця проживання, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення. Відповідно до поштових повідомлень судова повістки не вручені з відміткою «з закінченням терміну зберігання».

У протоколі серії БР № 217839 від 24.03.2018 року зазначено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута у Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя 10.04.2018 року з 10:00 годин по 16:00 годину, про що Анас ОСОБА_2 під підпис було ознайомлено.

Враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була обізнана про складення відносно неї протоколу, достеменно знала, що її будуть викликати до суду на розгляд справи, жодної повістки не отримала, існують підстави вважати, що вона свідомо ухилялася від отримання викликів до суду.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП: повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

В той же час, законом не передбачено наслідків ухилення від отримання повістки.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, особливу небезпечність розглядуваного адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про можливість застосування аналогії закону до процедури виклику правопорушника.

Аналогія закону це засіб заповнення прогалин у законодавстві, який полягає в застосуванні до нього іншої норми закону, яка регламентує подібні відносини.

Законодавство про адміністративні правопорушення не містить заборони на використання аналогії закону.

У найближчій галузі права кримінальному міститься заборона застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією (ч. 4 ст. 3 КК України). Проте, у кримінальному процесуальному законі аналогію не заборонено.

07.06.2018 року о 10:00 годині, за аналогією з цивільним процесуальним (ст. 128 ЦПК України) та адміністративним процесуальним законом (ст. 130 КАС України), на Офіційному веб-сайті «Судова влада України» було розміщено оголошення про виклик в судове засідання Анас ОСОБА_2 на 23.06.2018 року на 09:00 годину. Таким чином, Анас ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, в разі неявки особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судове засідання без поважних причин, справа про адміністративне правопорушення може розглядатись без її участі. Заяв та клопотань від Анас ОСОБА_2 до суду не надходило, а тому суд вважає можливим розглянути дану справу без його участі, на підставі матеріалів, які є у справі.

До того ж, суд зауважує, що сторони у справі повинні з належною повагою ставитись до суду та інших сторін у спорі. Проте, Анас ОСОБА_2 порушив принцип добросовісності здійснення своїх процесуальних прав та неналежно виконував свої процесуальні обовязки.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях Анас ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП. Обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення від 24.03.2018 року знайшли своє ствердження в судовому засіданні.

Протокол складений за наявності належних, достовірних та достатніх доказів про наявність в діях Анас ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується: висновком КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР від 24.03.2018 року, з якого випливає, що Анас ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного спяніння,інформацією, зафіксованої на DVD диску, що надана відділом патрульної поліції, рапортом поліцейського роти № 2 батальйону № 2 УПП в Запорізькій області ДПП сержанта поліції ОСОБА_4, а також іншими матеріалами справи.

У рішенні, ухваленому 29.06.2007 року у справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника вважаю, що Анас ОСОБА_2 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобамищо, на думку суду сприятиме меті виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим Анас ОСОБА_2, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

На підставі ст. 40-1 КУпАП з Анас ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130, 245, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Анас ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік.

Стягнути із Анас ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.О. Макаров