Справа № 452/2840/17 Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 33/783/59/18 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Апеляційний суд Львівської області в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Трофімова Р.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , командира відділення автомобільного взводу роти матеріального забезпечення, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 грудня 2017 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП,
в с т а н о в и в :
вказаною постановою накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі сімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , проходячи військову службу у в/ч НОМЕР_1 , 27 жовтня 2017 року під час несення служби у добовому наряді виконував обов`язки військової служби на території вказаної військової частини у нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність та необґрунтованість постанови судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 грудня 2017 року, просить таку скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 покликається на те, що підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності став акт виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27 жовтня 2017 року, який, на його думку, не може бути визнаний доказом перебування його в стані алкогольного сп`яніння і є незаконним з тих підстав, що підписаний особою, яка не здійснювала освідчення.

Як зазначає особа, яка подала апеляційну скаргу, розгляд справи відбувся у його відсутності, йому права судом не роз`яснювалися, а про прийняту постанову він дізнався лише 11.12.2017 року.

Окрім цього, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження з тих причин, що про прийняту постанову відносно нього він дізнався лише 11.12.2017 року і до 16.12.2017 року перебував на службі та не мав можливості звернутись для отримання правової допомоги.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи розписки, ОСОБА_1 отримав копію рішення лише 11.12.2017 року, відтак, на переконання апеляційного суду, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, такий підтримав свої апеляційні вимоги та заперечив факт перебування у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби у добовому наряді.
Пояснив, що 27 жовтня 2017 року під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 він ніс службу у добовому наряді. Під час перевірки ОСОБА_2 застав, що він разом з ОСОБА_3 спали на посту. Черговий частини забрав у них зброю і викликав ОСОБА_4 , після чого направив їх до медичного пункту. За його словами, його огляд проводила ОСОБА_5 , яка ніякого документу йому не видала.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, твердження такого спростовуються наявними у матеріалах справи логічно послідовними доказами, яким суддя районного суду дав належну оцінку.
Так, згідно з протоколом про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП, від 30 жовтня 2017 року серії №А3913 №17 (а.с.3-8), 27 жовтня 2017 року сержант ОСОБА_1 ніс службу в добовому наряді черговим по складу АТМ. Під час вечірньої перевірки черговим частини підполковником ОСОБА_2 було виявлено, що даний військовослужбовець, перебуваючи в добовому наряді, був в стані алкогольного сп`яніння і виконував службові обов`язки в нетверезому стані. Черговим частини було прийнято рішення про направлення сержанта ОСОБА_1 до медичної частини на освідчення стану алкогольного сп`яніння. Таким чином, сержант ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-20 КУпАП.
Даний протокол був складений в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Від підпису про підтвердження ознайомлення зі змістом норм, від дачі пояснень та підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , про що не заперечив у суді апеляційної інстанції й сам ОСОБА_1 .
Згідно з актом (а.с.12), 04.11.2017 року у присутності командира роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_4 , заступника командира роти матеріального забезпечення з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_6 сержанту ОСОБА_1 було запропоновано отримати другий примірник протоколу А3913№17 про військове адміністративне правопорушення по факту виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані 27.10.2017 року, однак даний військовослужбовець в отриманні протоколу відмовився.
Відповідно до акта виявлення стану алкогольного сп`яніння від 27 жовтня 2017 року (а.с.9), ОСОБА_2 направив ОСОБА_1 на освідування, що проводила ОСОБА_7 , результат якого показав стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .
Згідно з поясненнями командира РМЗ, капітана ОСОБА_4 , такий 27.10.2017 року о 22 год. 30 хв. отримав телефонний дзвінок від підполковника ОСОБА_2 , який ніс службу черговим частини, з повідомленням про те, що сержант ОСОБА_1 і ст.солдат ОСОБА_3 , будучи в добовому наряді по складу АТМ, знаходяться в нетверезому стані. Він прибув на місце несення служби даних осіб і разом з підполковником ОСОБА_2 відправили сержанта ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на освідчення стану алкогольного сп`яніння до медичної частини. Факт вживання спиртних напоїв даними особами підтверджений складеним актом на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Згідно з рапортом начальника інженерно-аеродромної служби, підполковника ОСОБА_2 (а.с.11), такий перебував у добовому наряді (черговим частини) з 27 по 28 жовтня 2017 року. Під час перевірки несення служби добовим нарядом о 22 год. 30 хв. ним в присутності майора ОСОБА_8 було перевірено несення служби добовим нарядом складу АТМ. Під час перевірки встановлено, що черговий складу АТМ ОСОБА_1 та ОСОБА_9 перебували у стані алкогольного сп`яніння. Ним було вилучено у них зброю й боєприпаси та проведено заміну добового наряду. Про даний факт порушення несення служби добового наряду був повідомлений ОСОБА_10 .
Допитаний в апеляційному суді ОСОБА_2 пояснив, що перебував черговим частини у добовому наряді з 27 по 28 жовтня 2017 року. Під час перевірки несення служби, прибувши разом із майором ОСОБА_8 на об`єкт, де чергували ОСОБА_11 і ОСОБА_3 , 20 хв. ніхто не відкривав двері. Вони зайшли з іншої сторони та помітили як ОСОБА_11 та ОСОБА_3 спали, ОСОБА_2 почав будити їх та відчув від них різкий запах алкоголю, останні вели себе неадекватно, після чого ОСОБА_12 забрав у них зброю та викликав начальника, а ОСОБА_4 забрав їх у медичний пункт для освідування.
В апеляційному суді свідок ОСОБА_7 лікар-невропатолог військової частини НОМЕР_1 пояснила, що 27 жовтня 2017 року ОСОБА_4 привів до медичної частини двох бійців, зокрема серед них був ОСОБА_11 , якого раніше вона не знала. Огляд ОСОБА_11 проводився з допомогою медсестер ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , такому міряли тиск, пульс, перевіряли за допомогою застосування пози Ромберга. Під час огляду ОСОБА_7 запитала в ОСОБА_11 , чи він пив, та такий повідомив, що 26.10.2017 року він вживав алкоголь.
За наслідками проведеного огляду в ОСОБА_11 виявлено стан алкогольного сп`яніння, зокрема у такого була сповільнена мова, запах алкоголю з порожнини рота, підвищений тиск та тахікардія. ОСОБА_7 додала, що про результати огляду ОСОБА_11 повідомили.
Окрім цього, свідок ОСОБА_7 додала, що коли ОСОБА_11 заступав на службу в добовий наряд 27.10.2017 року ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проводили медичний огляд ОСОБА_11 , за наслідками якого не встановлено перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння. Факт проведення медичного огляду перед добовим нарядом не заперечив у судовому засіданні ОСОБА_11 , чим, на переконання апеляційного суду, спростовуються твердження останнього про вживання алкоголю 26.10.2017 року.
Таким чином, показаннями свідка ОСОБА_7 спростовуються твердження ОСОБА_11 в частині незаконності акта огляду та такими доводиться факт вживання останнім алкоголю.
На переконання апеляційного суду, висновки судді першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_11 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, ґрунтуються на основі всебічно, повно та об`єктивно досліджених усіх обставин справи, відтак доводи апеляційної скарги щодо заперечення факту перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються наведеними доказами.
Доводи ОСОБА_11 про те, що при розгляді справи йому не роз`яснювалися права й не повідомляли щодо прийнятої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді.
Обираючи ОСОБА_11 адміністративне стягнення, суддя першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП та в межах санкції ч.1 ст.172-20 КУпАП призначив таке, яке за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 04 грудня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-20 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Апеляційного суду
Львівської області Т.М.Урдюк