ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2018 рокуСправа №: 131/742/18

Суддя Іллінецького районного суду Шелюховський М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Іллінецького ВП Гайсинського ВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, непрацюючого,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 363367 від 15.05.2018 року ОСОБА_1 15.05.2018 о 02:40 год. в м. Іллінці по вул. Незалежності керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився у чергового лікаря Іллінецької ЦРЛ із застосуванням приладу «Драгер», в присутності двох свідків.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка перебуває в стані алкогольного спяніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчинені інкримінованого йому правопорушенні не визнав, пояснив, що 15.05.25018 року пізно ввечері йому зателефонував його знайомий ОСОБА_2, який повідомив що його автомобіль вийшов з ладу в м. Іллінці в районі ЗОШ № 1 та просив щоб ОСОБА_1 йому допоміг. Коли власними силами вони не змогли полагодити автомобіль вирішати його відбуксирувати за допомогою евакуатора. Та деякий час, поки його очікували, знаходячись в салоні автомобіля вживали спиртні напої. Близько 02 год. біля них зупинився службовий автомобіль працівників поліції, які повідомили, що на автомобілі не горить фара заднього лівого габариту, та коли почули від ОСОБА_1 запах спиртного запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння проти чого він не заперечував та пройшов огляд у встановленому порядку.

Свої пояснення в протоколі та письмових поясненнях ОСОБА_1 пояснив тим, що на прохання працівників поліції та за їх вказівкою, зважаючи на пізній час та їх зайнятість поставив підписи на незаповнених бланках протоколу про адміністративне правопорушення та аркуші для пояснень.

Він просив не притягувати його до адміністративної відповідальності з огляду на те, що транспортним засобом він не керував.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, покази свідка ОСОБА_2, дослідивши представлені докази суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на її користь.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 показав, що 15.05.2018 року в вечірній час в м. Іллінці біля ЗОШ № 1 вийшов з ладу його автомобіль, тому він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_1, щоб той допоміг. Коли ОСОБА_1 не вдалося полагодити автомобіль вони вирішили викликати евакуатор та поки його очікували вживали спиртні напої, знаходячись в салоні автомобіля.

Через деякий час біля них зупинився автомобіль працівників поліції, які повідомили, що на автомобілі не горить фара заднього лівого габариту, та коли почули від ОСОБА_1, який сидів на водійському сидінні автомобіля, запах спиртного запропонували пройти огляд на стан алкогольного спяніння проти чого він не заперечував.

При цьому свідок стверджує, що автомобілем ОСОБА_1 не керував та не міг ним керувати, так як автомобіль вийшов з ладу.

Викликані в судове засідання свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність водіїв транспортних засобів настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Та обставина, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані спяніння не доведена матеріалами справи та повністю спростовується показами свідка ОСОБА_2. При цьому суд не бере до уваги як доказ вини ОСОБА_1 покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3М, оскільки як вбачається з письмових пояснення останніх, вони є медичними працівниками та проводили огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного спяніння, тому обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 їм не можуть бути відомі, а перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного спяніння не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що поза «розумним сумнівом» вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин розпочате відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284, 287 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Вінницької області через Іллінецький районний суд.

Суддя: