Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/409/18
провадження: 3/614/122/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року суддя Борівського районного суду Харківської області Гуляєва Ганна Миколаївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, 30.12.1985р.н., уродженку ІНФОРМАЦІЯ_1, не працює, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, ІН НОМЕР_2

за ст.184 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 неналежним чином займається вихованням своїх малолітніх дітей, а саме: зловживає спиртними напоями та не приділяє належної уваги дітям, веде аморальний спосіб життя.

В суді ОСОБА_1 вину визнала і підтвердила вищевикладене.

Провина особи підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №182713 (арк.с.2), копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 (арк.с.5), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.6), копією розписки ОСОБА_1 (а.с.7), довідкою «АРМОР» (а.с.8), копіями акта оцінки потреб дитини та її сім'ї (а.с.9-14), поясненням ОСОБА_1 (арк.с.15).

Протокол про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою Борівського ВП Ізюмського ВП ГУНП в Харківській області у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Суд кваліфікує дії правопорушника за ст.184 ч.1 КУпАП як ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов»язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, їх наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані, обставини встановлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь її вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 352,40 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.40-1,221 КУпАП, на підставі ст.184 ч.1 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.184 ч.1 КУпАП і призначити їй адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 грн. на користь держави (рахунок отримувача:0105; отримувач коштів: УДКС України у Борівському р-ні Харківської обл.; код отримувача: 37880458; банк отримувача: ГУДКС України у Харківській обл.; код банку отримувача: 851011; призначення платежу: штраф суду смт.Борова 21081100).

На підставі частини другої статті 308 КУпАП у разі несплати гр. ОСОБА_1 штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови, органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу в сумі 34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37993783, банк отримувача: ГУДКС України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: *;106;; судовий збір, ).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Борівського

районного суду: ОСОБА_4М.