КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1229/2018 Суддя у І-й інст.: Мицик Ю.С.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва Юденко Т.М., розглянувши за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1, за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.09.2018 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановою суду ОСОБА_2 визнаний винуватим у тому, що він 04.09.2018 року о 21 год. 35 хв. по вул. Харківське Шосе, 201-203 у м. Києві керував автомобілем «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп'яніння (зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, сповільненість) та від проходження у встановленому порядку медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі.

Зазначає, що до та у момент складання протоколу транспортним засобом не керував, на момент приїзду працівників патрульної поліції знаходився поза межами автомобіля, що може підтвердити свідок ОСОБА_4, а відмову від проходження медичного огляду пояснює браком часу на це.

Вказує, що відеозапис з відео реєстратора, про який йдеться у постанові, жодних фактичних даних, які могли б свідчити про наявність вини в його діях, не містить.

Вважає, що приймаючи рішення, суд не звернув уваги на дані про його особу і матеріали справи таких даних не містять.

Зазначає, що автомобіль використовується ним у робочих цілях і позбавлення права керувати ним ставить його у скрутне становище, так як він немає іншого засобу заробітку для існування.

Крім того, заявляє клопотання про поновлення строку на оскарження, обґрунтовуючи це тим, що його представник - адвокат ОСОБА_3 вчасно, 05.10.2018 надіслав апеляційну скаргу поштою, після чого 29.10.2018 він, ОСОБА_2, дізнався, що його апеляційну скаргу повернуто без розгляду. Вважає, що представник, який подав апеляційну скаргу в його інтересах, віднісся до виконання своїх обов`язків неналежним чином, і він не міг цього припустити, а тому сам звернувся з апеляційною скаргою.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, апеляційний суд керується нормами Конституції України, зокрема ч. 3 ст. 8 Конституції України, яка закріплює право на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина, з огляду на що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУаАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 278 КУпАП, суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Зокрема, вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 096327 від 04.09.2018, складеним в присутності двох свідків: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який підписано самим ОСОБА_2 із зазначенням того, що пояснення надасть у суді; поясненнями свідків про те, що водій ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, засвідчені власними підписами. Вказаним доказам судом 1-ї інстанції надана належна оцінка та зроблено вмотивований висновок.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_2, адміністративній відповідальності підлягає особа, яка керує транспортним засобом, зокрема і за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 12 Розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_2 від проходження такого огляду відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 т. 130 КУпАП, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Доказів, які б підтвердили відсутність факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апелянтом під час судового засідання надано не було.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Так, з відеозапису вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2, стоїть на вул. Харківське Шосе, у протилежній частині міста Києва відносно місця проживання ОСОБА_2

Як пояснив сам ОСОБА_2, туди він приїхав з друзями відпочити, вони сходили в магазин, після чого його відсторонили від керування. При цьому, факту перебування за кермом автомобіля «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не заперечував.

Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2018 року, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_7 щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Дарницького районного суду м. Києва від 25 вересня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП- без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко