П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бородянського районного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 02 вересня 2018 року в 00 год. 20 хв. керував автомобілем «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 238 по вул. Центральній в м. Києві з ознаками алкогольного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

ОСОБА_2 зазначає, що 02 вересня 2018 року працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, проте він відмовився, оскільки не був водієм, не керував автомобілем, а сидів в його салоні. Апелянт зазначає, що в ту ніч він сидів в автомобілі біля магазину «АТБ», куди на його автомобілі привіз його товариш ОСОБА_3, а його дружина ОСОБА_4 в цей час пішла за коштами. Апелянт зазначає, що він та його товариш сиділи в автомобілі та розпивали спиртні напої. Проте в момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля, він сидів на пасажирському сидінні.

ОСОБА_2 звертає увагу на те, що показання свідків - інспекторів поліції про те, що він керував автомобілем не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами та повністю не узгоджуються з його поясненнями та поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи.

На думку апеляційного суду, ухвалюючи рішення про визнання. ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом в повній мірі дотримані вимоги закону. Судом вказано, які докази він приймає, а які ні, та чому. Отже, судове рішення є вмотивованим.

Так, судом були вислухані пояснення самого ОСОБА_2, який не заперечував перебування в стані сп'яніння та пояснював свою відмову від проходження огляду на стан сп'яніння тим, що він не був водієм автомобіля, який з вимкненим двигуном був припаркований біля магазину «АТБ» в селищі Бородянка; пояснення свідка ОСОБА_3 який пояснив, що на просьбу ОСОБА_2 він відвіз останнього на автомобілі «Фольксваген» від кафе «Ставок» до магазину «АТБ», де і залишив, що було далі йому не відомо; пояснення свідка ОСОБА_4, яка показала, що її чоловік ОСОБА_2 чекав біля кафе «Ставок» на водія, щоб доїхати до магазину АТБ, а вона тим часом пішла додому за коштами та коли повернулась до магазину побачила, що її чоловік стояв біля автомобіля в кайданах. Працівники поліції пояснили, що її чоловік керував автомобілем у нетверезому стані; пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - патрульних поліції, які показали, що в складі автопатруля приїхали за викликом до кафе «Ставок» в смт. Бородянка Київської області у зв'язку з порушенням громадського порядку, оскільки гучно грала музика. Там вони побачили автомобіль «Фольксваген», біля якого стояв ОСОБА_2, якому вони зробили зауваження, після чого він вимкнув музику. Вони попередили його, щоб за кермо автомобіля не сідав, проте через деякий час, проїжджаючи по вул. Ценральній, вони побачили цей же автомобіль, який на великій швидкості виконував незрозумілі маневри. Коли автомобіль було зупинено ними, то вони побачили ОСОБА_2, який був за кермом. Йому було запропоновано пройти огляд на стан сп'яніння, проте він відмовився; пояснення свідка ОСОБА_7, який пояснив, що біля магазину «АТБ» побачив ОСОБА_2, на якого були одягнуті кайданки, а тому підійшовши до поліцейських, став з'ясовувати причину затримання ОСОБА_2, на що ті сказали, що він керував автомобілем у нетверезому стані; досліджений висновок лікаря, відповідно до якого ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На думку апеляційного суду, сукупність досліджених доказів давали суду підстави зробити висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд правильно не прийняв як докази невинуватості пояснення самого ОСОБА_2 та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з якими він перебуває в дружніх стосунках, оскільки вони не узгоджуються як між собою, так і з іншими доказами, наведеними в постанові суду.

В суді апеляційної інстанції повторно були допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - працівники поліції, які надали аналогічні пояснення, що і в суді першої інстанції та ще раз підтвердили, що побачивши автомобіль «Фольксваген», водієві якого вони напередодні робили зауваження, після зупинки автомобіля, в ньому перебувала одна особа, а саме ОСОБА_4. Підстав не довіряти показанням свідків у суду немає, оскільки вони узгоджуються між собою та відповідають матеріалам провадження.

Крім того, в апеляційному суді був допитаний свідок ОСОБА_7, який пояснив, що він побачив, як ОСОБА_2 стояв в кайданах біля магазину «АТБ» поряд з припаркованим авомобілем, проте за яких обставин він був зупинений працівниками поліції та чи керував він автомобілем він цього не бачив.

Апеляційний суд не приймає його показання як доказ невинуватості ОСОБА_2, оскільки вони не спростовують та не підтверджуютьдоводів апелянта про те, що він не погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, оскільки не був водієм.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є буд - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, сукупність доказів підтверджують те, що на час, коли автомобіль «Фольксваген» був зупинений поліцейським патрулем, водієм цього транспортного засобу був ОСОБА_2

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану алкогольного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані алкогольного сп'яніння.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, ОСОБА_2 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння, що також підтверджується висновком лікаря, який підтвердив його відмову від проходження огляду на стан сп'яніння.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним, обґрунтованим та вмотивованим, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бородянського районного суду Київської області від 04 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун