Провадженя№ 3/266/33/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2018 року м.Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова

Н.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в м. Маріуполі, громадянина України, не працюючого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії БР №080413, складеного 29.10.2017 року інспектором №1 батальйону УПП в м.Маріуполі ДПП, лейтенантом поліції ОСОБА_2, 28.10.2017 року о 23 год. 55 хв., ОСОБА_1 по вул. Казанцева, б.7 «б», що в Центральному районі м.Маріуполя, керував автомобілем «Mitsubisi Lancer 2.0», н.з.АН9265ЕІ з наявними ознаками алкогольного спяніння (різький запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови). Від проведення огляду для визначення стану спяніння за допомогою технічного засобу «Drager» на місці зупинки транспортного засобу від проходження медичного огляду у закладі охорони здоровя у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не визнав, суду пояснив, що він 28.10.2017 року о 23 год. 55 хв. по вул. Казанцева, б.7 «б», що в Центральному районі м.Маріуполя, не керував автомобілем «Mitsubisi Lancer 2.0», н.з.АН9265ЕІ, а був пасажиром, за кермом вказаного автомобіля знаходився його батько. Вони з батьком підїхали до кафе та він вийшов купити каву, а батько пішов по своїм справам. Громадянам, які були у кафе здалося, що він був за кермом, а не батько та вони викликали поліцію. Поліцейські попросили у нього документи для встановлення особистості та на автомобіль, він їх не надав, бо останні знаходились у батька. Його привезли до РВ, потім приїхав батько з документами. Громадяни, які викликали поліцію, коли побачили батька сказали, що їм здалося, що він був за кермом автомобіля. Вважає, що в його діях відсутні події та склад адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вона 28.10.2017 р. в районі 24-00 год. підїхала разом з чоловіком до кафе «Фаст фуд» за адресою: м.Маріуполь, вул.Казанцева, б.7 б, щоб поспілкуватися з друзями та випити кави. В цей час підїхала машина «Mitsubisi Lancer 2.0» та з неї, зі слів чоловіка, вийшли хлопці, один з яких пішов взяти кави. Придивившись до нього, їм здалося, що він був за кермом, та викликали співробітників поліції, які супроводили цього хлопця у відділення поліції, після чого вони з чоловіком поїхали додому. Потім співробітники поліції на протязі деякого часу просили підїхати їх в Жовтневе відділення для підтвердження їх слів. Після того, як вони підїхали, зясувалося, що за кермом був другий хлопець, як зясувалося - це був батько затриманого. Внаслідок чого стверджувати, що за кермом знаходився ОСОБА_1 вона не може.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що 28.10.2017 р. близько 23-40 години він підїхав до адреси: м.Маріуполь, вул.Казанцева, б.7 б випити кави з друзями. Близько 23-55 години біля нього припаркувався автомобіль «Mitsubisi Lancer2.0» та він в цей момент купував каву і звернув увагу, що з боку водія вже стояло дві людини, один пішов в бік кіоску, а інший рухався в протилежному напрямку. Та людина, яка була біля кіоску, заказала каву. Дивлячись з боку на нього, йому здалося, що той у нетверезому стані та вони з дружиною вирішили викликати співробітників поліції, які в подальшому запропонували їм поїхати у РВ, де від них відібрали пояснення за даним фактом. Однак, в подальшому до РВ приїхав батько затриманого та пояснив, що він був за кермом автомобіля та з цього моменту їм стало відомо, що за кермом був не затриманий, а його батько. Однак, виправити надані ними раніше пояснення співробітники поліції відмовились. На даний час стверджувати, що гр. ОСОБА_1 був за кермом «Mitsubisi Lancer2.0» він не може, тому що йому стали відомі обставини справи.

Свідок ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення, поясненням ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Проаналізувавши обставини справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши відеоматеріалами фіксації правопорушення, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладівта технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, відеозапису режимі вилучення, а також іншими документами.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно ч. 3 п. 24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно зясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків.

Відповідно до роз'яснень, викладених у вищенаведеній постанові Верховного Суду України, судам слід ураховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В судовому засіданні був переглянутий відеозапис, який був наданий інспектором поліції з фіксацією подій від 28.10.2017 року. При перегляді відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 чекає замовлену на каву біля стойки кафе, зафіксовано припаркованим транспортний засіб «Mitsubisi Lancer2.0», н.з.АН9265ЕІ біля кафе, але виконання функції водія ОСОБА_6 під час руху автомобіля не зафіксовано. ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом.

Обєктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом, втім, як встановлено в судовому засіданні, відсутні жодні свідчення того, що правопорушника зупинили працівники поліції під час руху автомобіля з приводу управління в стані алкогольного спяніння.

Відсутність обєктивної сторони свідчить про відсутність його складу, що згідно положень п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - суду не надано.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що провадження по вказаній справі підлягає закриттю, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 247 п. 1, 284 п. 3 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів після винесення в апеляційний суд Донецької області через Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя Курбанова Н. М.