Справа № 629/2508/18
Номер провадження 3/629/381/18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.08.2018 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Лозівського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, інваліда ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, б. 5,

за ст. 124 КУпАП,

права, передбачені ст. 268 КУпАП розяснено,

в с т а н о в и в:

В провадження Лозівського міськрайонного суду Харківської області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 026534 від 05.05.2018 року, 05 травня 2018 о 10 годині 30 хвилин в м. Лозова на перехресті вул. Павлоградська та пров. Свободи водій ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконував поворот ліворуч завчасно не зайнявши відповідне крайнє положення, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку прямо в лівій смузі руху, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, але на адресу суду надав письмові пояснення, в яких винним себе не визнав, зазначив, що інспектором при складанні протоколу не було обєктивно розглянуто обставини справи, не було виконано вимоги п.4 ст. 247 КУпАП/, при цьому не було враховано його пояснення про відсутність складу проавопорушення в його діях та не враховані обставини ДТП.

За таких підстав суддя вважає за можливе розглядати даний матеріал у відсутність ОСОБА_1 на підставі доказів, наявних у ньому. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 7 КУпАП України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне правопорушення мало місце 05.05.2018 року, тобто на момент розгляду справи в суді закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення.

В силу п. 7 ст. 247 КУпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до науково-консультативного висновку Науково - консультативної ради при Вищому адміністративному суді України при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП України, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституціє межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої ст. 247 КУпАП України не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП України рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Тому, суд враховує науково-консультативний висновок Науково - консультативної ради при Вищому адміністративному суді України про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Враховуючи, що у даному конкретному випадку датою вчинення правопорушення є 05.05.2018 року, а тому, оскільки на момент розгляду справи вже сплив 3-х місячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП України, вважаю за необхідне провадження у справі закрити у відповідності до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В свою чергу, Законом України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) та ст. 40-1 КпАП України визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, суддя не вбачає підстав для стягнення судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, ст. 124, п. 7 ч. 1 ст. 247 , п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадженні у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 у звязку з закінченням на момент розгляду справи строку накладання адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КпАП України, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

В разі оскарження постанови, відповідно до ст. 291 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови, відповідно до ст. 301 КпАП України, перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Скарга подається до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області.

Суддя Н.А. Смірнова